Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

Адвокатом Бульбою Р.В. подано до суду позов [PERSON] до Сухополов`янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги мотивовано тим, що за життя батько позивача склав заповіт на свою онуку [PERSON] , яка 15.11.2019 відмовилася від спадщини, тому [PERSON] отримав право на спадщину за законом. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області за [PERSON] вже визнано право власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки, належні його батькові за життя. Нині зясувалося, що у його власності ще перебував будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , але звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою отримав відмову через те, що його батько помер у рф, а не на території України, у зв`язку з чим він був змушений звертатися до суду з даним позовом. У судове\~засідання\~позивач та його представник не з`явилися, проте останній подав до суду заяву про розгляд\~справи за відсутності сторони позивача, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.п.61). Представник відповідача до суду також не з`явився, проте завчасно подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.п.56).\~ Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть та змісту довідки про смерть № [NUMBER] батько позивача [PERSON] помер [INFO] у м.Красноармійськ Московської області, росія (а.п.13, 16, 18). З довідки №133 від 25.10.2019, виданої виконкомом Піддубівської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області вбачається, що [PERSON] , [INFO] , дійсно проживав на території сільської ради з дня народження і до 22.08.2006 був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але вибув до дочки у Московську область (а.п.14). За життя [PERSON] , [INFO] , склав заповіт на свою онуку [PERSON] (а.п.31-32). 15.11.2019 [PERSON] відмовилася від спадщини після смерті [PERSON] (а.п.17), тому спадкова справа після його смерті не заводилась (а.п.19, 21). Мати позивача [PERSON] померла ще до смерті батька [INFO] у с.Пологи Прилуцького району Чернігівської області (а.п.15, 18). Так, саме позивач звернувся до нотаріуса з заявою про вступ у спадщину після смерті батька, але йому було відмовлено через пропуск шестимісячного строку для звернення з відповідною заявою та рекомендовано звернутися до суду (а.п.22). Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20.01.2021 позовні вимоги [PERSON] були задоволені та за ним визнано право власності на земельні ділянки, що належали за життя його батькові в порядку спадкування за законом (а.п.38-42). Відповідно до витягу з погосподарської книги №2 за [PERSON] досі рахується житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.п.23-29). Згідно з ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Пунктом 2 статті 16 ЦК України передбачено, що визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Нині спірний житловий будинок був побудований під час дії ЦК Української PCP, яким не було передбачено реєстрації будинків в селах, тому документом, що підтверджував право власності на будинок була лише погосподарська книга сільської ради. Відповідно до\~ст.1216-1218\~ЦК України\~спадкуванням є\~перехід прав\~та обов`язків\~(спадщини)\~від фізичної\~особи,\~яка померла\~(спадкодавця),\~до інших\~осіб (спадкоємців). Спадкування\~здійснюється за\~заповітом або\~за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо спадкодавець мав останнє місце проживання на території іноземної держави, місце відкриття спадщини визначається відповідно до\~Закону України\~"Про міжнародне приватне право" (ст.1220-1221 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст.1223 ЦК України). Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ст.1269 ЦК України). Таким чином, з огляду на все викладене вище, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що на даний час [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом після смерті свого батька, оскільки його дружина та мати позивача померла ще задовго до нього, спадкоємиця за заповітом відмовилася від спадщини, а нині спірний будинок за життя дійсно належав покійному [PERSON] , частину спадщини після смерті якого вже прийняв його син [PERSON] , тому позов про визнання за ним і права власності на будинок в порядку спадкування за законом підлягає задоволенню. На підставі викладеного та ст.16, 321, 328, 392, 1216-1218, 1220-1223, 1268-1269 ЦК України,

Outcome: approved