Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

До Суворовського районного суду м. Одеси звернулися [PERSON] , [PERSON] , в інтересах яких діє адвокат Голосов Ю.В., з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Публічне акціонерне товариство «Національна Страхова Компанія «Оранта», в якій з урахуванням зменшення позовних вимоги ( а.с.137-139) просили стягнути з відповідача : -різницю між фактичним розміром матеріальної шкоди і страховою виплатою у розмірі 299\~953 ( двісті дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят три ) гривні 04 копійки. -витрати на проведення експертного транспортно-товарознавчого дослідження у розмірі 4\~000,00 грн. -компенсацію заподіяної моральної шкоди у розмірі 10\~000,00 грн. -витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12\~000,00 грн. -судовий збір у розмірі 3 196,16 грн. \~ \~ \~ \~ -витрати на проведення комп`ютерно-технічного та автотехнічного дослідження обставини зіткнення автомобілів у розмірі 5 663,10 грн. -витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1\~000,00 грн. В обґрунтування позову зазначили, що 28.11.2022 року в місті Одеса на перетині вул. Чорноморського козацтва та вул. Церковної сталася дорожньою-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Lexus NX 200t», д.н. [NUMBER] , та автомобіля марки «Nissan Tida», д.н.з. [NUMBER] . Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 23.01.2023 року у справі № 523/904/23 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік. Постановою Одеського апеляційного суду від 14.04.2023 у справі № 523/904/23 постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 23.01.2023 року залишено без змін. Згідно висновку експертного транспортно-товарознавчого дослідження № 120-22 від 14.12.2022 року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Lexus NX 200t, державний номерний знак [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулась 28.11.2022 року, визначається рівною 776 135,18 грн. На момент ДТП цивільна відповідальність власника автомобіля «Nissan Tida», д.н.з. [NUMBER] була забезпечена в ПАТ «НАСК „ОРАНТА"». 06.06.2023 року ПАТ «НАСК „ОРАНТА"» здійснила страхову виплату на користь [PERSON] у розмірі 160 000 грн., що за вирахуванням комісії банку становить 159 950,00 грн. Різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою становить 299\~953 (двісті дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят три ) гривні 04 копійки Вартість проведення експертного транспортно-товарознавчого дослідження автомобіля Lexus NX 200t, державний номерний знак [NUMBER] , складає 4\~000,00 грн. Вартість проведення комп`ютерно-технічного та автотехнічного дослідження обставини зіткнення автомобілів становить 5 663,10 грн. Таким чином, з відповідача позивач просить стягнути 299\~953,04 грн. - різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, 4 000,00 грн. - витрати на залучення експерта, 5663,10 грн. витрати на проведення комп`ютерно-технічного та автотехнічного дослідження обставини зіткнення автомобілів. Також, окрім вартості матеріальної шкоди, в результаті даної ДТП, що сталася з вини відповідача, позивачу [PERSON] заподіяна моральна шкода. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, пережитих позивачем [PERSON] у зв`язку із звісткою про те, що її чоловік та двоє малолітніх дітей потрапили у ДТП; пошкодженням автомобіля; порушення звичайного ритму життя; погіршенням емоційного стану; негативного впливу на стан здоров`я. Враховуючі перелічені фактори, заподіяну моральну шкоду позивач [PERSON] оцінює в розмірі 10 000,00 грн. В матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву відповідача [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Шарандак А.А., в якому сторона відповідача просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Відзив мотивований тим, що транспортно-товарознавче дослідження №120-22 від 14.12.2022 року виконане з порушенням вимог ч.5 ст. 106 ЦПК України. Відтак у відповідача виникають сумніви, щодо правильності розрахунку матеріального збитку, незалежності, неупередженості і допустимості наданого позивачами дослідження. Оскільки в межах спірних правовідносин замовлення експертизи та отримання експертного висновку відбулося за ініціативою позивачів до звернення до суду з позовом, вважав, що у останніх відсутні будь-які підстави для відшкодування витрат на проведення експертного транспортно-товарознавчого дослідження в розмірі 4 000,00 грн. та витрати на проведення комп`ютерно-технічного та автомеханічного дослідження обставин зіткнення автомобілів в розмірі 5 663,10 грн. Щодо суми компенсації моральних страждань [PERSON] сторона відповідача зазначила, що заявлені позивачами вимоги оцінені суб`єктивно і є завищеними, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості. ( а.с.119-123). Представник позивачів адвокат Голосов Ю.В. надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Заяв, клопотань не надходило. Представник відповідача адвокат Шарандак А.А. просив справу розглядати у його відсутність у зв`язку з закінченням дії договору про надання правничої допомоги від 06.02.20223 року, дію якого не продовжено. Верховний Суд у постанові від 29.04.2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. Суд вважає, що сторони належно повідомлені про час і місце розгляду справи, розгляд справи відкладався неодноразово, сторони мають добросовісно користуватися процесуальними правами, наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення і можливо вирішити спір по суті. Згідно ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріли справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником транспортного засобу марки «Lexus NX 200t», д.н. [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] виданого ТСЦ5141( а.с.57). [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] ( а.с.59). 28 листопада 2022 року близько 13 год. 45 хв., гр. [PERSON] , рухаючись за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, кут вул. Церковна, керуючи транспортним засобом марки «Nissan Tiida», державний номер [NUMBER] , не врахував дорожню обстановку, при виїзді з прилеглої території не надав перевагу в русі транспортному засобу марки «Lexus NX 200T», державний номер [NUMBER] , який рухався по проїзній частині, в результаті чого здійснив з ним зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, пасажири ТЗ отримали легкі тілесні ушкодження. Діями [PERSON] порушено вимоги п.п. 2.3 (б), 10.2 ПДР. Винність відповідача [PERSON] у вчиненні ДТП підтверджується постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 23 січня 2023 року по справі № 523/904/23, якою на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік ( а.с.62-63). Постановою Одеського апеляційного суду від 14.04.2023 року постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 23 січня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статті 124 КУпАП відносно [PERSON] , залишено без змін ( а.с. 64-65). Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, у питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до висновку експерта № 120-22 складеного від 14 грудня 2022 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля LEXUS NX200T, реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулася 28.11.2022 року, визначається рівною 776 135,18 грн. Ринкова вартість автомобіля LEXUS NX200Т, реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулася 28.11.2022 року, з урахуванням аварійних пошкоджень, визначається рівною 316 182,14 грн. (а.с.9-44). З висновку експертів № 22-46/201 комп`ютерно-технічного та автотехнічного дослідження обставин зіткнення автомобілів "Lexus NX 200t", р/н [NUMBER] , та "Nissan Tiida", р/н [NUMBER] , небезпечна ситуація в умовах розглянуті була створена водієм автомобіля "Nissan Tiida", р/н [NUMBER] , дії якого не відповідали вимогам пунктів 10.1 та 10.2 ПДР. Дії водія автомобіля "Nissan Tiida", р/н [NUMBER] , що не відповідали вимогам пунктів 10.1 та 10.2 ПДР, з експертної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з фактом ДТП. Водій автомобіля "Lexus NX 200t", р/н [NUMBER] , в умовах пригоди з моменту виникнення небезпеки для руху, що зазначений експертом по наданим відеозаписам, належним виконанням вимог пунктів 2.3. 12.4 та 12.9. ПДР не мав технічної можливості уникнути пригоди (а.с.66-78). Публічне акціонерне товариство «Національна Страхова Компанія «Оранта» здійснила виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] у розмірі 159\~950,00 грн.(а.с.89). Частиною 2\~статті 22 ЦК України\~визначено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до положень\~ст. 979 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до частини 3\~статті 988 ЦК України\~страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі\~статтею 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1\~статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Статтями\~28,\~29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої\~наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092). За правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 4 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Так, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе лише за умови, що згідно із цим договором або\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених\~статтею 37 вказаного Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2019 року у справі № 522/15636/16-ц (провадження № 61-1819св17), суд касаційної інстанції дійшов таких висновків: -правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати); - виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність,\~Законом № 1961-IV\~покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом і договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а вартість складників аварійно пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу. Особа, яка має право на отримання відшкодування, може вимагати від страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виплати страхового відшкодування в розмірі повної вартості відновлювального ремонту з урахування коефіцієнта фізичного зносу. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Знос пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків) (пункт 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»). Враховуючи викладене, правильним є висновок апеляційного суду про стягнення з особи, винної у ДТП, різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) і страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що зазначені збитки є меншим за страхове відшкодування (страхової виплати) (постанова Верховного Суд України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15). Таким чином, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в межах страхової суми відшкодовує вартість складників аварійно пошкодженого транспортного засобу з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу. Якщо суми страхового відшкодування є недостатньо для компенсації потерпілій особі завданої шкоди\~обов`язок відшкодування частини завданої шкоди, не покритої сумою страхового відшкодування покладається на особу, відповідальну за завдання шкоди. Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"\~обмежує розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність (пункт 22.1 статті 22 - межами ліміту відповідальності; стаття 29 - вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством; відповідно до пунктів 32.4., 32.7. статті 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1. статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту). Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року по справі №359/2309/17 зазначив, що відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком (франшиза, втрата товарної вартості, страховий ліміт). Вартість збитку завданого власнику автомобіля марки "Lexus NX 200t", р/н [NUMBER] , становить 459\~953,04 грн. (776\~135,18 грн. вартості матеріального збитку - 316\~182,14 грн. ринкова вартість автомобіля) ( а.с.18) Таким чином, з урахуванням виплаченого страхового відшкодування з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню 299\~953,04 грн. (459\~953,04 грн. 160\~000,00 грн.), а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Щодо стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] моральної шкоди, суд зазначає наступне. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від31.03.1995року №4\~(Постанова), передбачено, що моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до абз. 2 п.5 Постанови, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Пункт 9 Постанови вказує на те, що при визначенні судом розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167\~ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Враховуючи те, що позивачу [PERSON] крім матеріальної шкоди також було завдано і моральної шкоди, що проявлялася в її емоційних та моральних стражданнях, які довелося перенести їй, зокрема у зв`язку з пошкодженням автомобіля в ДТП, спричинення шкоди здоров`ю малолітніх дітей, враховуючи принципи розумності і справедливості, суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 10\~000,00 гривень. Відповідно до ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Щодо стягнення з відповідача [PERSON] витрат пов`язаних з розглядом справ, а саме витрат на проведення експертиз, суд зазначає наступне. Враховуючи, що при визначені завданих позивачу [PERSON] збитків внаслідок ДТП суд взяв до уваги висновок експерта № 120-22 від 14.12.2022 року за результатами проведення експертного транспортно-товарознавчого дослідження, який надає відповіді на всі питання поставлені [PERSON] перед експертом, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача понесених [PERSON] витрат на проведення комп`ютерно-технічного та автотехнічного дослідження обставини зіткнення автомобілів (висновок експертів № 22-46/201, а.с.66-78) Відтак, витрати понесені позивачем [PERSON] на проведення експертного транспортно-товарознавчого дослідження у сумі 4 000,00 грн. ( а.с.44) підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] . Позивачем [PERSON] понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 6\~357,98 грн. (а.с.1). Враховуючи, що стороною позивача помилково розраховано розмір шкоди без урахування залишкової вартості автомобіля та відповідно сплачено суму судового збору, в подальшому зменшено позовні вимоги, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3\~196,16 грн. Згідно п.1\~ч.1\~ст.\~7\~Закону України\~«Про судовий\~збір» сплачена\~сума судового\~збору повертається\~за клопотанням\~особи,\~яка його\~сплатила за\~ухвалою суду\~в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Враховуючи клопотання представника позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Управління Державної казначейської служби України в м. Одесі Одеської області\~ повернути [PERSON] частину сплаченої суми судового збору, а саме у розмірі 3\~161 ( три тисячі сто шістдесят одну) гривню 82 копійки, який було сплачено згідно платіжної інструкції 0.0.3048934378.1 від 15.06.2023 року. Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача просить стягнути з відповідача [PERSON] витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України, передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Матеріали справи містять докази понесення позивачами на правничу допомогу адвоката витрат в розмірі 12\~000,00 грн. та 1\~000,00 грн. На підтвердження витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі, представником позивачів подано до суду: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, договір №6 про надання правничої допомоги від 14 лютого 2023 року, додаткова угода №1 до Договору №6 про надання правничої допомоги від 17.02.2023 року, платіжну інструкцію на суму 12\~000,00 грн., договір №44 про надання правничої допомоги від 29 грудня 2022 року, додаткова угода №1 до Договору №44 про надання правничої допомоги від 29 грудня 2022 року, платіжну інструкцію на суму 1\~000,00 грн.( а.с.45, 46-48, 49, 50, 5153, 54, 55). Відповідачем [PERSON] не було надано суду жодних клопотань чи заперечень щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу відповідно до частин 5 та 6\~ст. 137 ЦПК України, тому понесені позивачами витрати пов`язані з наданням правничої допомоги мають бути стягнуті з відповідача по справі. За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачів [PERSON] , [PERSON] 12\~000,00 грн. та 1\~000,00 грн. відповідно, за надану правничу допомогу адвоката.

Outcome: approved