Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

11 квітня 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської\~міської радипро усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, визначення способу участі батька у вихованні дитини. Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви, позивач зазначає, що з 05 жовтня 2019 року по 31 серпня 2022 року проживав у шлюбі зі [PERSON] . Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 31 серпня 2022 року шлюб між ними розірвано. Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до\~рішення Івано-Франківського\~міського суду Івано-Франківської\~області від 20 липня 2022 року позивач сплачує аліменти на дитину в твердій грошовій сумі по 2 000 гривень щомісячно та на дружину по 1 000 гривень щомісячно, які сплачує своєчасно. Після розлучення між позивачем та відповідачем почалися непорозуміння щодо участі батька у виховані сина. Відповідач почала створювати йому перешкоди у його відвідуванні, зустрічах та спілкуванні. У зв`язку з цим позивач звернувся до органу опіки і піклування із заявою про визначення способів участі батька у вихованні та спілкуванні з неповнолітнім сином [PERSON] . Рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 141 від 09 лютого 2023 року встановлено такий порядок участі батькові у вихованні дитини: кожну першу та третю суботу місяця з 10.00 год до 14.00 год, кожну другу четверту неділю місяця з 15.00 год до 18.00 год. Також даним рішенням вказано [PERSON] на неприпустимість вчинення перешкод батькові [PERSON] у спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] . Будучи поінформованою про рішення Виконавчого комітету Іване Франківської міської ради, відповідач виявляє ознаки дискримінації його батьківських прав, перешкоджає особистому спілкуванню з дитиною. Відповідач обмежує не лише його права на спілкування з дитиною, але і законні права та інтереси дитини на спілкування з батьком. У зв`язку з вчиненими відповідачем перешкодами позивач не має можливості зустрічатися з дитиною згідно встановленого графіку. З приводу вчинення перешкод позивач звертався із заявами до Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області та у Службу у справах дітей Івано-Франківської міської ради. Згідно отриманих відповідей, із [PERSON] було проведено бесіди щодо недопустимості створення батькові перешкод у спілкуванні з сином. Позивач вважає, що відповідач рішення органу опіки та піклування не виконує, позивач не має можливості вільно спілкуватися з сином згідно встановленого графіку. Відповідач постійно повідомляє, що у встановлені дні побачень вона знаходиться поза місцем постійного місця проживання дитини. Намагання вирішити питання у мирний спосіб не принесли жодного результату. Відповідач створює перешкоди у спілкуванні з сином, тому позивач змушений звернутися до суду. За таких обставин позивач просить зобов`язати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] , та встановити способи участі батька у вихованні та спілкуванні з сином, а саме: - кожну першу та третю суботу місяця з 10.00 год до 14.00 год в м. Івано-Франківську з подальшою можливістю відвідування дитиною місця проживання батька; - кожну другу і четверту неділю місяця з 15.00 год до 18.00 год в м. Івано-Франківську з подальшою можливістю відвідування дитиною місця проживання батька: - щороку із 01 липня по 15 липня ( чи в будь-який інший період літніх місяців) в м. Івано-Франківську з подальшим переїздом за місцем проживання батька, в тому числі з можливістю виїзду для спільного відпочинку з дитиною за межі України або в Україні; - у разі хвороби дитини, якщо це припадає на день зустрічі, зустріч підлягає перенесенню на іншу погоджену з батьком дату, враховуючи інтереси сина, його стан здоров`я та потреби у повноцінному розвитку відповідно до віку дитини; - щороку: в день народження дитини, на Великдень, на Різдво, в День Святого Миколая, в День Конституції України, в День Незалежності України з 10.00 год до 14.00 год (парні роки) та з 14.00 год до 18.00 год (непарні роки) в місті Івано-Франківську з подальшою можливістю відвідування дитиною місця проживання батька; - щороку для спільного святкування разом з дитиною власного дня народження ( [INFO] ) з 10.00 год до 20.00 год в м. Івано-Франківську з подальшою можливістю відвідування дитиною місця проживання батька; - необмежене спілкування батька з дитиною особисто з 09.00 год до 20.00 год засобами: телефонного, поштового, електронного та іншого способу зв`язку (Viber, Skype, тощо) (а.с. 1-4). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 квітня 2023 року дану справу передано головуючому судді Мелещенко Л.В. (а.с. 43-44). Ухвалою суду від 13 квітня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по даній справі, ухвалено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін (а.с.45-46). Ухвалою суду від 26 квітня 2023 року ухвалено розгляд даної цивільної справи проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon» (а.с.64-65). 02 травня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Відповідач вказує, що не відповідає дійсності твердження позивача, що вона ніби-то чинила йому перешкоди у спілкуванні з сином. Відповідач по можливості намагалась сприяти позивачеві у реалізації батьківських прав, однак через своє особисте життя не може завжди на вихідних перебувати вдома у місті Івано-Франківську, оскільки іноді виїжджає до своєї матері в село Швейків Монастириського району Тернопільської області, де з сином тимчасово проживають. [PERSON] намагається заздалегідь повідомити колишнього чоловіка, де він може провідати сина або пропонує йому інший день тижня і час, коли буде знаходитись за місцем свого проживання у місті Івано-Франківську. Відповідач зазначає, що його бажання відвідувати дитину виключно в місті Івано-Франківську порушує її право на вільне пересування та влаштування особистого життя, її спілкування з мамою та спілкування їхнього сина з бабусею, тощо. Так, зокрема, щодо зустрічі з дитиною 18 лютого 2023 року, як вказано позивачем у позовній заяві, відповідач напередодні 17 лютого 2023 року повідомила його, що перебуває у місті Львів, вказала адресу. Позивач не приїхав до дитини, а звернувся із заявою в поліцію, де вказав, що вона відсутня за адресою: [ADDRESS] , чим нібито чинить йому перешкоди у вихованні сина. Однак ніхто не зобов`язував відповідача надавати можливість бачитись з дитиною за місцем її реєстрації, зрештою, вона не перебуває під домашнім арештом, як помилково вважає [PERSON] . Позивач у позовній заяві зазначає, що фактично проживає в місті Калуш, не за місцем реєстрації свого проживання, а відповідач, якщо перебуває не за місцем реєстрації, то на думку позивача, вчиняє протиправні дії. Крім цього, запропонований позивачем спосіб та порядок його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною зовсім не відповідає віку дитини, а тому суперечить інтересам дитини. Син [PERSON] , [INFO] , щойно досяг дворічного віку, тому, враховуючи вік дитини, його режим дня, сну, харчування, батько міг би бачитись з сином у суботу чи неділю з 11:00 год до 13:00 год у присутності матері, що не позбавляє батьків можливості переглянути у майбутньому графік побачень по мірі зростання сина. Стосовно п`ятнадцятиденного літнього відпочинку з можливістю виїзду за кордон, то така вимога є передчасною, враховуючи малолітній вік дитини, а також не охоплюється предметом даного спору в частині виїзду за кордон. Щодо спільного святкування днів народжень та державних і релігійних свят, визначаючи графік на майбутній тривалий час, то такі вимоги відповідач розцінює як втручання в її особисте життя і є передчасними, оскільки повинні вирішуватись у ближній перспективі часу, а не на роки наперед. Стосовно спілкування\~батька з\~дитиною особисто\~засобами телефонного,\~поштового,\~електронного та\~іншого способу\~зв`язку,\~то вказані\~вимоги не\~підлягають задоволенню,\~зважаючи на\~вік дитини,\~а на\~майбутній час\~суд не\~може вирішувати\~спір (а.с.70-72). 16 травня 2023 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій підтримує заявлені вимоги, просить задовольнити вимоги позовної заяви у повному обсязі (а.с.90-91). Ухвалою суду від 08 червня 2023 року зобов`язано Службу у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради подати до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області письмовий висновок щодо розв`язання спору у цивільній справі за позовом [PERSON] до\~ [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської\~міської радипро усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, визначення способу участі батька у вихованні дитини (а.с.103-104). Ухвалою суду від 15 квітня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за даним позовом\~до судового розгляду по суті\~у відкритому судовому засіданні (а.с. 174-176). Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі. У судовому засіданні представник відповідача просила суд у задоволенні позову відмовити. У судове\~засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не з`явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про народження від 26 липня 2022 року серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с. 6). 31\~серпня 2022\~року рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, що набрало законної сили 06 жовтня 2022 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , залишено на проживання з матір`ю [PERSON] . (а.с. 7-8). Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 липня 2022 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дружини [PERSON] в грошовій сумі по 1\~000,00 грн щомісячно, до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трьох років. (а.с. 9-12). Згідно висновку Служби у справах дітей про встановлення порядку участі батькові [PERSON] у вихованні малолітнього [PERSON] , [INFO] , рекомендовано Виконавчому комітетові Івано-Франківської міської ради встановити такий спосіб участі батькові [PERSON] у вихованні малолітнього [PERSON] , [INFO] : кожну першу та третю суботу місяця з 10.00 год до 14.00 год, кожну другу і четверту неділю місяця з 15.00 год до 18.00 год із обов`язковим врахуванням стану здоров`я дитини. [PERSON] не порушувати встановлений порядок участі у вихованні малолітнього [PERSON] , [INFO] . [PERSON] не чинити перешкод батькові [PERSON] у спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] (а.с. 13-16). У відповідності до Витягу з рішення від 09 лютого 2023 року № 141 «Про розгляд питань органу опіки та піклування», вирішено: Встановити такий порядок участі батькові [PERSON] у вихованні малолітнього [PERSON] , [INFO] , кожну першу та третю суботу місяця з 10.00 год до 14.00 год, кожну другу і четверту неділю місяця з 15.00 год до 18.00 год із обов`язковим врахуванням стану здоров`я дитини. Вказано [PERSON] на необхідність дотримання встановленого порядку участі у вихованні сина [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] (а.с.17). 20 лютого 2023 року позивач звертався до начальника Служби у справах дітей із заявою про вжиття заходів щодо усунення [PERSON] перешкод батькові [PERSON] у спілкуванні з сином [PERSON] (а.с.18). Службою у справах дітей Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради була надана відповідь [PERSON] на його звернення з приводу усунення перешкод [PERSON] у спілкуванні з дитиною [PERSON] (а.с.19). Івано-Франківським РУП ГУНП в Івано-Франківській області надана відповідь [PERSON] на його звернення щодо неправомірних дій [PERSON] , у якій повідомлено, що проведено профілактичну бесіду та попереджено про відповідальність у разі порушення чинного законодавства (а.с. 20). 02 березня 2023 року складена довідка № 807 за результатами розгляду матеріалів ЄО № 4635 від 18 лютого 2023 року за зверненням [PERSON] щодо усунення перешкод [PERSON] у спілкуванні з сином [PERSON] (а.с. 21). Адвокат Яцків М.В звертався із адвокатським запитом до директора ЛКП «Старий Львів» з приводу надання інформації стосовно кількості квартир у будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та наявність квартири під номером [ADDRESS] , на який надано відповідь, з якої вбачається, що загальна кількість квартир у будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , становить 29 квартир (а.с. 22-23). Позивачем долучено переписку у месенджері з відповідачем з приводу участі у спілкуванні з сином [PERSON] (а.с. 24-42). 24 липня 2023 року [PERSON] звертався до Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради з заявою про вчинення адміністративного правопорушення, в якій просить притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення [PERSON] (а.с. 118-121). Івано-Франківським РУП ГУНП в Івано-Франківській області була надана відповідь [PERSON] на його звернення щодо неправомірних дій [PERSON] щодо перешкоджання побачень з сином [PERSON] . Повідомлено, що проведено профілактичну бесіду з [PERSON] щодо належного виконання батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України (а.с. 122). [PERSON] була дана відповідь від 08 вересня 2023 року Службою у справах дітей Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на його звернення щодо вчинення адміністративного правопорушення (а.с. 124). 24 липня 2023 року позивач звертався із заявою до Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області про встановлення місця знаходження сина [PERSON] та з`ясування обставин стану здоров`я, причин перебування у лікарні, а також вжиття заходів до [PERSON] , яка неналежно виконує батьківські обов`язки та притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 125-127). 05 грудня 2023 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу Бесараб (а.с. 144) Рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 20 лютого 2024 року за № 222«Про розгляд питань органу опіки та піклування» вирішено надати висновок Івано-Франківському міському суду Івано-Франківської області щодо визначення способів участі батькові [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 153). Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради надано висновок про визначення способів участі батька [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , згідно якого за доцільне визначено такі способи участі батька: кожну першу та третю суботу місяця з 10.00 год до 14.00 год, кожну другу і четверту неділю місяця з 15.00 год до 18.00 год із обов`язковим врахуванням стану здоров`я дитини (а.с. 154-157). Адвокат Яцків М.В. звертався із запитом до командира Військової частини [NUMBER] Національної гвардії України про надання інформації з приводу проходження військової служби [PERSON] , [INFO] , у вказаній частині, чи відряджався у відрядження у період з 01 травня 2023 року по даний час, період перебування у відпустці у період з 01 травня 2023 року по даний час, місце проживання останнього під час проходження служби, яка адреса проживання [PERSON] згідно даних особової справи (а.с. 225-226). 04 липня 2024 року Адвокат Яцкв М.В. звертався із запитом до керівника ТОВ «Вест Медікал» про надання інформації, чи переукладався з 01 травня 2023 року по даний час декларація про вибір лікаря [PERSON] , яка укладена з 28 вересня 2021 року; які медичні послуги були надані [PERSON] з 01 травня 2023 року по даний (а.с. 230-231). Клінікою «Вест Медікал» надана відповідь на запит адвоката Яцківа М.В., з якої вбачається, що декларація, укладена 28 вересня 2021 року, з 01 травня 2023 року не переукладалася. У період з 01 травня 2023 року по даний час [PERSON] були виконані щеплення, огляди згідно показів та вимог пацієнта (а.с. 235). Військовою частиною [NUMBER] Національної гвардії України була дана відповідь на запит адвоката Яцківа М.