Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості посилаючись на те, 03 січня 2022 року відповідач уклав з ТОВ «ІНФІНАНС» договір позики №0982728078. Договір позики підписано шляхом підписання Акцепту оферти від 3 січня 2022р. на укладення Договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту 0982728078 від 3 січня 2022р. та отримання кредиту згідно Заявки - анкети та надано згоду на використання при укладенні цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналогом власноручного підпису Позичальника. 24.11.2022 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №24/11-22, у відповідності до умов якого, ТОВ «ІНФІНАНС» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги у тому числі, до відповідача в сумі 63004,67 грн., з яких заборгованість за основним боргом - 11039 грн., заборгованість за відсотками - 51965,67 грн. Зазначив, що всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги здійснювались безпосередньо АТ «ІДЕЯ БАНК» станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалось жодних штрафних санкцій. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 24.11.2022 позивачем не здійснювалось нарахування ним грошових зобов`язань. Крім того, 06 січня 2022 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та [PERSON] було укладено кредитний договір №3498508799/762189. 12.08.2022 між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №12082022, у відповідності до умов якого, ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги у тому числі, до відповідача в сумі 15450 грн., з яких заборгованість за основним боргом - 6000 грн., заборгованість за відсотками - 9450 грн. Зазначив, що всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги здійснювались безпосередньо ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» станом на день відступлення права вимоги. Т ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалось жодних штрафних санкцій. 12 січня 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір №10913-01/2022. 31.01.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №31012023, у відповідності до умов якого, ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги у тому числі, до відповідача в сумі 10320 грн., з яких заборгованість за основним боргом - 4800 грн., заборгованість за відсотками - 5520 грн. Зазначив, всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов?язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «САПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 31.01.2023 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК"ЄАПБ" за кредитним договором №0982728078 в розмірі 63004,67 грн., з яких заборгованість за основним боргом - 11039 грн., заборгованість за відсотками - 51965,67 грн; за кредитним договором №3498508799/762189 в розмірі 15450 грн., з яких заборгованість за основним боргом - 6000 грн., заборгованість за відсотками - 9450 грн. та за кредитним договором №10913-01/2022 в розмірі 10320 грн., з яких заборгованість за основним боргом - 4800 грн., заборгованість за відсотками - 5520 грн. А тому просив суд стягнути з відповідача вищевказану заборгованість та судові витрати. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 травня 2024 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява, в даній заяві просить суд справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про поважні причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що 03 січня 2022 між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту №0969717488/6 за умовами програми «MoneyBOOM Loyal+». Договір позики підписано шляхом підписання Акцепту оферти від 03 січня 2022 на укладення Договору надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту 0969717488/6 від 03 січня 2022 та отримання кредиту згідно заявки-анкети та надано згоду на використання при укладені цього правочину одноразового ідентифікатора, в якості аналога власноручного підпису позичальника. За умовами кредиту від 03 січня 2022 ТОВ «Інфінанс» було запропоновано [PERSON] прийняти умови правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM Loyal», та укласти за допомогою інформаційного-телекомунікаційної системи ТОВ «Інфінанс», розміщеної на сайті moneyboom.ua в мережі Інтернет, договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0969717488/6, на наступних умовах: розмір кредиту 11039 грн., строк користування кредитом 12 місяців, мінімальна відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, застосовується за умови належного виконання умов дії Програми лояльності; річна номінальна відсоткова ставка 638,75%, застосовується за умови належного виконання умов дії Програми лояльності; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 63943,44 грн.; реальна річна відсоткова ставка за кредитом становить 17768,17 %; відсоткова ставка 3,5 % за один день користування кредитом застосовується у випадках передбаченими Правилами; Річна відсоткова ставка 1277,5% застосовується за умови неналежного виконання умов договору або скасування програми лояльності. У разі прийняття цієї пропозиції укласти договір та з моменту підписання ним акцепту про прийняття цієї оферти, всі подальші правочини з ТОВ «Інфінанс» вважатимуться такими, що укладені з наміром створити правові наслідки, що обумовлені договором. Вказана оферта підписана електронним підписом одноразовим ідентифікатором 2L3Z8W. (а.с. 12). Акцепт оферти від 03 січня 2022 року на укладення договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0969717488/6 від 03 січня 2022 року та отримання кредиту згідно заявки-анкети №3971485 від 03 січня 2022 року підтверджує факт погодження [PERSON] з умовами оферти ТОВ «Інфінанс» від 03 січня 2022. Вказаний акцепт підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором - 8w2n0j (а.с.11). Акцептуючи оферту, відповідач підтвердив, що перед укладенням договору повністю ознайомився з Правилами, викладеними на веб-сайті товариства, проектом договору і який відповідає умовам договору та погоджується з ним. 03 січня 2022 [PERSON] заповнив заявку-анкету на отримання кредиту, відповідно до якої просив ТОВ «Інфінанс» надати йому кредит на наступних умовах: сума кредиту - 11039 грн., термін кредиту - 12 місяців, спосіб отримання кредиту - платіжна картка за реквізитами 41493900001347367, ціль кредиту - лікування. Анкета-заява підписана електронним підписом одноразовим ідентифікатором 8w2n0j (а.