Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-25 00:00:00

09.07.2024 представник позивача Турчак М. В. в інтересах [PERSON] подала до суду позовну заяву до ТОВ "Юридична компанія "ДІЯ-АКТИВ" з вимогою визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №\~27246, виданий 15.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Юридична компанія "Дія - Актив" заборгованості у розмірі 13 277 грн 00 коп., а також просила стягнути з відповідача судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн 00 коп, сплаченого судового збору у розмірі 1 211 грн 20 коп. за подання позовної заяви та 605 грн 60 коп. за подання заяви про забезпечення позову. На обґрунтування позовної заяви зазначила, що 15.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О. вчинено виконавчий напис №\~27246 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Юридична\~компанія "Дія-Актив"\~заборгованості у\~розмірі 13\~277\~грн 00\~коп. Однак, з вказаний виконавчий напис винесений з порушенням норм законодавства, та є таким, що не підлягає виконанню. Під час вчинення виконавчого напису, приватний нотаріус повинен встановити факт наявності безспірності заборгованості, тобто чи дійсно боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем саме у тому розмірі, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення виконавчого напису. Безспірність заборгованості, щодо якої було вчинено виконавчий напис, підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Водночас, станом на 15.09.2021 виконавчий напис не було вчинено на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу, а також документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 09.07.2024 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 26.07.2024, а також витребувано від ТОВ "Юридична компанія "ДІЯ-АКТИВ" копію виконавчого напису № 27246, вчиненого 15.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Юридична компанія "Дія - Актив" заборгованості в розмірі 13 277 грн 00 коп., а також матеріалів, на підставі яких вчинено цей виконавчий напис. Крім того, ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 09.07.2024 задоволено заяву представника позивача [PERSON] і зупинено стягнення у виконавчому провадженні ВП № 67065029, яке здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області\~Пашковим Ю.\~Д. на підставі виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О., №\~27246 від 15.09.2021, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ\~"Юридична\~компанія "Дія - Актив" заборгованості в розмірі 13\~277\~грн 00 коп. 17.07.2024 від представника ТОВ "Юридична компанія "ДІЯ-АКТИВ" Шушані Н. через систему "Електронний суд" надійшли виконавчий напис № 27246 від 15.09.2021 та договір кредитної лінії № UP2182979 (вн. № в інформаційно - телекомунікаційній системі Компанії №U5930578) від 17.03.2020 (а. с. 52-67). Крім того, від представника ТОВ "Юридична компанія "ДІЯ-АКТИВ" Шушані Н. надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, в якому просила у стягненні витрат на професійну правничу допомогу відмовити та розгляду справи проводити за її відсутності (а. с. 68-75). 26.07.2024 належним чином повідомлені учасники цивільного процесу в судове засідання не з`явилися. Представник позивача [PERSON] через систему "Електронний суд" надіслала заяву, в якій просила проводити судовий розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, на задоволенні позову наполягала, а також повідомила, що в частині стягнення судових витрат на правову допомогу подасть заяву, після ухвалення судового рішення в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України (а. с. 97-100). Представник відповідача\~ТОВ "Юридична\~компанія "ДІЯ-АКТИВ"\~Шушані Н. у клопотанні, яке надійшло 17.07.2024 через систему "Електронний суд", просила проводити розгляд справи проводити за її відсутності. Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда\~В.\~О. та приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Пашков\~Ю.\~Д. причини неявки суду не повідомили, будь-яких заяв не подавали. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі №\~361/8331/18.) У цій справі суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, тому вирішив спір по суті за відсутності учасників цивільного процесу. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 17.03.2020 ТОВ "Укрпозика" та [PERSON] уклали спеціальні умови для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії №UP2182979, за умовами яких було передбачено: ліміт кредитної лінії - 12 000 грн 00 коп; сума кредиту - 11 500 грн 00 коп; процентна ставка в день для початкової зазначеної тривалості кредиту (підлягає оплаті до дати оплати) - 1,40 %; строк оплати - 7 днів / місяців; процентна ставка в день для періоду, що перевищує початково зазначену тривалість кредиту (починається з наступного дня після дати оплати) - 1,5 %; потенційний ліміт кредитної лінії - 20 000 грн 00 коп; надана сума кредиту - 11 500 грн 00 коп; загальна вартість кредиту - 12 627 грн 00 коп; реальна річна процентна ставка - 511,00; дата повного погашення - 24.03.2020; штраф якщо є - 50% (а. с. 64). В подальшому між ТОВ "Укрпозика" та [PERSON] було укладено додаткові угоди № АМ9202426 до Спеціальних умов для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії №UP2182979 від 17.03.2020, якими продовжено дату повного погашення кредиту до 09.04.2020, 25.05.2020, 25.07.2020 (а. с. 65-67). 15.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою\~В. О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №\~27246, за яким стягнуто з [PERSON] , [INFO] , місце реєстрації: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , який є боржником за кредитним договором №\~UP2182979, укладеним з ТОВ "Юридична компанія "ДІЯ-АКТИВ", ідентифікаційний код юридичної особи: 43024915, місцезнаходження: 03035, м. Київ, вул. Сурікова, 3. Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 11.07.2020 по 06.08.2021. Сума заборгованості становить 12 627 грн 00 коп. Прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 11 500 грн 00 коп. Прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 1 327 грн 00 коп. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України "Про нотаріат" стягнуто плату зі стягувача у розмірі 650 грн 00 коп, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача становить 13 277 грн 00 коп (а. с. 57). 07.10.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Попляком\~В. В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №\~67065029 на підставі виконавчого напису № 27246, виданого 15.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Юридична компанія "ДІЯ-АКТИВ" заборгованості в розмірі 13 277 грн 00 коп (а. с. 17-18). 01.11.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Попляком\~В. В. було винесено постанову у виконавчому провадженні № 67065029 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] (а. с. 19-20). 13.06.2024 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Петренком\~Д. О., у зв`язку з припиненням діяльності приватного виконавця Попляка В. В., було передано виконавче провадження №\~67065029 приватному виконавцю Пашкову Ю. Д. (а. с. 21, 22). Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 89 Закону України "Про нотаріат" у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. У відповідності до ст. 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 Перелік документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999, доповнено після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та не чинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та не чинною у вказаній частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України (стаття 255 КАС України). Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та не чинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014, втратила чинність (у частині) 22.02.2017 з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Резолютивна частина постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 в частині відображення результату вирішення позовних вимог містить висновки: 1) про визнання незаконною та не чинною постанови № 662 у наведеній частині; 2) про зобов`язання Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину цієї постанови про визнання незаконною та не чинною постанови № 662 у наведеній частині. Отже, ухвали Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року, якими було передбачено зупинення виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 до закінчення касаційного розгляду, стосувались лише зупинення виконання обов`язку Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду. Вказані правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав без спірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Отже, у цьому випадку нотаріус не переконався у безспірності сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчиняючи 15.09.2021 виконавчий напис № 27246, приватний нотаріус не мав підстав керуватися пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була не чинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 21 березня 2017 року № 23. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №\~826/20084/14. За загальним правилом, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, відповідач мав надати оригінал нотаріально посвідченого договору з позивачем, однак такого договору не існує. За таких обставин, слід визнати, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений на порушення вимог Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, тому позовна заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню шляхом визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору (а. с. 23, 34).

Outcome: approved