Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-08 00:00:00

У травні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею і [PERSON] , який зареєстрований 22 жовтня 1994 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міськвиконкому Київської області, актовий запис №\~523. В обґрунтування позову зазначала, що 22 жовтня 1994 року вона та [PERSON] уклали шлюб. Від цього шлюбу вони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Сімейні відносини між сторонами погіршилися, подружні відносини між ними фактично припинені, спільного господарства вони не ведуть. Із жовтня 2023 року відповідач проживає окремо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Після розірвання шлюбу дочка сторін [PERSON] залишиться проживати разом із матір`ю. Питання щодо матеріальної допомоги по утриманню дочки батьком, який проживає окремо, на теперішній час вирішено, він у добровільному порядку буде надавати кошти на утримання їхньої дитини. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, представник позивача адвокат Герасимовська Н.М. у суді позов підтримала, просила суд його задовольнити, також зазначила, що сторона позивача не наполягає на стягненні з відповідача витрат на правничу допомогу. Відповідач [PERSON] у суді позов визнав, проти його задоволення та розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 жовтня 1994 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міськвиконкому Київської області, актовий запис №\~523. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із матір`ю. Відповідно до ч. 6 ст. 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що з жовтня 2023 року сторони шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, примиритися вони не бажають. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, позов визнав повністю. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження цього шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Враховуючи визнання позову відповідачем [PERSON] до початку розгляду справи по суті, суд вважає, що позивачу [PERSON] відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України із державного бюджету підлягає поверненню 50\~% сплаченого нею відповідно до квитанції ID\~1359-9206-5310-6481 від 08 травня 2024 року судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп., така ж сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved