Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-23 00:00:00

08 грудня 2023 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Омега Фінанс" звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 116 415 грн. 30 коп. Позивач також просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати, пов`язані з розглядом справи в суді: судовий збір в сумі 2684 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 31 травня 2018 року між Акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК», правонаступником якого є - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 17.61.0518.ФО_К. Відповідно до умов кредитного договору № 17.61.0518.ФО_К від 31.05.2018 р. Відповідачу було надано кредит у сумі 50 000 грн. 00 коп. терміном користування до 31 травня 2021 року (день остаточного повернення кредиту), а Позичальник зобов`язується повернути отримані кредитні кошти, сплатити комісії, нараховані проценти за користування кредитом а інші платежі в порядку, в строки та на умовах, передбачених цим Договором, а також виконати інші умови цього Договору (п 1.1 Договору). Відповідно до Графіку погашення кредит надавався строком з 31.05.2018 р. по 28.05.2021 року. За цей період Позичальник, крім тіла кредиту - 50 000 грн. 00 коп. мав ще також сплатити, проценти за користування кредитом у сумі - 7 грн. 44 коп. та комісії за обслуговування кредиту у сумі - 53 820 грн. 00 коп. Всього сума платежів за кредитом протягом дії Договору мала скласти - 103 827 грн. 44 коп. Отже, АТ «ЮНЕКС БАНК» в повному обсязі було виконано свої зобов`язання за кредитним договором № 17.61.0518.ФО_К від 31.05.2018 р., а саме надавши Відповідачу кошти (цільове призначення - споживчі потреби) у розмірі визначеному цим Договором. Однак, Відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання по Договору, не сплачував щомісячні платежі за кредитом, комісію за обслуговування та проценти за користування кредитом та інші платежі, тим самим допускаючи порушення умов Кредитного договору. 28 березня 2021 року на електронному майданчику ТОВ «Смарттендер» відбувся електронний аукціон з продажу лоту № 1, до складу якого входили права вимоги за кредитними договорами фізичних осіб, організатором аукціону та власником активів якого було АТ «Юнекс Банк». Переможцем електронного аукціону став позивач. Так, 31.03.2021р. між АТ «Юнекс Банк» та ТОВ «ФК «Омега Фінанс» було укладено Договір факторингу № 31/03-2021, за яким позивач став новим кредитором з правом грошової вимоги до боржника, [PERSON] , що підтверджується витягом з Реєстру прав вимоги, як Додатку № 1 до Договору факторингу № 31/03-2021 від 31.03.2021р. Станом на 31.03.2021 р. відповідно до Реєстру прав вимог сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 17.61.0518.ФО_К від 31.05.2018 р. перед новим кредитором - ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» складала -116 415 грн. 30 коп. 26 жовтня 2021 р. ТОВ «ФК «ОМЕГА ФІНАНС» було направлено на адресу Відповідача Повідомлення про відступлення права вимоги № 10-21/3283/Ф надано строк для погашення суми заборгованості за кредитним договором № 17.61.0518.ФО_К від 31.05.2018 р., яка складала - 116 415 грн. 30 коп. Станом на день звернення до суду з даною позовною заявою Відповідачем не вчинено жодних дій щодо погашення вказаної вище заборгованості за кредитним договором № 17.61.0518.ФО_К від 31.05.2018 р. В наданій суду письмовій заяві представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, просить розглянути справу без участі представника, також представник позивача зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. У зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду справи, у відповідності до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7, ч. 11 ст. 128, ч. 9 ст. 130 ЦПК України, судовими повістками про виклик за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзиву на позовну заяву до суду не надходило, тому суд вважає за можливе, згідно зі ст. 280 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи вищенаведене і прийняття судом ухвали про заочний розгляд справи, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд, взявши до уваги позицію представника позивача [PERSON] дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31 травня 2018 року між Акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК», правонаступником якого є - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 17.61.0518.ФО_К. (арк. с. 19-20) Відповідно до умов кредитного договору № 17.61.0518.ФО_К від 31.05.2018 р. Відповідачу було надано кредит у сумі 50 000 грн. 00 коп. терміном користування до 31 травня 2021 року (день остаточного повернення кредиту), а Позичальник зобов`язується повернути отримані кредитні кошти, сплатити комісії, нараховані проценти за користування кредитом а інші платежі в порядку, в строки та на умовах, передбачених цим Договором, а також виконати інші умови цього Договору (п 1.1 Договору). 31 березня 2021 року між АТ «Юнекс Банк» та ТОВ «ФК «Омега Фінанс» було укладено договір факторингу № 31/03-2021 (арк.с. 65-68), відповідно до умов якого АТ «Юнекс Банк» відступило на користь ТОВ «ФК «Омега Фінанс» права грошової вимоги до боржників, зокрема до [PERSON] за договором 17.61.0518.ФО_К від 31.05.2018 р., що також підтверджується протоколом електронного аукціону № UA-PS-2021-03-19-000106-1 (арк.с. 73) та платіжним дорученням № 63 від 31 березня 2021 року (арк.с. 74), актом прийому-передачі прав вимоги до договору факторингу № 31/03-2021 від 31.03.2021 року (арк.с. 63) та витягом з Реєстру прав вимоги (арк.с. 62 на звороті). 26 жовтня 2021 року ТОВ "ФК "Омега Фінанс" направило на адресу відповідача повідомлення про відступлення права вимоги, шляхом надсилання повідомлення засобами поштового зв`язку (арк.с. 61). Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Отже, права вимоги за договором від 31.05.2018 року, укладеним [PERSON] із первісним кредитором, перейшло до ТОВ «ФК «Омега Фінанс». Судом також було встановлено, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за договором щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування ним, внаслідок чого утворилася заборгованість, яку він повинен сплатити на користь позивача. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. За змістом ст. 634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. На підставі ст. 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з урахуванням положень статті 141 ЦПК України з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Омега Фінанс» слід стягнути витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2684,00 грн. Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 139 ЦПК України). Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Такої правової позиції щодо застосування норм права дотримується Верховний Суд у постанові від 23 січня 2019 року по справі № 552/2145/16-ц. Згідно ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд виходить зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. За наявності заперечень учасника справи, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). Отже, підсумовуючи викладене, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Судом встановлено, що понесені ТОВ «ФК «Омега Фінанс» витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн., підтверджуються матеріалами справи, а саме: договором про надання правової допомоги від 05.04.2021 року (арк.с. 75-77); ордером адвоката Кумко О.Д. № 1499734 від 23.11.2023 року (арк.с.78); копією свідоцтва адвоката Кумко О.Д. серії КС № 9168/10 від 31.07.2020 року (арк.с. 79); копією акту наданих послуг від 23.11.2023 року згідно договору про надання правової допомоги від 05.04.2021 року (арк.с.80); копією платіжного доручення № 664 від 24.11.2023 року про оплату наданої адвокатом правової допомоги за договором про надання правової допомоги від 05.04.2021р. (арк.с.81). Відповідно до акту наданих послуг від 23.11.2023 року визначено вартість однієї години роботи адвоката АО «Немесіда» - Кумко О.Д., що становить 1000 грн., кількість часу, витраченого на вивчення матеріалів кредитної справи, проведення правового аналізу та визначення правової позиції по кредитному договору, складання позовної заяви до суду (загалом 5 год. 00 хв.), внаслідок чого вартість наданої правової допомоги позивачеві становить 5000 грн., яка була сплачена повністю, що підтверджується копією платіжного доручення № 664 від 24.11.2023 року. Таким чином, з огляду на зазначені норми процесуального права та правові позиції Верховного Суду, зважаючи на встановлені судом обставин справи, суд дійшов переконання, що вимоги про відшкодування витрат позивача на правничу допомогу в сумі 6600 грн. були доведені, оскільки вони пов`язані з розглядом справи, розмір яких є обґрунтованим, а також були дотримані критерії розумності їх вартості. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити в повному обсязі позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Омега Фінанс" до [PERSON] , про стягнення заборгованості. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, суд

Outcome: approved