Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-11 00:00:00

28.11.2023 позивачі звернулись до суду з вказаним позовом, в якому просять визначити їм додатковий тримісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [INFO] їх матері [PERSON] . Позивачі є спадкоємцями за заповітом на майно померлої, яке складається із земельної ділянки площею 5,75 га, розташованої на території Чепільської сільської ради Ізюмського (кол. Балаклійського) району Харківської області. На обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини вказують, що вчасно не звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у передбачені законом строки через військову агресію і напад рф на Україну 24.02.2022 та подальшу окупацію та проведення бойових дій в м. Балаклія Ізюмського району Харківської області , де знаходилися нотаріуси, які не мали змоги працювати і відновили свою роботу тільки наприкінці 2022 року; перебування м. Харків, в якому вони зареєстровані та фактично проживають, в військовій облозі та припинення транспортного сполучення між м. Харків та м. Балаклією, с. Чепіль, с. Вітрівка, тобто обмеження у вільному пересуванні, а також проведення активних військових дій і постійні обстріли та бомбардування с. Вітрівка Ізюмського району Харківської області, в якому була зареєстрована та померла їхня мати, та де зберігались всі документи, необхідні для спадкування. Тобто позивачі не мали змоги у передбачений законом шестимісячний строк після смерті своєї матері звернутися до нотаріуса з поважних причин. Постановою нотаріуса від 01.12.2022, до якого позивачі звернулися після деокупації м. Балаклія, їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропущенням строку на прийняття спадщини (а.с. 3-5). Позивачі подали письмові заяви про підтримку позову, розгляд справи за їх відсутності (а.с. 34, 35). Від представника відповідача надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. (а.с. 36-38). Частиною 3 статті 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Матеріалами справи підтверджено, що в с. Вітрівка Ізюмського району Харківської області [INFO] померла [PERSON] (а.с. 15). Позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за заповітом від 15.12.2009 після смерті [INFO] [PERSON] , яка на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким заповідала належну їй на праві особистої власності на підставі державного акту серія ІІ-ХР № 021925 від 15.04.2002 земельну частку (пай) (а.с. 17). На підставі Державного акту серії ХР № 021925, виданого 15.04.2002 Чепільською сільською радою народних депутатів, [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 5,75 га, розташована на території Чепільської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 14). Згідно з довідкою Виконавчого комітету Чепільського старостинського округу Балаклійської міської ради Харківської області від 27.11.2023 станом на 12.10.2021 за адресою: [ADDRESS] було зареєстровано місце проживання двох осіб: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 16). Відповідно до свідоцтва про смерть від 11.08.2022 [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в смт Савинці Ізюмського району Харківської області (а.с. 19). З копії паспортів позивачів вбачається, що зареєстрованим місцем проживання позивача [PERSON] є [ADDRESS] , а позивача [PERSON] є [ADDRESS] (а.с. 6, 8-9). Постановою приватного нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Бовдуй О.О. від 01.12.2022 [PERSON] та [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки позивачі заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] в нотаріальну контору в установлений законом строк не подали та на момент її смерті зареєстрованими з померлою не були (а.с. 21). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 23.11.2023 встановлено, що відомості відносно [PERSON] , померлої [INFO] , у Спадковому реєстрі відсутні (а.с. 20). Відповідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 23.11.2023 за вказаними параметрами запиту - [PERSON] , відкрито спадкову справу 23.11.2023; є чинний заповіт, посвідчений 15.12.2009 Чепільською сільською радою Балаклійського району за реєстровим № 82, номер у спадковому реєстрі 52685521 (а.с. 18). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Матеріалами справи не спростовано те, що з причини непереборних труднощів, а саме: через військову агресію і напад рф на Україну 24.02.2022, проживанням позивачів у м. Харкові, та відсутність його сполучення з с. Вітрівка та м. Балаклія Ізюмського району Харківської області, яке у період з 02.03.2022 по 11.09.2023 згідно з «Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», затвердженим Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 р. за № 1668/39004 було включено до територій України, тимчасово окупованих рф, - позивачі не змогли звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у передбачений законом шестимісячний строк. Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що є підстави визнати причини пропуску строку на прийняття спадщини поважними та встановити позивачам додатковий строк для прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Оскільки на час подання цієї заяви і дотепер Балаклійська міська військова адміністрація Ізюмського району Харківської області здійснює повноваження Балаклійської міської ради Харківської області, зокрема, і щодо питань спадкування, яка такі повноваження протягом дії воєнного стану та 30 днів після його припинення чи скасування не здійснює, відтак відповідачем у цій справі є Балаклійська міська військова адміністрація Ізюмського району Харківської області, як орган, що фактично виконує функції представницького органу територіальної громади. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачам необхідно повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved