Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

08 травня 2024 року [PERSON] звернулась до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначила, що нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований 14 лютого 2024 року Павлоградським відділом реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного мажрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 75. Сімейне життя позивача з відповідачем не склалось, сторони не мають спільних інтересів, наявні різні погляди на життя та відсутнє взаєморозуміння. Сторони спільного господарства не ведуть, проживають окремо, спільних дітей не мають, а подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Враховуючи наведене, позивач просить: розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем; після розірвання шлюбу повернути позивачу дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2024 року цивільну справу № 185/5103/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано на розгляд до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.06.2024 року для розгляду цивільної справи № 186/5103/24, визначено суддю Мачуського О.М. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 26 червня 2024 року справу прийнято та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилась, натомість в матеріалах справи наявна заява про розгляд без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що між [PERSON] (Дошлюбне призвище - Калашнікова) та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований 14 лютого 2024 року Павлоградським відділом реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного мажрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 75, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 14 лютого 2024 року Павлоградським відділом реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного мажрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Сімейне життя позивача з відповідачем не склалось, сторони не мають спільних інтересів, наявні різні погляди на життя та відсутнє взаєморозуміння. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім`я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи позицію позивача, після розірвання шлюбу, у відповідності до вимог статті 113 Сімейного кодексу України, відновити позивачу її дошлюбне прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved