Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Спадщину після померлого він прийняв, так як фактично вступив в управління і володіння спадковим майном, що залишилось після смерті батька. Звернувшись до приватного нотаріуса для оформлення права на спадщину після смерті своєї батька [PERSON] отримав відмову, у зв`язку з відсутністю правовстановлючого документу на будинок. Позивач просить визнати за ним, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] , який належав його померлому батьку [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 26 червня 2024 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач в своїй позовній заяві просить справу розглядати без його участі. Представник відповідача, Хорошівської селищної ради, в судове засідання не з`явився,\~селищний голова подав до суду заяву про проведення судового засідання за відсутності представника селищної ради за наявними документами, зазначив що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Згідно ч.ч. 3, 4\~ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому\~ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.206 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали\~справи,\~суд приходить\~до переконання,\~що позов\~підлягає \~задоволенню з\~наступних підстав. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01.06.1995 року Топорищенською сільською Радою народних депутатів (а.сп.9). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьком позивача є [PERSON] ( а.сп.10). Технічний паспорт на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] від 17.05.2024 року виданий на ім`я [PERSON] ( а.сп.14-20). Згідно висновку про вартість майна виданої ФОП [PERSON] ринкова вартість майна житлового будинку станом на 17.06.2024 року становить 64465 ( шістдесят чотири тисячі чотириста шістдесят п`ять ) грн. ( а.сп.29) . Відповідно до відповіді приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Толстіхіної Н.Д. №217 від 17.06.2024 року, [PERSON] є спадкоємцем за законом щодо майна [PERSON] , померлого [INFO] , однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , так як не було подано оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно-житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та рекомендовано звернутись з позовом до суду ( а.сп. 11). Згідно довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради №184 від 13.06.2024 року право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано. Як слідує із довідок Хорошівської селищної ради №495, №497 від 16.04.2024 року, спадкодавець [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був зареєстрований та постійно проживав до дня смерті за адресою: [ADDRESS] , разом з ним за вказаною адресою на день смерті та протягом шести місяців після смерті, не був зареєстрований ніхто ( а.сп. 23-24). Як слідує із довідки Хорошівської селищної ради №496 від 16.04.2024 року, [PERSON] [INFO] фактично вступив в управління і володіння спадковим майном, що залишилося після смерті спадкодавця [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , що знаходилося за адресою: [ADDRESS] ( а.сп.25). Згідно виписки №627 від 19.06.2024 року із погосподарської книги виданої виконавчим комітетом Хорошівської селищної ради слідує, що згідно запису погосподарської книги за 1991-1995 роки, особового рахунку № [NUMBER] Топорищенського старостинського округу житловий будинок [ADDRESS] рахується за померлим [PERSON] ( а.сп.26). Відповідно погосподарської книги №1 Топорищенської сільської Ради народних депутатів на 1991-1995 роки в с. Червоногранітне з 707 по 938 стор. записаний [PERSON] голова домогосподарства ( а.сп.27). Згідно пунктів 1, 4, 5\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України\~(в редакції 2003 року) цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року і застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.\~\~\~\~\~\~ Відповідно до п.1\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7\~роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами\~ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила\~ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. Таким чином, оскільки на час смерті спадкодавця - [PERSON] , який помер [INFO] , діяв Цивільний Кодекс УРСР\~(в редакції 1963 року), то судом при вирішенні частини даного спору, застосовуються його відповідні положення. Відповідно до\~статті 525 ЦК УРСР\~(в редакції 1963 року), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в\~статті 21 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 527 ЦК УРСР 1963 року\~спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.\~\~ Статтями\~529,\~530 ЦК УРСР\~в редакції 1963 року, передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, визнається, що спадкодавець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Із\~ст.1220\~ЦК України слідує, що\~часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Частиною 3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 5\~ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.\~\~ Відповідно до вимог\~ст. 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] після смерті свого батька [PERSON] вступив в управління та володіння спадковим майном. Проте, позивач, як спадкоємець за законом, через відсутність правовстановлюючого документу на нерухоме майно, не може реалізувати своє право на спадкування після померлого батька. Відповідно до статті 1 першого Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права. Згідно зі ст. 8 Конвенції, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Відсутність належним чином оформлених майнових прав за спадкодавцем, та як наслідок, неможливість їх успадкування має розцінюватися як невиправдане втручання в приватну сферу особи, є порушенням її прав, які потребують захисту в судовому порядку, а тому ефективним способом захисту, який є адекватним змісту порушеного права і не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України), є саме визнання права власності на спірне нерухоме майно за позивачем в порядку спадкування за заповітом. Як спадкоємець, що прийняв спадщину, позивач має право на оформлення спадкових прав, тому, з урахуванням також визнання відповідачем позову у повному обсязі, позовні вимоги підлягають до задоволення, порушене право позивача підлягає судовому захисту. Визнання права власності за позивачем на нерухоме майно буде відповідати принципу пропорційності в питанні захисту права власності позивача, як спадкоємця. На підставі викладеного,

Outcome: approved