Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позовній заяві позивач просила винести рішення, яким позбавити [PERSON] [INFO] , що проживає: [ADDRESS] , батьківських прав у відношенні її сина [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 усіх видів її доходів щомісяця до повноліття дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Ухвалою суду від 21 листопада 2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 05 квітня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в своїй позовній заяві просила справу розглянути без її участі. Відповідач до суду не з`явилась, про час та дату повідомлялась належним чином за допомогою поштового зв`язку, проте про причини своєї неявки не повідомила, відповідних заяв чи клопотань не надавала. Представник третьої особи - Орган опіки та піклування Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області надав заяву про розгляд справи без участі їх представника. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи здійснення розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані заяви та докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова від повільність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, що їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватись про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для її розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно зі ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Органом опіки та піклування подається суду письмовий висновок щодо розв`язання спору, складений на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Вирішуючи даний позов, суд, згідно ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 р., приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено, що [PERSON] є сином позивача, який з 2018 року проживав спільно з [PERSON] та в яких від спільного проживання є малолітній син, [PERSON] , [INFO] , який є онуком позивача. З травня 2023 року сім'я [PERSON] та [PERSON] фактично розпалася і вони припинили спільне мешкання. Також, з травня 2023 року [PERSON] знаходиться під вартою як підозрюваний по кримінальній справі у провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська. [PERSON] мешкає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні та вихованні, а також позивач має намір оформити над ним опіку, оскільки, як зазначає позивач [PERSON] жодного разу не спілкувалась із своїм сином, а отже, вона ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Орган опіки та піклування Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області розглянув питання про надання висновку до суду про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 27.05.2024 року органом опіки та піклування Краматорської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області ухвалено рішення №17/VII-528 про надання до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В своєму висновку зазначають наступне. Орган опіки та піклування Краматорської міської ради, ознайомившись з матеріалами цивільної справи щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , стосовно її малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , за позовом [PERSON] до [PERSON] , встановив наступне. З 2018 року [PERSON] проживав спільно з [PERSON] від спільного проживання мають малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Після народження сина сімейні стосунки між [PERSON] та [PERSON] погіршились, у зв`язку з тим, що [PERSON] недостатньо приділяла материнської уваги сину, [PERSON] .. Батька малолітнього [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , в травні 2023 року заарештували і наразі він утримується в Дніпровській установі виконання покарань (№ 4) державної установи Міністерства Юстиції України. Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.04.2024 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України з відбуттям покарання у виді п`яти років позбавлення волі (справа 202/12213/23; провадження 1-кп/202/239/2024). Малолітній [PERSON] , [INFO] , є дитиною-інвалідом, має діагноз «Дитячий аутизм, змішаний специфічні розлади розвитку, розлади експресивної мови, розлади рецептивної мови» (медичний висновок про дитину-інваліда віком до 18 років від 25.10.2023 № 40-1596/1). [PERSON] пояснила, що з народження її онука, [PERSON] , його мати, [PERSON] , не займалась лікуванням та утриманням, не проявляла до сина батьківської турботи, постійно залишала його на неї та на батька, [PERSON] .. З травня 2023 року [PERSON] не займається вихованням, утриманням, лікуванням сина, фактично залишила хвору дитину, яка потребує постійного догляду, на бабусю. Наразі вихованням, розвитком та утриманням [PERSON] займається його бабуся, [PERSON] , турбується про здоров`я та побут свого онука; приймає відповідні заходи щодо його лікування; створила належні умови для проживання (акт житлово-побутових умов від 20.05.2024). На підставі вищевикладеного, враховуючи інтереси малолітнього [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). Частина 4 ст. 155 СК України передбачає покладання на батьків відповідальності, встановленої законом, за ухилення їх від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до діючого СК України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачено застосування таких правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальність, зокрема, позбавлення батьківських прав. Стаття 164 СК України передбачає підстави позбавлення батьківських прав, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони зокрема ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 зазначеної статті). Таким чином, позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача, та є підставою для позбавлення її батьківських прав. Суд вважає, що за таких обставин позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам дитини. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Як встановлено вище, відповідач по справі не займається вихованням своєї дитини та ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не виявляє до неї будь-якої батьківської уваги та турботи. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків відносно дитини [PERSON] , [INFO] , а тому є підстави для позбавлення її батьківських прав відносно останньої. Згідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно роз`яснень наданих в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Частиною 2 ст. 182 СК України, встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, проаналізувавши зібрані докази по справі, суд приходить до висновку про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своєї дитини, у зв`язку з чим суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу його право на звернення до суду із заявою про надання права на побачення з дітьми у відповідності зі ст. 168 СК України, якщо це не причинить шкоди їх життю, здоров`ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи, що в свою чергу, на думку суду, буде стимулювати відповідача до виправлення та надасть можливість в майбутньому, при наявності її бажання, звернутись до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно з частиною 1 статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У відповідності до вимог ч. 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 1074,00 грн. за вимогу майнового характеру (про стягнення аліментів), та 1074,00 грн на користь позивача за вимогу не майнового характеру (про позбавлення батьківських прав).

Outcome: approved