Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

Представник ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» звернулась до суду з позовом про стягнення з Відповідача [PERSON] боргу за необліковану електричну енергію в сумі 4 278,45 грн. Позов обґрунтований тим, що згідно даних Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» є правонаступником ПАТ «Київенерго». [PERSON] є споживачем електричної енергії, яку поставляє Позивач, за адресою: [ADDRESS] . За результатами аналізу оплат з`ясовано, що Відповідач користується послугами, однак не у повному обсязі виконує зобов`язання по сплаті заборгованості. Позивач виконує свої зобов`язання перед Відповідачем, однак Відповідач неналежно виконує покладені на неї зобов`язання, унаслідок чого станом на 01.03.2024 року утворилась заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 4 278,45 грн., з яких: 3 834,77 грн. - заборгованість за спожиту електричну енергію; 106,22 грн. - 3% річних; 337,46 грн. - інфляційна складова боргу. Станом на дату звернення до суду Відповідачем заборгованість не сплачена, у зв`язку із чим Позивач просить стягнути з Відповідача на свою користь дану заборгованість та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 06.05.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. Відповідач повідомлялась належним чином шляхом направлення засобами поштового зв`язку судових документів за адресою реєстрації місця проживання, однак конверт повернувся без вручення із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відзиву Відповідач не надала. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд в свою чергу оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Під час розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , та є споживачем електричної енергії за вказаною адресою, яку поставляє позивач, згідно Закону України «Про електроенергетику», Правил користування електричної енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року (до 11.06.2018 року), Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 року, Законом України «Про ринок електричної енергії». Відповідно до п.19 Правил розрахунковим періодом для оплати є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. З матеріалів справи убачається, що позивач свої зобов`язання виконує належним чином, здійснює постачання електричної енергії. Натомість Відповідач свої зобов`язання за договором виконує неналежним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку, наявного в матеріалах справи, станом на 01.03.2024 становить 4 278,45 грн., що складається з заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 3 834,77 грн., 3% річних від суми боргу в розмірі 106,22 грн., інфляційних втрат в розмірі 337,46 грн., та підлягає стягненню з відповідача. На підтвердження вказаної суми надано розрахунок обсягу та вартості електричної енергії. Таким чином, загальна сума заборгованості Відповідача складає 4 278,45 грн., яка Відповідачем не сплачена. Згідно ч. 3 ст. 13 Конституції України та ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Зміст положення ч. 4 ст. 319 ЦК України має більш загальний характер, фактично розкривається через закріплений у наступній частині цієї статті принцип, що забороняє власникові використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, суд прийшов до висновку про те, що позивач виконує умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України. По теперішній час заборгованість Відповідачем не сплачена. Таким чином суд вважає, що наведеними доказами у сукупності підтверджено допущення Відповідачем порушень правил у сфері споживання електричної енергії, а саме здійснення самовільного підключення, в результаті чого вона зобов`язана сплатити суму електричної енергії, визначену протоколом засідання комісії в загальному розмірі 4 278 грн. 45 коп. Відзиву або доказів на спростування позовних вимог відповідач не подавав. Відповідно до 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 3 028,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved