Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-31 00:00:00

У травні 2024 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до Подільського районного суду м. Києва із вищезазначеною заявою. В обгрунтування заявлених вимог, заявники зазначають, що [PERSON] є єдиною спадкоємицею своєї рідної баби - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . [PERSON] є єдиною спадкоємицею майна після смерті [PERSON] , у зв`язку з відмовою від прийняття спадщини [PERSON] , яка є донькою померлої, на користь [PERSON] . У 2003 році [PERSON] придбала квартиру за адресою: [ADDRESS] . Згідно договору купівлі-продажу вищезгадана квартира належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Згідно інформаційної довідки КП КМР «Київського міського бюро технічної інвентаризації» від 13.10.2022 за даними реєстрових книг Бюро, кв. [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. На теперішній час, Двадцять перша Київська нотаріальна контора не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки немає чітких документальних підтверджень родинного зв`язку між [PERSON] та [PERSON] . Тож встановлення факту родинних відносин є необхідним для оформлення [PERSON] права власності на вищезгадане спадкове майно. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 15.04.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. В судове засідання заявники не з`явилися, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримали, просили задовільнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, в письмових поясненнях наданих суду просив розгляд справи проводити за його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що баба заявниці - [PERSON] народилась [INFO] у м. Владивосток, мати - [PERSON] , батько - [PERSON] . [INFO] [PERSON] вийшла заміж за [PERSON] у м. Ташкент. [INFO] у подружжя народилась донька [PERSON] . 05.10.1970 [PERSON] та [PERSON] розлучились, дружина залишила прізвище [PERSON] . [PERSON] народилась [INFO] у м. Ташкент, а у 1979 року переїхала до родини батька у м. Київ. Факт родинних зв`язків заявниці з [PERSON] підтверджується наступними документами: свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданого 01.07.1978 Отделом ЗАГС Фрунзенского исполкома г. Ташкента; свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданого Кировским районным бюро ЗАГС г. Такшент; свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого отделом ЗАГС Фрунзенского исполкома г. Ташкента; свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] ; свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] виданого городским ЗАГС Приморского края. [PERSON] є єдиною спадкоємицею своєї рідної баби - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . [PERSON] є єдиною спадкоємицею майна після смерті [PERSON] , у зв`язку з відмовою від прийняття спадщини [PERSON] , яка є донькою померлої, на користь [PERSON] . У 2003 році [PERSON] придбала квартиру за адресою: [ADDRESS] . Згідно договору купівлі-продажу вищезгадана квартира належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. Згідно інформаційної довідки КП КМР «Київського міського бюро технічної інвентаризації» від 13.10.2022 за даними реєстрових книг Бюро, кв. [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. На теперішній час, Двадцять перша Київська нотаріальна контора не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки немає чітких документальних підтверджень родинного зв`язку між [PERSON] та [PERSON] . На виконання ухвали суду про витребування доказів від 16.05.2024 Двадцять першою київською державною нотаріальною конторою на адресу суду направлена копія спадкової справи № 02-14/783/2022 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Встановлення даного факту безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника - право на спадщину. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Пунктом п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам дано роз`яснення, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 7 вказаної постанови Пленуму, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові, зокрема, для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно частинами 1, 3 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Як вважає заявниця, причиною для відмови нотаріуса у видачі їй свідоцтва про право на спадщину стала відсутність документів, що підтверджують родинний зв`язок між [PERSON] та [PERSON] , а саме відсутність свідоцтва про шлюб [PERSON] або свідоцтва про зміну прізвища останньої. Однак на підтвердження факту родинних відносин, заявником було долучено копії документів, які дають суду змогу встановити родинний зв`язок заявниці [PERSON] з [PERSON] , як рідної онуки з бабою. З урахуванням викладеного, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] та [PERSON] , оскільки вимоги засновані на законі, є обґрунтованими та доведені в судовому засіданні. На підставі викладеного та

Outcome: approved