Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначено, що [PERSON] є матір`ю двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відомості про батька [PERSON] записані відповідно ч.1 ст.135 СК України. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] . Дана родина знаходиться на обліку сімей, що потрапили в складні життєві обставини, у зв`язку з ухилянням батьків від виконання своїх батьківських обов`язків. Родина мешкає з батьками [PERSON] у [ADDRESS] , у якому незадовільні умови проживання, продуктів харчування обмаль, в будинку постійна антисанітарія, діти не мають належного догляду, батьки вихованням дітей не займаються, не забезпечують їх елементарними необхідними засобами гігієни, належним харчуванням, одягом. Поведінка та неналежне виконання батьківських обов`язків відносно неповнолітніх дітей Глорії та Уляни громадянами [PERSON] та [PERSON] , неодноразово розглядались на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини та виконавчого комітету Хорошівської селищної ради, їх неодноразово попереджали про необхідність належно виконувати свої батьківські обов`язки, останні неодноразово притягувалися до відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків. Незадовільний спосіб життя батьків, нехтування потребами дітей призвели до загрози життю та здоров`ю дітей, у зв`язку з чим органом опіки та піклування 19.05.2024 прийнято рішення про негайне відібрання дітей у батьків та влаштування їх у патронатну родину [PERSON] . Відповідачі свідомо від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей самоусунулися, не приділяють уваги по догляду та вихованню, не піклуються про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не створили та не намагаються створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, систематично та свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками, не готують їх до самостійного життя, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою. На підставі зазначених обставин, позивач вважає, що є підстави для позбавлення батьківських прав відповідачів та стягнення з них аліментів на утримання дітей, а тому звернувся до суду з даним позовом. Позивач просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо її неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо його малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 її доходу (заробітку), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дітей; стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 його доходу (заробітку), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини; судові витрати покласти на відповідачів. Ухвалою судді від 29 травня 2024 року відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено по справі підготовче засідання. Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 25 червня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача Гасіца О.О. в судовому засіданні позов підтримала, просила задовільнити позов у повному обсязі, зазначила, що питання виконання відповідачами батьківсих прав неодноразово розглядалось на засіданнях комісії з прав дітей та виконавчого комітету, їм виносилися попередження про недопустимість неналежного виконгання батьківських обов`язків та можливість позбавленя їх батьківських прав, однак батьки продовжують ухилятися від виконання батьківських обовязків, не працюють, не вживають заходів для виправлення ситуації та повернення дітей у родину. Також зазначила, що малолітня [PERSON] стала свідком кримінального правопорушення, вчиненого матір`ю, тому діти були вилученні з родини та передані патронатному вихователю. При спілкуванні з дітьми старша дитина Глорія не просилася назад до своїх батьків, а була налаштована саме проживати у прийомній сім`ї, менша дочка в силу свого віку не могла чітко висловити свою думку. Відповідач [PERSON] у судовому засідані проти задоволення позову заперечила, однак пояснень в обгрунтування своєї позиції не наддала, повідомила, що наразі не працює, живе за рахунок своїх батьків, будь-яких заходів для виправлення складної життєвої ситуації та повернення дітей в родину ще не вживала. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленими про день та час судового розгляду, в судове засідання 12.08.2024 року не з`явилися, причини неявки суду не повідомив, відзив до суду не подавав. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, допитавши свідка, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення за слідуючих обставин. Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відомості про батька [PERSON] записані відповідно ч.1 ст.135 СК України. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] (а.сп. 8-9). [PERSON] знаходиться на обліку служби у справах дітей Хорошівської селищної ради як така, що перебуває в складних життєвих обставинах, що підтверджується наказом служби у справах дітей Хорошівської селищної ради від 25.11.2020 року № 263. [PERSON] знаходиться на обліку служби у справах дітей Хорошівської селищної ради, як така, що перебуває в складних життєвих обставинах що підтверджується наказом служби у справах дітей Хорошівської селищної ради від 21.01.2022 року №9. Причина взяття дітей на облік - ухиляння батьків від виконання своїх батьківських обов`язків належним чином (а.сп. 11-12). Відповідно до характеристики на ученицю 6-го класу Топорищенського ліцею Осипенко Глорію, школярка не має постійного місця для навчання, відпочинку. Дитина одягається скромно, не завжди відповідно до сезону, шкільним приладдям забезпечена не достатньо. Мати не цікавиться справами дитини, не відвідує батьківські збори, слабо реагує на зауваження класного керівника, немає постійного контролю за успішністю дитини в школі. Мама також не проявляє інтересу до успіхів і невдач дитини, внаслідок цього виникають проблеми в школі (а.сп. 20). Згідно характеристики [PERSON] , складеної за участі практичного психолога [PERSON] , дівчинка дитячий садок не відвідувала. Під час відвідування сім`ї дитина перебувала у бабусі з дідусем в [ADDRESS] , бабуся була у нетверезому стані. Під час розмови [PERSON] була знервована, мовчазна, невпевнена, на свій вік не може назвати кольори та дні тижня. Дівчинка була в брудному одязі, стомлена та злякана. У сім`ї відсутні доброзичливі стосунки, які впливають на емоційний стан дитини. Це вказує на те, що вона не має належного харчування, погано спить, Уляна потребує емоційної та психологічної допомоги (а.сп. 21). Згідно рішення комісії з питань захисту прав дитини Хорошівської селищної ради №36 від 14.09.2022 доручено службі у справах дітей влаштувати малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у родину патронатного вихователя на період подолання батьками складних життєвих обставин. Малолітні діти відповідачів з 12 жовтня 2022 року по 13 квітня 2023 року перебували у сім`ї патронатного вихователя [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.п 28-29). У подальшому питання про неналежне виконання батьківських обов`язків [PERSON] та [PERSON] розглядалось на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини 26.01.2023, 06.04.2023, 25.10.2023, а також виконавчим комітетом Хорошівської селищної ради 28.10.2022, 27.02.2024, на яких відповідачам надавався строк для виправлення складної життєвої ситуації в родині, зокрема, створення умов для проживання дітей, попереджено про можливість позбавлення батьківських прав у разі подальшого ухилення від виконання батьківських обов`язків (а.сп. 23-27). Відповідно до повідомлення начальника ВП №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, громадянка [PERSON] притягувалась до кримінальної відповідальності 17.01.2013 за ч.2 ст. 125 КК України, 17.05.2024 за ч.1 ст. 121 КК України, а також до адміністративної відповідальності: 13.05.2023р. за ст. 176 КУпАП, 02.06.2023р. за ч. 1 ст. 184 КУпАП, 22.06.2023р. за ст. 183 КУпАП, 23.06.2023р. за ст. 176 КУпАП, 11.10.2023р. за ч.1 ст.184 КУпАП; 29.10.2023р. за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, 10.12.2023р. за ч.1 ст.127, ст.183 КУпАП, 01.03.2024 за ч.1 ст. 184, 03.04.2024 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, 24.04.2024 за ч.1 ст. 184 КУпАП; громадянин [PERSON] притягувалась до кримінальної відповідальності 20.08.2016 за ч.1 ст. 186 КК України, 21.12.2022 р. за ч.1 ст. 162 КК України, а також до адміністративної відповідальності: 13.05.2023р. за ст. 176 КУпАП, 30.07.2023р. за ч.1 ст. 127, ч.2 ст. 173-2 КУпАП; 03.08.2023р. за ст. 183 КУпАП, 17.12.2023р. за ч.1 ст. 127 КУпАП, 03.04.2024р. за ч.2 ст. 173-2 КУпАП (а.сп.54). Із досліджених в судовому засіданні актів обстеження житлово-побутових умов, які проводились 18.01.2022, 02.08.2022, 27.09.2022, 12.10.2022, 05.10.2023, 13.11.2023, 19.02.2024, 04.04.2024, за місцем проживання відповідачів у [ADDRESS] та в [ADDRESS] встановлено, що в будинку речі розкидані, продукти харчування відсутні або в малій кількості, приготовленої їжі немає, діти брудні, голодні, не забезпечені одягом, речами особистої гігієни. Батьки часто перебувають у стані алкогольного сп`яніння, з пояснень Глорії та матері відповідачки [PERSON] по декілька днів відсутня за місцем проживання, Глорія часто пропускає навчання тому що доглядає за Уляною, у дітей на тілі висип. Матір попереджено про необхідність належного виконання обов`язків щодо утримання та виховання дітей. За результатами обстежень рекомендовано розглянути питання щодо можливості влаштування дітей в сім`ю патронатного вихователя, притягнення батьків до адміністративної відповідальності та розглянути питання щодо позбавлення їх батьківських прав (а.сп. 35-42). Крім того, у ході обстеження комісією 19.05.2024 умов проживання відповідачів з дітьми за адресою: [ADDRESS] встановлено, що догляд за дітьми здійснює баба, яка перебуває у нетверезому стані, що створює загрозу життю і здоров`ю дітей, члени родини не здійснюють належного догляду за дітьми, батько з матір`ю зловживають спиртними напоями, через що між ними виникають конфлікти та бійки , як наслідок мати нанесла батьку тяжке тілесне ушкодження та опинилася за гратами. Комісією рекомендовано вжити невідкладних заходів для забезпечення безпеки дітей та влаштування їх у безпечні умови проживання (а.сп. 43). Згідно рішень виконавчого комітету Хорошівської селищної ради №97 та №98 від 19.05.2024 малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з 19 травня 2024 року забезпечено негайне відібрання дітей у батьків, яких влаштовано на тимчасовий догляд та виховання у сім`ю патронатного вихователя [PERSON] . Згідно з висновком органу опіки та піклування Хорошівської селищної ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Хорошівської селищної ради від 19.05.2024 року №99, орган опіки та піклування Хорошівської селищної ради вважає за доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] щодо її неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , а також позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його малолітньої дочки [PERSON] . Висновок обґрунтований тим, що батьки належних умов для проживання з дітьми не створили, догляд за дітьми не здійснюють, потреби дітей не задовольняють, не займаються вихованням та забезпеченням умов для фізичного, духовного та морального розвитку. Неодноразово з матір`ю та батьком дітей проводились профілактичні бесіди щодо створення належних умов для проживання дітей та роз`яснено всі наслідки невиконання батьківських обов`язків, розглядалось питання стану утримання та виховання на комісії з захисту прав дитини при виконавчому комітеті та виносилися попередження, надавався термін для виправлення складної життєвої ситуації в родині, вирішення питання працевлаштування. Протягом 2024 року складні життєві обставини у родині загострилися. Незадовільний спосіб життя батьків, нехтування потребами дітей призвели до загрози життю та здоров`ю дітей. Відповідно п. 8 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.08 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» вжито ряд невідкладних заходів щодо захисту прав та інтересів малолітніх дітей. З метою забезпечення безпеки дітей, виникла необхідність влаштувати у патронатну родину [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] на тимчасовий догляд та виховання (а.сп. 32-34). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка працює старостою Топорищенського старостинського округу Хорошівської ОТГ пояснила, що сім`ю [PERSON] знає з 1990-х років. Відповідачі зловживають алкогольними напоями, залишають своїх дітей на декілька днів без нагляду на бабу чи сусідів, діти не доглянуті, часто хворіють на педикульоз. Стан родини погіршувався з кожним роком, у [PERSON] та її чоловіка вже вилучали дітей для проживання в патронатній родині, однак відповідачі своєї поведінки не змінюють, за допомогою у працевлаштуванні не звертаються, умови проживання катастрофічні, немає куточка для дітей та місця для їх навчання, шкільне приладдя відсутнє, діти хочуть їсти, батьки часто відправляють старшу дитину Глорію за алкоголем у сусіднє село, яке знаходиться за декілька кілометрів. Відповідно до ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п.16 постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Верховний суд у складі колегії суддів Третьої Судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 02 жовтня 2019 року по справі справа № 461/7387/16-ц (провадження № 61-29266св18) зазначив: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Разом з тим, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер, як кожен, так і в сукупності, можна розцінити як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Згідно із статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Інтереси дитини полягають в тому, щоб забезпечити її право на потребу у любові, піклуванні та матеріальної забезпеченості (ст. 5 Декларації про соціальні та правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, особливо у разі передачі дітей на виховання та їх усиновлення на від 03 грудня 1986 року). Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків тощо. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину та освідомлення цього самою дитиною вже несе в собі негативний вплив на її свідомість та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини. Судом прийнято до уваги те, що подані позивачем документи підтверджують вжиття заходів до відповідачів щодо необхідності належного виконання обов`язку щодо утримання та виховання дітей та відсутність доказів, які б свідчили про позитивний результат таких заходів. При цьому перебування на обліку родин, які перебувають у складних життєвих обставинах з 2020 року, винесення у 2022-2024 роках органом опіки та піклування [PERSON] та [PERSON] попереджень про необхідність належно виконувати свої батьківські обов`язки та подальша поведінка відповідачів, у тому числі притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП, свідчить про систематичність неналежного виконання ними батьківських обов`язків, невжиття заходів для створення належних умов для проживання і виховання малолітніх дітей, що призвели до загрози життю і здоров`ю дітей, негайного відібрання дітей у батьків 19.05.2024 та їх подальшого влаштування на тимчасовий догляд та виховання у сім`ю патронатного вихователя. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи те, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню своїх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , не вживають будь-яких заходів, щоб створити належні умови для їх виховання та проживання, що становить основоположну складову сімейного життя, діти відповідачами залишаються без нагляду, відповідачі протягом тривалого часу дітей матеріально не забезпечують, їх здоров`ям та моральним і розумовим розвитком не опікуються, що свідчить про їх небажання виконувати батьківські обов`язки, при цьому будь-яких об`єктивних перешкод для виконання таких обов`язків у відповідачів не було, що також свідчить про свідоме нехтування ними батьківськими обов`язками. Крім того, будучи повідомленим про наявність спору про позбавлення відповідачів батьківських прав, [PERSON] обгрунтованих заперечень, підтверджених належними доказами, до суду не подавав, в судове засідання жодного разу не з`явився, а відповідачка [PERSON] хоча і з`явилася один раз у судове засідання, проте за час перебування на розгляді суду вказаної справи свого ставлення до виховання та утримання дітей не змінила, жодних доказів на підтвердження зміни своєї поведінки, працевлаштування, створення умов для проживання дітей, налагодження контакту з дітьми чи забезпечення їх першочергових потреб і проявлення батьківської турботи не надала. В постанові Верховного Суду від 29 вересня 2021 року у справі № 459/3411/18 зазначено: «Лише факт заперечення проти позову про позбавлення батьківських прав не свідчить про інтерес до дитини та реальне бажання змінити поведінку на краще, а позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу права спілкуватися з дитиною, бачитися з нею, звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав». Позивачем надано достатньо належних, допустимих, достовірних доказів на підтвердження того, що позбавлення відповідачів батьківських прав сприятиме інтересам малолітніх [PERSON] та [PERSON] та захисту їх прав, зокрема, на проживання у стійкому та гармонійному середовищі, отримання належного догляду, медичного забезпечення, розвитку морально-духовних якостей і розумових здібностей, у зв`язку із чим, вимога про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню. Відповідно до частини 3 статті 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Згідно частини 1 статті 180, 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частинами 1, 2 статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З огляду на те, що відповідачі належним чином не виконують свій обов`язок по утриманню неповнолітніх дітей, а також те, що судом задоволено вимогу про позбавлення відповідачів батьківських прав, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів також підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів судом враховано стан здоров`я дітей, матеріальний стан та стан здоров`я відповідачів, а також те, що відповідачі не надали суду доказів на підтвердження необхідності звільнення їх від сплати аліментів, чи визначення аліментів в меншому розмірі, ніж просить позивач, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 її доходу (заробітку), а з відповідача [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/4 його доходу (заробітку), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дітей. Згідно положень статті 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі статті 141 ЦПК України, виходячи з обсягу задоволених позовних вимог, суд стягує з відповідачів на користь держави судовий збір за позовну вимогу про стягнення аліментів та за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав в розмірі по 1211,20 гривень з кожного.

Outcome: approved