Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. І. Зміст позовних вимог. Позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» обґрунтовує тим, що 08.02.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус-Україна» було укладено електронний договір № 5510777 про надання споживчого кредиту. Сума кредиту складає 25000 грн., строк кредиту 360 днів (дата останнього платежу по кредиту 03.02.2023). Детальні термін та дата останнього платежу вказуються в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього договору. П. 1.5.1 договору передбачено процентну ставку 1,99 % в день яка застосовується як в межах строку кредиту, вказаного у п. 1.4 договору. П. 1.5.2 договору передбачено умови зниженої процентної ставки 0,796% в день. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання виконало та надало відповідачу кредит в сумі 25 000,00грн. шляхом зарахування кредитних котів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . 06.03.2022 відповідач здійснив оплату нарахованих процентів на рахунок кредитора у розмірі 3383,00 грн. У зв`язку з введенням воєнного стану та з метою врегулювання кредитних правовідносин з клієнтами, а також зменшення їх фінансового навантаження, ТОВ «Авентус Україна» було прийнято рішення про призупинення нарахування процентів та надання кредитних канікул за користування кредитними коштами в період з 25.02.2022р. по 30.04.2022р. за всіма кредитними договорами. У період з 01.05.2022 по 28.05.2022 було здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою. Відповідач здійснив частково оплату процентів на рахунок кредитора: 16.05.2022р. в розмірі 2000,00грн, 07.06.2022р. в розмірі 50,00 грн. та 15.09.2022 в розмірі 50,00 грн. Позивачем нараховано проценти за 60 календарних днів (07.09.2022- 05.11.2022р.) в межах строку договору: 25000грн.*1,99%=497,5грн.* 60 календарних днів=29850 грн. Позивач звертає увагу, що ТОВ «Авентус Україна» закінчило нарахування, а позивач почав здійснювати нарахування з наступного дня, тобто нарахування здійснено другим кредитором за інший період, проте у межах погодженого сторонами строку. Нараховані відсотки не носять штрафного характеру, а є процентами за користування кредитом, що нараховані у межах строку кредиту - процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором. Також зазначив, що ні первісним кредитором ні позивачем не здійснювалось нарахування неустойки та пені за невиконання умов договору. Таким чином відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав. 25.09.2023р. між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 25.09/23-Ф, у відповідності до умов якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Тому до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором в розмірі 87077,5 грн, з яких 25000 грн. - тіло кредиту та 62077,50 грн. - нараховані проценти. Про відступлення права вимоги ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача не сплачена і складає: 25000 грн. - тіло кредиту та 62077,50 грн. - нараховані проценти, 29850,00грн. - нараховані позивачем проценти за 60 календарних днів, а всього - 116927,5 грн. За таких умов позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості у розмірі 116927,5 грн., з яких 25000,00 грн. - сума кредиту, 91927,50грн. - сума процентів за користування кредитом, а також сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою суду від 25.06.2024 року відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. Відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справи призначено на 16.07.2024р. Також задоволено клопотання сторони позивача про витребування доказів у АТ КБ «Приватбанк». 19.07.2024 від АТ КБ «Приватбанк» надійшла запитувана інформація. Від представника позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» - Городніщевої Єлизавети Олегівни 29.07.2024р. через систему «Електронний суд» до початку судового засідання скерував до суду заяву про зменшення/збільшення розміру позовних вимог вх. №3234/24-Вх від 29.07.2024р. у якій посилаючись на норми ст. 49 ЦПК України просив стягнути з [PERSON] на свою користь суму заборгованості у розмірі 87077,50 грн., яка складається тіла кредиту у сумі 25000,00 грн., суми нарахованих первісним кредитором процентів за користування кредитом - 62077,50 грн., суми нарахованих процентів позивачем за користування кредитом - 0,00 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. Також представником відповідача [PERSON] скеровано до суду заяву про розгляд справи без участі вх. №3235/24-Вх від 29.04.2024р., де представник просить проводити судове засідання без участі представника позивача, позовні вимоги, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, підтримує у повному обсязі, просить врахувати рішення суду по аналогічній справі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Від відповідача [PERSON] на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив, про дату та час судового засідання відповідач повідомлявся належним чином, заяв та клопотань не надсилав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно положень п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Дослідивши надані позивачем письмові докази, з урахуванням зменшених позивачем позовних вимог суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що згідно договору № 5510777 про надання споживчого кредиту від 08.02.2022р., укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем [PERSON] , він підписаний споживачем за допомогою одноразового ідентифікатора М769139 та його предметом є кредит у гривні. Сторони погодили істотні умови договору, зокрема суму кредиту: 25000,0 грн., строк кредиту 360 днів, стандартну процентну ставку 1,99% в день та умови застосування зниженої процентної ставки 0,796%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною ставкою складає за весь строк користування 29653,85% річних, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 11670,46% річних. Згідно п.4.4 Договору сторони домовились, що споживач зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі їх наявності) та інші платежі, передбачені договором. Згідно п. 5.1 Договору сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення здійснюватимуться гідно з Графіком платежів. Додатком №1 до вказаного договору є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, відповідно до якої дата видачі кредиту/дата платежу 08.02.2022р. - 03.02.2023р. (12 розрахункових періодів по 30 днів), дата платежу 27.02.2022, чиста сума кредиту 25000,00 грн., сума платежу за розрахунковий період усього 195145,00 грн., проценти за користування кредитом 170145,00 грн, реальна річна процентна ставка 11670,40%, загальна вартість кредиту 195140,00 грн. дана таблиця підписана від споживача електронним підписом одноразовим ідентифікатором М769139, 08.02.2022. Згідно даних паспорта споживчого кредиту - Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), він містить відомості про умови кредитування та підписаний [PERSON] 08.02.2022р. електронним підписом одноразовим ідентифікатором М769139. З картки обліку Договору (розрахунок заборгованості) інформації за укладеним договором № 5510777 від 08.02.2022, позичальник [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) вбачається, що основний борг становить 25000,00 грн., за період з 08.02.2022р. по 24.02.2022р. нараховувались проценти за зниженою ставкою у розмірі 199 грн. на день. З 25.02.2022р. по 30.04.2022 відсотки не нараховувались. З 01.05.2022р. по 06.09.2022 нараховувались проценти за зниженою ставкою у розмірі 497,50 грн. на день. З 07.09.2022р. по 24.09.2023р. відсотки не нараховувались. Загальна заборгованість складає за період з 08.02.2022р. по 24.09.2023р. складає 87077,50 грн. та складається з основного боргу - 25000,00грн, процентів за зниженою ставкою - 3383,00 грн., процентів за стандартною ставкою 64177,50грн. За вказаний період були платежі на суму 5483,00 грн. які були зараховані для оплати процентів - 5483,00 грн. Згідно копії листа ТОВ «ФК «Контрактовий дім» вих. №3315 від 06.10.2023, ТОВ «Авентус Україна» повідомлено про успішні операції, зокрема, про операцію від 08.02.2022р. - перерахування коштів у сумі 25000,00 грн. на [NUMBER] . Відповідно до договору факторингу № 25.09/23-Ф від 25 вересня 2023р., укладеного між ТОВ «Авентус Україна» (клієнт) та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» (фактор), до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» відступлено право грошової вимоги, строк виконання за якою настав або виникне у майбутньому, до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Згідно положень копії Акту прийому-передачі інформації згідно Реєстру Боржників в електронному виді за Договором Факторингу № 25.09/23-Ф від 25.09.2023р., фактор ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» прийняв вказаний реєстр боржників кількістю боржників 10782, загальна сума заборгованості складає 96386943,82 грн. Згідно Витягу з Реєстру Боржників до договору факторингу № 25.09/23-Ф від 25.09.2023р, боржник [PERSON] , ІПН [NUMBER] , номер кредитного договору 5510777, має заборгованість за основною сумою боргу 25000,00 грн., сума заборгованості за відсотками становить 62077,50грн., сума заборгованості за пенею і штрафами 0,00, грн., сума заборгованості разом 87077,50грн., кількість днів прострочення виконання кредитних зобов`язань 504. Згідно даних відомостей про попередній перегляд email повідомлення, на адресу [INFO] 25.09.2023 було відправлено повідомлення про відступлення права вимоги боргу ТОВ «Авентус Україна» на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна». Згідно листа АТ КБ «ПриватБанк» вих. №20.1.0.0.0/7-240709/75994 від 10.07.2024р. на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] , на яку 08.02.2022р. здійснено переказ коштів на суму 25000,00 грн. Інформація про платника відсутня. ІV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ч. 3 ст. 10 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Факт укладення договору про надання споживчого кредиту а також досягнення згоди щодо його істотних умов відповідачем не заперечується. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Вказаними Договором позики та Договорами про надання фінансового кредиту Позичальник зобов`язався повернути отримані грошові кошти та сплатити проценти за їх користування. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. [PERSON] усунувся від виконання передбачених договорами обов`язків та отримані кредитні кошти не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором № 5510777 від 08.02.2022 за кредитом та відсотками, яка склала 87077,50 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 25000,00 грн., сума заборгованості за відсотками - 62077,50 грн. Обставин, які б спростовували заявлені позовні вимоги та розрахунок заборгованості за тілом кредиту та відсотками судом не встановлено, як видно із змісту позову відповідач не виконує своїх зобов`язань по кредитному договору, заборгованість, яка виникла, добровільно не погашена, обґрунтованого заперечення щодо нарахованої суми заборгованості та відзиву на позов стороною відповідача [PERSON] не надано. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі. На підставі викладеного суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» належить стягнути заборгованість по кредитному договору № 5510777 від 08.02.2022р. у розмірі, про стягнення якого просить сторона позивача - 87077,50 грн., що включає розмір заборгованості за тілом кредиту та процентами. Щодо розподілу судових витрат слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір в сумі 2422,40 грн. Позивачем заявлено вимогу про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відноситься до витрат пов`язаних з розглядом справи. На підтвердження понесених витрат відповідача на правову допомогу до матеріалів позову додано його представник надав суду копію договору про надання правничої допомоги № 28/03-2024 від 28.03.2024р., копію рахунку на оплату № 2923-10/05-2024 від 10.05.2024р., звіт про надання правничої (правової) допомоги згідно Договору № 28/03-2024 від 28.03.2024р. та платіжну інструкцію в національній валюті № 5068 від 13.05.2024р. Згідно положень Р.І Договору про надання правничої допомоги №28/03-2024 «Предмет договору» про надання правової допомоги між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та адвокатом Городніщевою Єлизаветою Олегівною сторони визначили предмет договору у виді юридичної допомоги клієнту в обсязі та на умовах передбачених договором. Пунктом 2.2 Договору визначено види послуг щодо надання правової допомоги. При цьому згідно положень Р.4 Договору «Порядок оплати послуг адвоката» отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару, клієнт авансово сплачує адвокату гонорар у фіксованій сумі або у процентному відношенні залежно від ціни позову та домовленості сторін та згідно Рекомендацій щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару. Факт надання послуг підтверджується звітом про надання правової допомоги. Підставою для оплати є рахунок фактура. Згідно рахунку на оплату № 2923-10/05-2024 від 10.05.2024р., визначено найменування робіт та послуг їх кількість та вартість. Так надано 3 послуги на які витрачено час: Збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором № 5510777 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] (3 год., за ціною 1000,00грн. сума 3000,00 грн.), складення позовної заяви по вказаній справі (5 год. за ціною 1000,00 грн на суму 5000,00грн.),та подання до суду позовної заяви в інтересах клієнта (2 год. за ціною 1000,00 грн. на суму 2000,00 грн). Всього витрачено 10 год., ціна 1000,00 грн., на загальну суму 10000,00 грн. Згідно Звіту про надання правової допомоги згідно Договору № 28/03-2021 від 28.03.2024р. сторони погодили види правової допомоги: Збір та аналіз доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором № 5510777 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] , складення позовної заяви по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором та подання до суду позовної заяви в інтересах клієнта, вказано загальну кількість витрачених годин: 10, загальна вартість 10000,00 грн. Згідно копії платіжної інструкції в національній валюті № 5068 від 13.05.2024р. вбачається перерахування ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» адвокату [PERSON] коштів у сумі 10000,00 грн. як сплату за послуги з аналізу, складання та подання позовної заяви до [PERSON] згідно р/ф № 2923-10/05-2024 від 10.05.2024р. Без ПДВ. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Як зазначив Верховний суд у своїй постанові 24 січня 2022 року по справі № 757/36628/16-ц, у відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Додаткова постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30 червня 2022 року у справі № 915/517/21 містить висновок, що «відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Отже, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з нормами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Подібні правові позиції викладено у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/14598/20 та додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18». Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги. За неможливості встановити умови щодо порядку обчислення, форми та ціни правової допомоги згідно з умовами договору суди, залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Такий висновок зроблено у постанові КЦС ВС від 28 вересня 2022 року по справі № 529/201/20. Суд зазначає, що відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. За ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката. У постанові від 12 травня 2020 року по справі № 904/4507/18, обґрунтовуючи правові підстави стягнення витрат на професійну правову допомогу, Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Суд звертає увагу, що дана справа є типовою та нескладно, договором про надання правової допомоги не визначено як розмір гонорару адвоката, так і вартість його послуг, вказаний позов було подано шляхом його направлення через систему «Електронний суд», а розгляд самої справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, тому у суду виникають сумніви щодо часу витраченого представником на надання правової допомоги згідно вказаного переліку. Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи обставини цієї справи, вказані вище, складність та категорію справи, відсутність заперечень з боку сторони відповідача щодо розміру витрат, а також положення ЄСПЛ та практику Верховного Суду щодо стягнення витрат на правову допомогу в цілому, суд вважає розмір витрат позивача завищеним, тому до стягнення підлягають такі витрати у розмірі 5000,00 грн., що і буде становити співмірні і розумні витрати позивача на професійну правничу допомогу у цій справі.

Outcome: approved