В., згідно якої [PERSON] , [INFO] , проходить військову службу у даній частині; в період з 01 травня 2023 року по даний час не відряджався до Хмельницької області; вибував у щорічну основну відпустку в періоди з 04 грудня 2023 року по 21 грудня 2023 року, та з 29 квітня 2024 року по 16 травня 2024 року. [PERSON] проживає за межами військової частини [NUMBER] , адреса його проживання невідома (а.с. 233). Згідно частини першої-другої\~статті 4 Цивільного процесуального кодексу України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до частини першої\~статті 13 Цивільного процесуального кодексу України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частинами другою, восьмою, дев`ятою, десятою статті 7 Сімейного кодексу України передбачено, що сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних\~відносин має\~здійснюватися з\~максимально можливим\~урахуванням інтересів\~дитини,\~непрацездатних членів\~сім`ї. Сімейні\~відносини регулюються\~на засадах\~справедливості,\~добросовісності та\~розумності,\~відповідно до\~моральних засад\~суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. У відповідності до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (частини перша, друга статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована\~постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року). У відповідності до статей 18, 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини встановлено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого\~частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. Крім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 Сімейного кодексу України), у тому числі й на рівне виховання батьками. За статтею 153 Сімейного кодексу України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно частини першої-другої статті 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізував Європейський суд з прав людини, практика якого, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 Цивільного процесуального кодексу України, застосовується судом як джерело права. У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (§ 54) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78). Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини. Відповідно до\~частин першої-третьої\~статті 157\~Сімейного кодексу\~України,\~питання виховання\~дитини вирішується\~батьками спільно,\~крім випадку,\~передбаченого частиною\~п`ятою цієї\~статті. Той\~із батьків,\~хто проживає\~окремо від\~дитини,\~зобов`язаний\~брати участь\~у її\~вихованні і\~має право\~на особисте\~спілкування з\~нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно зі статтею 158 Сімейного кодексу України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Частинами першою та другою статті 159 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих\~випадках,\~якщо це\~викликано інтересами\~дитини,\~суд може\~обумовити побачення\~з дитиною\~присутністю іншої\~особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. У постанові Верховного Суду від 09 червня 2022 року у справі № 569/18837/19 (провадження № 61-1728св22) вказано, що визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини. Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. У статті 7 Конвенції про права дитини передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Ні міжнародні, ні національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання, спілкування та виховання з дітьми. Системний аналіз наведених вище норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у їх вихованні, і таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини. У постанові від 11 грудня 2019 року у справі № 753/15487/18 (провадження №61-18994св19) Верховний Суд зазначив, що «відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Суд, встановивши, що між сторонами склалися стосунки, які позбавляють позивача можливості регулярно спілкуватися з дітьми, відповідач чинить перешкоди у спілкуванні батька з дітьми, які проживають з матір`ю, дійшов правильного висновку про доцільність спілкування батька з дітьми без присутності матері». Суд зазначає, що позивач та відповідач мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Жодних переваг, пріоритету у спілкуванні та вихованні дитини відповідач не має, хоча дитина і проживає з нею. Встановлені судом обставини свідчать про наявність між батьками сталих неприязних відносин, зокрема, наявний спір щодо участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Матеріали справи не свідчать, що\~відповідач зверталася до правоохоронних органів із заявами з приводу вчинення позивачем домашнього насильства. Судом не встановлено будь-яких відомостей компетентних державних органів, які б давали підстави стверджувати про наявність негативного впливу зі сторони батька на виховання та розвиток сина. Наслідки особистого конфлікту між батьками негативно впливають на сина. Існування між сторонами неприязних стосунків ускладнює погодження ними форм та методів спілкування з дитиною, тож зобов`язання матері не чинити відповідні перешкоди батькові, визначене судовим рішенням, сприятиме розумінню з її боку того, що права кожного з батьків є рівними.\~Дитина повинна спілкуватися як з матір`ю, так і з батьком. Стосовно посилання відповідача в судових засіданнях на відсутність належних доказів чинення нею перешкод позивачу у спілкуванні та вихованні дитини, то суд з такими доводами не погоджується, оскільки встановлені в ході судового розгляду обставини свідчать про те, що позивачу чиняться такі перешкоди. Таким чином, обставини справи свідчать про наявність перешкод у батька в спілкуванні з дитиною, а тому суд погоджується про обґрунтованість позовних вимог щодо усунення цих перешкод та визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною. У той же час у ході розгляду справи судом встановлено, що позивач, який є батьком дитини, піклується про сина та любить його, активно і стабільно проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. Жодних обставин або належних чи допустимих доказів, які б унеможливлювали право батька на спілкування із малолітньою дитиною, чи обставин, які б свідчили про спілкування батька з дитиною, яке перешкоджало б нормальному розвитку дитини, судом не встановлено, відповідачем не доведено, а матеріали справи таких доказів не містять. Відтак, збалансовуючи найвищі інтереси дитини з врахуванням її права на спілкування та виховання не тільки з боку матері, а й з боку батька (як важливий елемент формування особи чоловічої статі), з правами батька на участь у вихованні та спілкуванні з дитиною, зважаючи на вік дитини у спірних правовідносинах ( [INFO] ) та відповідні особливості дітей такого віку (фізіологічні, моральні, психоемоційні, відповідні потреби тощо), суд приходить до висновку про те, що висновок Органу опіки та піклування, викладений в рішенні Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 20 лютого 2024 року № 222, є обґрунтованим та відповідає інтересам дитини, не порушуючи та не обмежуючи їх, не порушує та не обмежує розумного й справедливого балансу між інтересами дитини та інтересами батька, пов`язаними з реалізацією його не тільки права, а й обов`язку на виховання дитини, зважаючи на вік і стать дитини. Однак, з огляду на встановлені під час судового розгляду обставини, насамперед вік дитини, суд вважатиме доцільним спілкування позивача з дитиною у кожну першу та третю суботу місяця з 10.00 год до 14.00 год, кожну другу і четверту неділю місяця з 15.00 год до 18.00 год у присутності матері дитини [PERSON] за місцем проживання дитини або за попередньою домовленістю з матір`ю дитини за іншим місцем з обов`язковим врахуванням стану здоров`я дитини, оскільки це відповідатиме інтересам трирічної дитини, а також враховуватиме інтереси матері трирічної дитини на піклування. Відтак, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача не чинити позивачу перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною у відповідності до визначеного судом графіку: 1) кожну першу та третю суботу місяця з 10.00 год до 14-00 год у присутності матері дитини [PERSON] за місцем проживання дитини або за попередньою домовленістю з матір`ю дитини за іншим місцем з обов`язковим врахуванням стану здоров`я дитини; 2) кожну другу і четверту неділю місяця з 15.00 год до 18.00 год у присутності матері дитини [PERSON] за місцем проживання дитини або за попередньою домовленістю з матір`ю дитини за іншим місцем з обов`язковим врахуванням стану здоров`я дитини. Суд зазначає, що питання щодо місця надання позивачу дитини у визначені судом дні повинно вирішуватися за взаємною домовленістю між сторонами. При цьому суд наголошує, що першочергово сторони повинні враховувати інтереси своєї дитини. Позовні вимоги про зобов`язання відповідача надавати позивачу малолітню дитину в місті Івано-Франківську суд вважає необґрунтованими, оскільки задоволення такої позовної вимоги порушуватиме закріплені законом права [PERSON] на приватне життя та вільне пересування. Щодо позовних вимог про необмежене спілкування батька з дитиною особисто з 09.00 год до 20.00 год засобами: телефонного, поштового, електронного та іншого способу зв`язку (Viber, Skype, тощо), то суд, враховуючи вік дитини, вважає за необхідне відмовити у задоволенні такої вимоги позову. Також суд вважає за необхідне зауважити, що у разі зміни обставини, пов`язаних із віком дитини, за наявності спору між батьками, позивач не позбавлений можливості згідно вимог статті 158 Сімейного кодексу України звернутись до органу опіки та піклування для встановлення способів участі у вихованні дитини або згідно статті 159 Сімейного кодексу України звернутись до суду про визначення іншого способу його участі у вихованні дитини. Усі інші пояснення сторін, їх докази і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених у цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Частинами першою-четвертою статті 12 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а частиною п`ятої вказаної статті визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 Цивільного процесуального кодексу України). Відтак з наведених вище мотивів суд вважає, що визначений порядок та спосіб є достатнім і відповідає принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дитини, підтримку зв`язків між батьками. Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial