Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-04 00:00:00

у травні 2024 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла зазначена позовна заява, мотивована тим, що позивачка з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.12.2011, мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивачка стверджує, що після початку війни, ще в 2015 році, вона разом з дітьми виїхала з м. Донецьк для безпечного проживання, отримавши статус внутрішньо переміщених осіб. Чоловік відмовився з ними переїздити, вони з ним не проживають понад 9 років, не мають спільного бюджету та не ведуть спільне господарство. Уважає, що фактично сім`я припинила своє існування, а тому просить шлюб розірвати та залишити їй прізвище « [PERSON] » (а.с. 1-2). Ухвалою від 06.06.2024 суд відкрив провадження у цивільній справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 26). У судове засідання сторони вдруге не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно (а.с. 27-28). Позивач подала заяву про розгляд справи без її часті, при цьому позов підтримує у повному обсязі (а.с. 5). Відповідач причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав, про розгляд справи повідомлявся через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України відповідно до вимог ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 03.12.2011 Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області зареєстрований шлюбі між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 1584 (а.с. 9). Сторони мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 10, 11, 12). Згідно з довідкою від 19.04.2015 № 1618-204 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи позивачка [PERSON] фактично проживає по [ADDRESS] (а.с. 13). Разом з нею проживають її діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 14, 15, 16). Відомості про зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] відсутні (а.с. 25), останнє відоме зареєстроване місце проживання, повідомлене позивачкою: [ADDRESS] (а.с. 1). За твердженням позивачки, вони з відповідачем не проживають разом понад 9 років (а.с. 1). Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд уважає, що оскільки сторони не проживають разом, не мають спільного бюджету та не ведуть спільне господарство, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач заперечень не подав, тому шлюб, укладений між сторонами, потрібно розірвати. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу на її прохання залишити « [PERSON] ». Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволений, а тому з відповідача на користь позивачки потрібно стягнути сплачений останньою судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved