Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що між ними було укладено шлюб, який був зареєстрований 04.03.2000 року Прибережненською сільською радою Ружинського району Житомирської області, актовий запис №1. Зазначає, що на даний час вони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, збереження шлюбу стало неможливим. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 19.06.2024 в справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін ( а.с. 19 - 20). 21.06.2024 року від представника відповідачки адвоката Ракущинець А.А. надійшла заява про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву ( а.с. 23-24). Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 08.07.2024 року клопотання представника відповідачки було судом задоволено, продовжено строк на подання відзиву на позовну заяву на 10 днів ( а.с. 35 -36). Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив шлюб розірвати. Представник відповідача - адвокат Ракущинець А.А., який приймав участь у справі в режимі відеоконференції, з технічних причин, які виникли з його сторони, не зміг продовжити приймати участь у розгляді справи. Відповідно до до частини 4 статті 212 ЦПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи. Судом винесено протокольну ухвалу про продовження розгляду справи за відсутності представника відповідачки, який з технічних причин, які виникли з його сторони, не зміг продовжити приймати участь у розгляді справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу, між сторонами був зареєстрований шлюб 04.03.2000 року Прибережненською сільською радою Ружинського району Житомирської області, актовий запис №1 (а.с. 7). Неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають. Зі змісту позову вбачається, що сторони спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують, шлюб існує формально. Відповідно до ст. ст. 110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно зі ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка , і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить із того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім"ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, зважаючи на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам , а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Згідно ч. 2 ст. 114, абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved