Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

Стислий зміст (виклад) позовних вимог. 25 квітня 2024 року [PERSON] звернувся до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Пашков Юрій Дмитрович, у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3612 від 14 січня 2022 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованості в розмірі 51 985 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» укладено договір про надання кредиту № 123919-КС-003 від 18 січня 2021 року. 26 січня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Попляком Володимиром Володимировичем відкрито виконавче провадження № [NUMBER] про стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованості за вказаним кредитним договором. Вказане виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису № 3612, вчиненого 14 січня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, для отримання якого позивачем та його представником вживались заходи, зокрема направлялись відповідні адвокатські запити, однак отримати копію оскаржуваного виконавчого напису не вдалось. Як зазначено у позовній заяві, оскаржуваний виконавчий напис вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, зокрема нотаріус вчиняючи вказаний виконавчий напис не пересвідчився у безспірності заборгованості, а також вчиняючи виконавчий напис приватний нотаріус керувався нормами пункту 2 розділу 2 Постанови КМУ № 1172 від 29 червня 1999 року, які на момент вчинення виконавчого напису були не чинні. Таким чином, під час вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріус порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку, за якими стягнення заборгованості на підставі виконавчих написів нотаріусів провадиться у безспірному порядку. Стислий зміст (виклад) заяв по суті справи. Заяви по суті справи від сторін не надходили. Аргументи (позиції) учасників справи. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились. Представником позивача передано до суду телефонограму, у якій він позов підтримав, просить задовольнити та проводити розгляд справи без його участі та участі позивача. Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу. Про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позовну заяву не подав. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович у судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Пашков Юрій Дмитрович у судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Рух справи. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 25 квітня 2024 року цивільну справу передано на розгляд до Валківського районного суду Харківської області. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 25 квітня 2024 року заяву про забезпечення позову по цивільній справі № 613/749/24 передано на розгляд до Валківського районного суду Харківської області. 17 травня 2024 року цивільна справа № 613/749/24 надійшла до Валківського районного суду Харківської області та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана в провадження судді Логвінова А.О. 17 травня 2024 року заява про забезпечення позову по цивільній справі № 613/749/24 надійшла до Валківського районного суду Харківської області та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана в провадження судді Логвінова А.О. Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 17 травня 2024 року задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову по цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Пашков Юрій Дмитрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 3612 від 14 січня 2022 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, до вирішення спору по суті. Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 17 травня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 18 червня 2024 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Короля Владислава Романовича про витребування доказів. Витребувано: 1. у Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика»: належним чином завірену копію договору про надання кредиту № 123919-КС-003 від 18 січня 2021 року, укладеного між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика»; належним чином завірену копію виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем 14 січня 2022 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3612, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованості; належним чином завірені копії документів, на підставі яких приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем вчинено виконавчий напис № 3612 від 14 січня 2022 року. 2. у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Петренка Дмитра Олександровича належним чином завірену копію виконавчого провадження № [NUMBER] з виконання виконавчого напису № 3612 від 14 січня 2022 року. 3. у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича: належним чином завірену копію виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем 14 січня 2022 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3612, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованості; належним чином завірені копії документів, на підставі яких приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем вчинено виконавчий напис № 3612 від 14 січня 2022 року. 4. у Київського обласного державного нотаріального архіву: належним чином завірену копію виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем 14 січня 2022 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3612, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованості; належним чином завірені копії документів, на підставі яких приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем вчинено виконавчий напис № 3612 від 14 січня 2022 року. Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 11 липня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 18 січня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір № 123919-КС-003 про надання кредиту, за умовами якого [PERSON] були надані грошові кошти у розмірі 32 000,00 грн, строком на 24 тижні. Копію вказаного кредитного договору було надано до суду Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» на виконання ухвали Валківського районного суду Харківської області від 18 червня 2024 року. Як зазначено представником відповідача у заяві про виконання ухвали, договір укладено в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», через особистий кабінет позичальника. Також зазначено, що інші витребувані судом матеріали знаходять на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Пашкова Юрія Дмитровича. 26 січня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Попляком Володимиром Володимировичем відкрито виконавче провадження № [NUMBER] з виконання виконавчого напису № 3612, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем 14 січня 2022 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованості у розмірі 51 985,00 грн (а.с. 18). Згідно копії наказу Міністерства юстиції України № 560/5 від 09 лютого 2023 року, анулювано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 21 січня 2011 року за № 8404 на ім`я Бригіди Володимира Олександровича (а.с. 31). Згідно листа Київського державного нотаріального архіву № 2390/01-21 від 26 червня 2024 року, документи нотаріального діловодства та архіву за період з 2011 по 2022 роки приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича знаходяться в приміщенні Київського держаного нотаріального архіву. Відповідно до акта № 1 про нестачу архівних справ (документів) приватного нотаріуса Бригіди Володимира Олександровича від 27 жовтня 2023 року, виконавчі написи та документи на підставі яких вони вчинені до Київського державного нотаріального архіву не передавались (а.с. 107). 09 липня 2024 року на адресу суду приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Петренком Дмитром Олександром надані копії матеріалів виконавчого провадження № [NUMBER] (а.с. 111-121), з яких вбачається наступне . 26 січня 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Попляком Володимиром Володимировичем відкрито виконавче провадження № [NUMBER] з виконання виконавчого напису № 3612, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем 14 січня 2022 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованості у розмірі 51 985,00 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка Володимира Володимировича від 26 січня 2022 року стягнуто з боржника [PERSON] основну винагороду у сумі 5 198,50 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Попляка Володимира Володимировича від 26 січня 2022 року визначено для боржника [PERSON] розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Петренка Дмитра Олександровича від 24 червня 2024 року виконавче провадження № [NUMBER] передано до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Пашкова Юрія Дмитровича. Надані до суду матеріали виконавчого провадження № [NUMBER] не містять копію виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем 14 січня 2022 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3612, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованості, а також належним чином завірених копій документів, на підставі яких приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем вчинено виконавчий напис № 3612 від 14 січня 2022 року. Крім того, як вже зазначалось, ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 18 червня 2024 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Короля Владислава Романовича про витребування доказів та витребувано в тому числі у Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика»: належним чином завірену копію договору про надання кредиту № 123919-КС-003 від 18 січня 2021 року, укладеного між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика»; належним чином завірену копію виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем 14 січня 2022 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3612, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованості; належним чином завірені копії документів, на підставі яких приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем вчинено виконавчий напис № 3612 від 14 січня 2022 року. Відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» на виконання ухвали про витребування доказів надана копія кредитного договору, при цьому копія оскаржуваного виконавчого напису, а також належним чином завірені копії документів, на підставі яких був вчинений оскаржуваний виконавчий напис до суду надані не були. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. У статті 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. З вищевикладеного випливає, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів . Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Такий правовий висновок зроблений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року в справі № 6-887цс17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 12-278гс18). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У пункті 1 розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, який був чинний на день вчинення оскаржуваного виконавчого напису, зазначено, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно з постановою № 662 Перелік документів було доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», яким передбачалося, що для одержання виконавчого напису на підставі кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються оригінал кредитного договору; та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року після набрання законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду в справі № 826/20084/14. Подібні правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічний по суті висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 15.04.2020 року по справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18). У постанові від 19 червня 2024 року по справі № 712/11552/23 (провадження № 61-3773св24) Верховний Суд дійшов висновку, що між банком і позивачем кредитний договір був укладений у простій письмовій формі, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням порядку вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Як вже було встановлено, 18 січня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір № 123919-КС-003 про надання кредиту, за умовами якого [PERSON] були надані грошові кошти у розмірі 32 000,00 грн, строком на 24 тижні. Надана представником відповідача копія договору про надання кредиту не містить відомостей, що даний договір був нотаріально посвідчений. Як зазначено представником відповідача у заяві про виконання ухвали, вказаний договір укладено в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», через особистий кабінет позичальника. Також зазначено, що інші витребувані судом матеріали знаходять на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Пашкова Юрія Дмитровича. Таким чином, договір № 123919-КС-003 про надання кредиту, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та [PERSON] 18 січня 2021 року нотаріально не посвідчувався. Також, представником відповідача не заперечується той факт, що оскаржуваний виконавчий напис був вчинений для стягнення заборгованості саме за договором № 123919-КС-003 про надання кредиту, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та [PERSON] 18 січня 2021 року. Оскаржуваний виконавчий напис вчинено 14 січня 2022 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14. Вищевикладені обставини свідчать про наявність підстав для визнання виконавчого напису № 3612 від 14 січня 2022 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованості в розмірі 51 985 грн, таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. За таких обставин, позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частинами 1 та 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При зверненні до суду з цим позовом [PERSON] сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн за подання позову, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 36 від 19 квітня 2024 року (а.с. 1), та судовий збір у розмірі 605,60 грн за подання заяви про забезпечення позову, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 35 від 19 квітня 2024 року (а.с. 32). Приймаючи до уваги, що позов задоволено повністю, витрати зі сплати судового збору за подання до суду позову, а також заяви про забезпечення позову на загальну суму 1 816,80 грн (1 211,20 + 605,60 = 1 816,80) підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 1 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Процесуальний закон визначає критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 червня 2023 року у справі № 357/8277/19 (провадження № 14-65цс22). У вказаних постановах Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду. Сторона спору у договорі зі своїм адвокатом може визначати будь-яку ціну адвокатських послуг. Проте, суд, за результатами розгляду справи, здійснюючи розподіл судових витрат, в тому числі витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний враховувати критерії, визначені законом. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 рокуу справі № 925/1137/19, Верховним Судом у постановах: від 02 грудня2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19),від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 (провадження№ 61-22131св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі№ 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18), від 15 червня 2021 рокуу справі № 159/5837/19 (провадження № 61-10459св20), від 01 вересня2021 року у справі № 178/1522/18 (провадження № 61-3157св21). В обґрунтування розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн до матеріалів справи в тому числі надано договір № 20032402 від 20 березня 2024 року про надання правової допомоги/юридичних послуг, а також договір № 28032412 від 28 березня 2024 року про надання правової допомоги/юридичних послуг, які укладені між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Центр правової допомоги «Допомога юриста» (а.с. 36-27). Предметом договору № 20032402 про надання правової допомоги/юридичних послуг від 20 березня 2024 року є надання наступних юридичних послуг: проект позову до суду про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно п. 3.1. вказаного договору, розмір оплати за вкидання послуг становить 20 000,00 грн. Предметом договору № 28032412 про надання правової допомоги/юридичних послуг від 28 березня 2024 року є надання наступних юридичних послуг: адвокатських запитів. Згідно п. 3.1. вказаного договору, розмір оплати за вкидання послуг становить 5 000,00 грн. Матеріали справи містять адвокатські запити адвоката Короля Владислава Романовича від 01 квітня 2024 року, адресований приватному виконавцю Пашкову Юрію Дмитровичу щодо надання належним чином завірених копій оскаржуваного виконавчого напису, кредитного договору; від 17 травня 2024 року, адресований приватному виконавцю Петренку Дмитру Олександровичу щодо надання належним чином завірених копій оскаржуваного виконавчого напису, кредитного договору. 22 липня 2024 року на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 2 000,00 грн. В обґрунтування заявленого клопотання зазначено, що дана справа не є складною, не вимагала вивчення великого обсягу нормативно-правових актів, складання великої кількості документів, судова практика в даній категорії справ є незмінною, у зв`язку з чим формування правової позиції при підготовці позову, направлення адвокатських запитів, складання позовної заяви та підготовка письмових клопотань не вимагала від представника позивача надмірного обсягу юридичної та технічної роботи. З огляду на викладене, враховуючи критерії розумності, співмірності та необхідності, сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу повинна бути зменшена до 2 000,00 грн, що є спів мірним зі складністю справи. Відповідно до висновків, сформульованих у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved