Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача [PERSON] про cтягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.06.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та відповідачем [PERSON] укладено Договір N? 456887-КС-004 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 16.06.2023 року направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти Договір N? 456887-КС-004 про надання кредиту. 16.06.2023 року відповідач [PERSON] , прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору N? 456887-КС-004 про надання кредиту на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-2292, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 16.06.2023 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та відповідачем [PERSON] укладено Договір N? 456887-КС-004 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов?язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 28 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника [NUMBER] . До теперішнього часу Боржник свої зобов?язання за Кредитним договором N? 456887- КС-004 про надання кредиту належним чином не виконала, а лише часткового сплатила кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у Розрахунку заборгованості за Договором N? 456887-КС-004 Позичальника [PERSON] , чим порушила свої зобов?язання, встановлені договором. Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором N? 456887-КС-004 Позичальника [PERSON] , відповідач на виконання умов договору здійснила часткову оплату за Договором N? 456887-КС-004 на загальну суму 18 210,00 грн. Здійснивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Зважаючи на ті обставини, що відповідач належним чином не виконує свої зобов?язання за заданим Кредитним договором, у відповідача станом на 12.02.2024 р. утворилась заборгованість за Договором N? 456887-КС-004 про надання кредиту, в розмірі 92 304,86 грн, що складається з: ??Суми прострочених платежів по тілу кредиту - 27 527,02 грн; ??Суми прострочених платежів по процентах - 64 777,84 грн; ??Суми прострочених платежів за комісією - 0,00 грн. Просить стягнути на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» з відповідача [PERSON] заборгованість за Договором N? 456887-КС-004 про надання кредиту від 16.06.2023 р., що становить 92 304,86 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 27 527,02 грн; суми прострочених платежів по процентах - 64 777,84 грн; суми прострочених платежів за комісією - 0,00 грн.; та сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Відповідач надала письмові пояснення по суті справи, в яких зазначила, що позов визнає частково в частині нарахованої суми прострочених платежів по тілу кредиту - 27 527,02 грн; так як нарахована сума прострочених платежів по процентах- 64 777,84 грн. є незаконно нарахованими. В даній справі позивач нараховував відсотки за ст. 1048 ЦК України після порушення нею, відповідачем умов Кредитного договору (порушення ст. ст. 610, 612 ЦК України), тоді як повинен нараховувати за ст. 625 ЦК України. В даному випадку, діє норма, яка визначена законодавцем в п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, де передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов?язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов?язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем), тому нараховані позивачем відсотки з 28.07.2023р. по 14.02.2024р. не підлягають стягненню на підставі п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України. Просить врахувати, що позивач підмінює нарахування відсотків через застосування ст. 1048 ЦК України (при наявному простроченні з 28.07.2023р. виконання грошового зобов?язання), щоб не була застосована ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка, в даний час, звільняє позичальника від відповідальності. Наведене підтверджується тим, що в позовній заяві відсутні посилання на ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка має бути заснована у випадку прострочення боржником виконання грошового зобов?язання, що мало місце, починаючи з 28.07.2023 р. Повідомила, що вона не отримувала жодної письмової вимоги від позивача про повернення всієї суми кредиту разом з нарахованими процентами. За відсутності підстав для відмови в задоволенні позовної заяви в повному обсязі, відповідач просить відмовити в задоволенні позовної заяви про стягнення суми заборгованості за відсотками в розмірі 64 77,84 грн., решта вимог, а саме щодо повернення суми кредиту в розмірі 27 527,02 грн. відповідач визнає та зобов?язується повернути позивачу. Щодо стягнення суми сплаченого позивачем судового збору, просить визначити відповідну суму з врахуванням визначеної судом суми заборгованості та вимог ЦПК України. Крім того, відповідач подав клопотання про розстрочку виконання судового рішення, яке мотивоване тим, що у неї складне матеріальне становище та відсутності постійних доходів. Зокрема просила врахувати, що на утриманні відповідачки знаходиться малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] . Шлюб з чоловіком розірвано. Просить, розстрочити виконання рішення Коломийського міськрайонного суду в справі №346/982/24 на один рік, стягуючи з відповідача до 28 числа кожного місяця відповідної суми, визначеної судом до стягнення за результатми розгляду позовної заяви. Представником позивача подано додаткові пояснення у справі, в яких зазначив, що відповідач не заперечує факт укладення Кредитного договору, факт отримання кредитних коштів за Кредитним договором, факт здійснення ним платежів за Кредитним договором та факт наявності у неї заборгованості за Кредитним договором. Щодо перерахування Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» коштів за кредитним договором Відповідачу: Відповідно до п. 2.1. Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надала Позичальнику грошові кошти у розмірі 28 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов?язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов?язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 28 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника N? [NUMBER] (котрий Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів. Однак відповідач частково виконувала свої зобов`язання за згаданим Кредитним договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором N? 456887-КС 004 Позичальника [PERSON] , Відповідач на виконання умов договору здійснила часткову оплату за Договором N? 456887-КС-004 на загальну суму 18 210,00 грн. Позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором подана через електронний суд 27.02.2024 р. після закінчення строку дії Кредитного договору та в межах строку загальної позовної давності. Відповідно, повідомлення-вимога про повне дострокове повернення кредиту не була необхідною. Позивач не звертався до суду з позовної заявою про повне дострокове повернення кредиту. Звернули увагу суду, що Кредитний договір N? 456887-КС-004 від 16.06.2023 року є вже четвертим кредитним договором, який укладено між відповідачем [PERSON] та позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика». Відповідно, відповідач достеменно обізнана про порядок укладення Кредитного договору та про всі інші типові умови кредитування у ТОВ «Бізнес Позика» так як давно користується послугами ТОВ «Бізнес Позика» надання кредитів. Зазначили, що Кредитний договір та Правила, а також один з попередніх кредитних договорів укладених між Позивачем та Відповідачем, були відправлені одразу після їх укладення на електронну адресу Відповідача «elenfox1985@gmail.com», тобто на ту саму електронну адресу, яку вказав Відповідач як свою у письмових поясненнях. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з?явилась, однак про місце, дату та час судового засідання повідомлялась належним чином. Про причини неявки не повідомила. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі «ЦПК України») у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, дійшов таких висновків. 16 червня 2023 року між позивачем ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та відповідачем [PERSON] укладено Договір № 456887-КС-004 про надання кредиту, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 28 000,00 грн., дата повернення кредиту 01.12.2023 року (а.с.53-61). Відповідно до п.1 даного Договору, позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 28 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а відповідач зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами зазначеного Договору, процентна ставка в день становить 2,00000000, фіксована, комісія за надання кредиту - 4200 грн., строк кредиту 24 тижні. 16 червня 2023 року позивачем направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти Договір № 456887-КС-004 про надання кредиту (а.с.66-74) 16 червня 2023 року відповідач прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 456887-КС-004 про надання кредиту, на умовах визначених офертою шляхом направлення через ІТС одноразового ідентифікатора UA-2292, (направленого Позичальнику на номер телефону [NUMBER] вказаного позичальником в Заявці) електронного повідомлення СМС повідомлення. Відповідно до інформації, наданої АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ухвалу суду від 11 березня 204 року на ім`я відповідача [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) видано банківську платіжну картку № [NUMBER] , та згідно виписки по руху коштів на дану карту 16.06.2023 р. надійшли грошові кошти в сумі 28 000 грн. (а.с.114-128). Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за Договором № 456887-КС-004 про надання кредиту від 16.06.2023 вбачається, що станом на 14.02.2024 у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 92 304,86 грн., що складається з: суми заборгованості за кредитом - 27 527,02 грн.; суми заборгованості по відсотках - 64 777,84 грн. (а.с.49-52). Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України та ст. 6 цього Кодексу визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Як вбачається із матеріалів справи оспорюваний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст. 12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис»", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Окрім цього, в матеріалах справи, наявний розширений розрахунок заборгованості, а доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідачем не надано, відтак розрахунок заборгованості узгоджується зі змістом договору та є належним доказом. Дана позиція суду відповідає позиції, що міститься у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року по справі 753/16745/15-ц, провадження №0 61-40036св18. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в цьому випадку - ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно із ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно ст. 640 ЦК України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно із ст. 642 ЦК України - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Згідно із ст.1054 ЦК України а кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі. Враховуючи наведене, а також те, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт укладення договору з відповідачем, а розрахунок заборгованості свідчить про користування відповідачем кредитними коштами та враховуючи, що відповідачем у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України не наданого жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача щодо нарахованих сум, натомість в матеріалах справи містяться докази здійснення часткового погашення суми заборгованості, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» слід стягнути заборгованість за Договором № 456887-КС-004 від 16 червня 2023 у сумі 92 304,86 грн. Згідно з вимогами статті 435 ЦПК України - за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю. Приймаючи до уваги те, що відповідач в своїй заяві клопоче перед судом про розстрочення рішення суду, посилаючись на тяжке матеріальне становище, тому суд вважає за можливе при ухваленні рішення про задоволення позову, розстрочити його виконання терміном на десять місяців, зі сплатою його рівними частинами щомісячно. Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через систему «Електронний суд», та відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2 422,40 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, так як позов задоволено, сплачений позивачем судовий збір слід стягнути з відповідача. На підставі

Outcome: approved