с.14). Згідно з довідкою про ідентифікацію виданої ТзОВ "Інфінанс", [PERSON] , з яким укладено договір №0982728078 від 03 січня 2022, на номер телефону 380982728078 було направлено одноразовий ідентифікатор 8w2n0j (а.с.15). Копією квитанції №128970593 від 03.01.2022 підтверджується факт зарахування ТОВ «Інфінанс» 11039 грн на картку платника [NUMBER] (а.с.13). Станом на 31.03.2024 р. заборгованість [PERSON] за кредитним договором №0982728078 від 03 січня 2022 становить 11039 грн., заборгованість за відсотками - 51965,67 грн., що підтверджується копією долученого розрахунку заборгованості (а.с. 21). 24.11.2022 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 24/11-22, у відповідності до умов якого ТОВ «ІНФІНАНС» передало ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «ІНФІНАНС» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 16-18). Відповідно до витягу з реєстру боржників від 24.11.2022 до договору факторингу № 24/11-22 від 24.11.2022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в загальній сумі 63004,67 грн., з яких: 11039,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 51965,67 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 20). Крім того, 06 січня 2022 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та [PERSON] було укладено кредитний договір №3498508799/762189. Даний Договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Електронний підпис [NUMBER] (а.с.26). За умовами договору, Товариство зобов`язалось надати відповідачу фінансовий кредит в розмірі 6000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Кредит надається строком на 25 днів, за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2.5% на добу. Тип процентної ставки фіксований. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки клієнта (а.с. 26). 12 серпня 2022 року між ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №12082022, відповідно до умов якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 28-29). Відповідно до витягу з реєстру боржників від 12.08.2022 року до договору факторингу №12082022 від 12 серпня 2022 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача (а.с. 31). З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 31.08.2022 позивач не здійснював нарахування жодних штрафних санкцій. Також, 12 січня 2022 року між ТОВ «Інвеструм» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 10913-01/2022, який підписаний електронним підписом позичальника [NUMBER], відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, і був надісланий на номер мобільного телефону (а. с. 38-39). Відповідно до умов договору товариство надає позичальнику фінансовий кредит у розмірі 4800,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 7 днів, до 18.01.2022. Строк дії договору починається з моменту його укладення та діє до повного виконанням сторонами своїх зобов`язань. За користування кредитом позичальник сплачує товариству 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,50 % на добу. Відповідно до п. 4. 3 кредитного договору у разі, якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений у п. 1. 2 цього договору та/або в додатку (ах) до цього договору, проценти передбачені п. 1. 3 цього договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору. У вказаному кредитному договорі, графіку платежів (Додатку №1 до вказаного договору) (а.с. 40-41) та паспорті споживчого кредиту (а.с. 37) міститься позначення про їх підписання електронним підписом [NUMBER]. 31 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» укладено договір факторингу № 31012023, за яким ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» відступив позивачу право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору (а.с. 41-43). Згідно з актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №31012023 від 31 січня 2023 року клієнт передав, а фактор прийняв: Реєстр Боржників кількістю 5577 (а.с. 44). З витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 31012023 від 31 січня 2023 року вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги, зокрема, до відповідача за договором про надання кредитного договору № 10913-01/2022 в сумі 10320 грн. (а.с. 45). Відповідно до правового висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року по справі № 2-383/2010 стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Приписами ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У статті 3 цього Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договорів позики, які оформлені сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч.2 ст.1048 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦКУ). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст. 516 ЦК України). Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За статтею 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ст. 519 ЦКУ). Згідно зі ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. На підставі викладеного, а також враховуючи дослідженні судом обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідачем [PERSON] дійсно не було виконано належним чином умови Договорів № №0982728078, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість в розмірі 63004,67 грн., з яких заборгованість за основним боргом - 11039 грн., заборгованість за відсотками - 51965,67 грн., за договором №3498508799/762189 - заборгованість за основним боргом - 6000 грн. та за договором №10913-01/2022 - заборгованість за основним боргом - 4800 грн. Разом з тим, суд не погоджується з заявленим позивачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» розміром заборгованості за відсотками за договором №3498508799/762189 у сумі 9450 грн. та за договором №10913-01/2022 у сумі 5520 грн. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №3498508799/762189 від 06 січня 2022 року станом на 31.03.2024 року в розмірі 15450 грн., з яких: 6000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 9450 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 32). Однак, як зазначалось раніше, за умовами договору №3498508799/762189 від 06 січня 2022 року, Товариство зобов`язалось надати відповідачу фінансовий кредит в розмірі 6000 грн. Кредит надається строком на 25 днів, за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5% річних від суми кредиту в розрахунку 2.5% на добу. Тип процентної ставки фіксований. Таким чином, сторонами було чітко визначено, що строк кредитування відповідача [PERSON] становить 25 днів, а відсоткова ставка вищевказаного кредиту становить 2.5% за один день користування відповідачем кредитними коштами. Матеріали справи не містять відомостей про відстрочення виконання зобов`язання, передбачене п. 3.3.3. договору №3498508799/762189 чи пролонгації строку користування кредитом. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що договір закінчив свою дію 30.01.2022 року, загальна сума відсотків, за користування відповідачем [PERSON] кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування складає 3750 грн. (6000 х 2,5% х 25). Такий розмір відсотків за користування кредитом передбачений додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту №3498508799/762189, укладений між ТОВ «КУ Європейська кредитна група» та [PERSON] . Додаток №1 від 06.01.2022 року є невід`ємною частиною Договору фінансового кредиту та підписаний за допомогою електронного підпису [NUMBER] [PERSON] (а.с. 27). Таким чином, загальна сума боргу за вищевказаним Кредитним договором №3498508799/762189 становить 9750 грн. (6000 + 3750). Водночас, суд не бере до уваги суму заборгованості за відсотками у розмірі 9450 грн., зазначену у витязі з реєстру боржників від 12.08.2022 року до договору факторингу №12082022 від 12 серпня 2022 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с. 31) та у розрахунку заборгованості за договором №3498508799/762189 ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с. 32), оскільки дана сума заборгованості за відсотками не містить розрахунку, обґрунтування розміру цих відсотків та днів, за які нараховувалась сума прострочення відсотків. Крім того, з наданого позивачем детального розрахунку заборгованості за договором № 10913-01/2022 від 12 січня 2022 року вбачається, що у відповідача за даним договором наявна заборгованість в розмірі 10320 грн., з яких: 4800,00 грн основний борг; 5520,00 грн - борг за відсотками (а.с. 46). Як зазначалось раніше, за умовами договору № 10913-01/2022 12 січня 2022 року товариство надає позичальнику фінансовий кредит у розмірі 4800,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 7 днів, до 18.01.2022. За користування кредитом позичальник сплачує товариству 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,50 % на добу. Таким чином, сторонами було чітко визначено, що строк кредитування відповідача [PERSON] становить 7 днів за даним договором, а відсоткова ставка вищевказаного кредиту становить 2.5% за один день користування відповідачем кредитними коштами. Матеріали справи не містять відомостей про відстрочення відповідачем виконання зобов`язання, передбачене п. 3.3.4. договору № 10913-01/2022 чи пролонгації строку користування кредитом. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що договір закінчив свою дію 18.01.2022 року, загальна сума відсотків, за користування відповідачем [PERSON] кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування складає 840 грн. (4800 х 2,5% х 7). Такий розмір відсотків за користування кредитом передбачений додатком №1 до договору про надання фінансового кредиту № 10913-01/2022, укладений між ТОВ «ФК Інвеструм» та [PERSON] . Додаток №1 від 12.01.2022 року є невід`ємною частиною Договору фінансового кредиту та підписаний за допомогою електронного підпису [NUMBER] [PERSON] (а.с. 40). Таким чином, загальна сума боргу за вищевказаним Кредитним договором № 10913-01/2022 становить 5640 грн. (4800 + 840). Водночас, суд не бере до уваги суму заборгованості за відсотками у розмірі 5520 грн., зазначену, у витязі з реєстру боржників до Договору факторингу № 31012023 від 31 січня 2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с. 45) та у розрахунку заборгованості за договором № 10913-01/2022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с. 46), оскільки дана сума заборгованості за відсотками не містить розрахунку, обґрунтування розміру цих відсотків та днів, за які нараховувалась сума прострочення відсотків. У постанові Великої Падати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 зроблено висновок, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України. Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу. Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України. За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця. Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України». Указаних висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19). Велика Палата Верховного Суду вважає, що підстав для відступу від таких висновків немає. Велика Палата Верховного Суду підкреслює, що зазначене в цьому розділі постанови не означає, що боржник не повинен у повному обсязі виконувати свій обов`язок за кредитним договором. Боржник не звільняється від зобов`язань зі сплати нарахованих у межах строку кредитування, зокрема до пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, процентів за «користування кредитом». Установлений кредитним договором строк кредитування лише визначає часові межі, в яких проценти за «користування кредитом» можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати. Отже, якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання. Зазначене також є підставою для відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання. Таким чином, з огляду на погоджені сторонами умови кредитних договорів №3498508799/762189 та № 10913-01/2022, відсутні підстави для нарахування процентів з 30.01.2022 року та з 18.01.2022 року відповідно, тобто за межами строку кредитування. Водночас, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів (стаття 1048 ЦК України). Такий висновок щодо стягнення процентів за межами строку кредитування узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 та від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, та усталеній практиці Верховного Суду, зокрема у постановах від 23 жовтня 2019 року у справі № 456/1747/15-ц, від 09 вересня 2020 року у справі №752/12685/15-ц. У договорі №3498508799/762189 погоджено розмір процентів відповідно до ст. 625 ЦК України, що становить 912,50% річних, та у договорі № 10913-01/2022 також 912,50% річних, однак позивач дані вимоги не заявляв. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин. Таким чином, суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: partial