Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Гайворонського районного суду Кіровоградської області з позовною заявою до ТОВ «Фінфорс» про захист прав споживача банківських послуг шляхом стягнення коштів за скасованим виконавчим написом. Позов мотивований\~тим,\~що постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Дорошкевич В.Л. на підставі виконавчого напису №2825 виданого 20.06.2020 року було відкрито виконавче провадження ВП №62442280 від 01.07.2020 року. Заочним рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 01.04.2024 року позовну заяву [PERSON] до ТОВ «Фінфорс», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задоволено повністю. Визнано виконавчий напис № 2825 від 20.06.2020 року, який посвідчено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., яким з позивача було безспірно стягнуто на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованість в розмірі 11308 грн. 40 коп. таким, що не підлягає виконанню. Рішення суду набрало законної сили 02.05.2024 року. Згідно відповіді на заяву позивача вбачається, що під час примусового виконання виконавчого провадження АСВП №62442280 по стягненню з [PERSON] на користь до ТОВ «Фінфорс», по виконавчому напису № 2825 від 20.06.2020 року, який було посвідчено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. з боржника [PERSON] стягнуто кошти в сумі 2917,48 грн., з них: 1742,16 грн. - сума боргу за виконавчим документом, яка перерахована на рахунок ТОВ «Фінфорс»; 1000,00 грн. витрати виконавчого провадження; 174,32 грн. основна винагорода приватного виконавця. Враховуючи, що підставою отримання відповідачем суми у розмірі 2743,16 грн. було стягнення з позивача на підставі виконавчого напису, який судовим рішенням був визнаний такими, що не підлягає виконанню, вищевказана сума вважається такою, що підлягає поверненню, оскільки правова підстава її набуття відповідачем згодом відпала. З огляду на те, що відповідач отримав повну суму в розмірі 2743,16 грн., то саме ця сума повинна бути стягнути з нього як така, що утримується безпідставно. З зв`язку з викладеним просить суд стягнути з ТОВ «Фінфорс» на користь [PERSON] безпідставно набуті кошти у розмірі 2743,16 грн. та судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача. Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 03.06.2024 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження і призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні з повідомлення (викликом) сторін. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву не подав. Зважаючи на те, що представник відповідача був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, заяв про причини неявки чи про відкладення, відзиву не подав, тому суд на підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України розглянув справу за його відсутності та згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. на підставі виконавчого напису № 2825 від 20.06.2020 року, посвідчено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., було відкрито виконавче провадження ВП № 62442280 від 01.07.2020 року, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 62442280 від 01.07.2020 року (а.с. 3). Даний виконавчий напис № 2825 від 20.06.2020 року було посвідчено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., яким з позивача було безспірно стягнуто на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованість в розмірі 11308,40 грн., що вбачається з копії даного виконавчого напису (а.с. 4). Заочним рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 01.04.2024 року по справі № 385/333/24 позов [PERSON] до\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінфорс»,\~треті особи:\~приватний нотаріус\~Житомирського міського\~нотаріального округу\~Горай Олег\~Станіславович,\~приватний виконавець\~виконавчого округу\~м.\~Києва Дорошкевич\~Віра Леонідівна\~про визнання\~виконавчого напису\~таким,\~що не\~підлягає виконанню задоволено. Визнано виконавчий напис № 2825 від 20.06.2020, який посвідчено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., яким з [PERSON] було безспірно стягнуто на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованість в розмірі 11308 грн. 40 коп. таким, що не піддягає виконанню (а.с. 5-9). Згідно копії\~листа приватного\~виконавця виконавчого\~округу м.\~Києва Дорошкевич\~В.Л. від 25.03.2024\~року №\~17027,\~в ході\~виконавчого провадження\~№ 62442280,\~з боржника\~по даному\~виконавчому провадженні\~стягнуто кошти\~в сумі\~2917,48\~грн.\~Дані кошти\~розподілено згідно\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження»,\~а саме\~1742,16\~грн.\~-\~сума боргу\~за виконавчим\~документом,\~яка перерахована\~на рахунок\~ТОВ «Фінфорс»;\~1000,00\~грн.\~витрати виконавчого\~провадження;\~174,32\~грн.\~основна винагорода\~приватного виконавця (а.с. 11). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Положеннями частини п`ятої та шостої статті 81 ЦПК України передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Частиною 1 ст. 1213 ЦК України визначено, що особа, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Враховуючи, що підставою отримання відповідачем суми у розмірі 11308,40 грн. було стягнення з позивача на підставі виконавчого напису, який судовим рішенням був визнаний такими, що не підлягає виконанню, вищевказана сума вважається такою, що підлягає поверненню, оскільки правова підстава її набуття відповідачем згодом відпала. З огляду на те, що відповідач з суми 11308,40 грн. отримав лише 1742,16 грн., то саме ця сума може бути стягнути з нього як така, що утримується безпідставно. У випадку, якщо у позивача дійсно існує заборгованість перед відповідачем, така повинна бути погашена у інший спосіб, аніж шляхом утримання коштів, стягнутих у виконавчому провадженні № 62442280. Решту від стягнутої суми отримала приватний виконавець, а тому така різниця не може бути стягнута з відповідача. Щодо судових витрат. Розмір витрат на професійну правничу допомогу понесених у суді позивачем підтверджується договором про надання правової допомоги від 25.09.2023 року № б/н та додатком від 31.05.2024 року до договору №б/н від 25.09.2023 року про надання правової допомоги, розрахунком суми судових витрат від 31.05.2024 року, актом прийому-надання послуг до договору №б/н від 25.09.2023 року про надання правової допомоги, відповідно до яких розмір понесених позивачем витрат за надану правову допомогу складає 13626,00 грн. Згідно з положеннями частин першої-п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частин першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20). З урахуванням вищевказаного, обґрунтувань позовної заяви, в якій порушено клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та доданих до неї документів, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви представника [PERSON] - адвоката Волощука В.В., та стягнення з відповідача на користь [PERSON] 4300,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді, що відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони та часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги. Правова позиція по таким правовідносинам є сталою, практика численна, складністю справа не відрізняється. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, за подання позивачем до суду позовної заяви, у розмірі 769 грн. 11 коп., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, а позовні вимоги задоволено частково. На підставі викладеного та

Outcome: partial