Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач [PERSON] 04 травня 2024 року звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 20 січня 2023 року відповідачка позичила у неї грошові кошти в сумі 4500 гривень строком на один місяць на лікування дитини. Вона довірилась позивачці, передала їй 4500 грн. в присутності свідка [PERSON] , однак письмової розписки у відповідача вона не взяла. По закінченню обумовленого строку, відповідач не повернула їй грошові кошти і взагалі відмовляється їх повертати. Тому, просила задовольнити її вимоги, стягнути з відповідачки борг в сумі 4500 гривень та судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір. Представник позивача підтримала вимоги позивача, просила задовольнити їй в повному обсязі, про що надала заяву в судове засідання, просила розглянути справу за її відсутності через технічні проблеми з відеозв`язком. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала суду письмові пояснення, в яких зазначила, що ніяких коштів у позивача вона не позичала і не отримувала. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 26 червня 2024 року відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному порядку із викликом сторін. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, а тому судом ухвалено про розгляд справи у відсутність сторін. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Позивач стверджує, що 20 січня 2023 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики на суму 4500 грн. строком на один місяць. \~\~\~\~\~\~Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст. 81 КПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом\~статті 11 ЦК України,\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до\~ст.ст. 1046-1047 ЦК України,\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. \~ \~ \~ \~Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (10 х 17 грн. = 170 грн.). \~ \~ \~ \~На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. \~ \~ \~ \~З наведеного слідує, що законом визначено, що для підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Тому, пояснення позивача та письмова заява свідка [PERSON] , не можуть бути належним доказом передачі позивачем грошових коштів у позику відповідачу. Будь-яких інших доказів, в тому числі письмових, щодо укладення між сторонами договору позики суду не надано. Таким чином, в судовому засіданні позивачем не доведено факту укладення договору позики із відповідачем та факту передачі відповідачу грошових коштів відповідачу, що є його процесуальним обов`язком відповідно до ст. 81 ЦПК України, тому в задоволенні позовних вимог належить відмовити повністю. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до змісту вимог ч.1\~ст. 141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, а тому підстав для стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача не має. \~ \~ \~На підставі викладеного ,

Outcome: dismissed