Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

Позивачі звернулися до Городнянського районного суду Чернігівської області із позовною заявою та просили: - визнати за [PERSON] право власності на 17/40 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - визнати за [PERSON] право власності на 13/40 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - визнати за [PERSON] право власності на 5/40 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - визнати за [PERSON] право власності на 5/40 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позов обґрунтовується наступним. Житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] належав до групи господарств "колгоспний двір", головою такого двору був [PERSON] ,1943 року народження, а членами такого двору станом на 15.04.1991 [PERSON] ,1942 р.н., [PERSON] ,1975 р.н., [PERSON] ,1970 р.н. Всім належало по 1/5 частині вищевказаного житлового будинку з господарськими спорудами і будівлями. Після смерті [PERSON] та смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Оскільки правоустановчий документ надати нотаріусу неможливо, права спадкоємців підлягають судовому захисту Ухвалою від 21 березня 2024 року справу прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження (а.с.30-32). Позивачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, в матеріалах справи міститься заяви про розгляд справи без їх особистої участі, заявлені позовні вимоги підтримують та просять суд позов задовольнити. Представник відповідача - Седнівської селищної ради в.о. голови селищної ради Тетяна Мориляк звернулася до суду з заявою про визнання позову та клопотала про розгляд справи без особистої участі представника (а.с.142). Треті особи не надали вираженої згоди приймати участь у справі. Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У свою чергу згідно положень ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши і оцінивши наявні у справі матеріали та докази вважає позовні вимоги обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню, а визнання даного позову стороною відповідача таким, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Як вбачається з дослідженого у судовому засіданні свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.48) [PERSON] помер [INFO] у віці 45 років. Як вбачається з дослідженого у судовому засіданні свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.45) [PERSON] померла [INFO] у віці 77 років. Згідно довідки № 401 від 26 грудня 2023 року Макишинського старостинського округу № 2 Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області згідно запису в погосподарській книзі № 6 за 1986-1190 роки, особовий рахунок № [NUMBER] в будинку [ADDRESS] , зазначений будинок обліковується як колгоспний двір і станом на 15.04.1991 не втратили право на це майно [PERSON] ,1943 року народження, а членами такого двору станом на 15.04.1991 [PERSON] ,1942 р.н., [PERSON] ,1975 р.н., [PERSON] ,1970 р.н. (а.с.70-72). У подальшому проведена інвентаризація та складено технічний паспорт на будинок і господарські споруди (а.с.63-69). [PERSON] прийняла спадщину [PERSON] і 30.01.2014 за її заявою заведена спадкова справа № 16/2014 після смерті її чоловіка. 13.11.2020 заведена спадкова справа № 210/2020 після смерті [PERSON] і належну їй спадщину прийняли [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Наведене свідчить, що позивачі є спадкоємцями за законом першої черги спадкування цієї спадщини, яка не охоплена заповітом, тобто вище вказаного житлового будинку з господарськими будівлями. Колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, всі або частина яких є членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство на присадибній ділянці. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена колгоспного двору встановлювався з огляду на рівність часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Втратившими це право вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участь своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в навчальному закладі, хвороба). Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося; в) у випадках, коли за рахунок майна колгоспного двору було внесено вклад у кредитну установу на ім`я члена двору, його частка має бути зменшена на суму вкладу, а якщо вклад перевищує належну цьому члену частку, з нього стягуються відповідні грошові суми на користь інших членів колгоспного двору; г) згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність", загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Суд також бере до уваги особливість забудови спірного будинку, який було збудовано до 05 серпня 1992 року. Зокрема, ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Відсутність оригіналу правоустановчого документа унеможливлює реалізацію спадкових прав через нотаріальну контору, у тому ислі ускладнено отримання свідоцтва на частку у майні колгоспного двору. Підсумовуючи викладене, суд дійшов об`єктивного висновку про наявність підстав для захисту прав позивачів у судовому порядку з визнанням за ними права власності на відповідну чатку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованим за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved