Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 06.03.2024 року надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Морська симфонія» до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати послуг з управління комплексом, пені, інфляційних витрат та трьох відсотків річних у розмірі 20931,96 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 28.12.2020 року між ТОВ «Керуюча компанія «Морська симфонія» та [PERSON] був укладений Договір № 0235 про надання послуг з управління комплексом. Позивач відповідно до Угоди від 09 листопада 2018 року «Про визначення Управителя та передачу об`єкта», укладеного між Позивачем та ТОВ «ТЕРРАКС» ЛТД, є управителем сімейно-оздоровчого комплексу, який розташований за адресою: м. Одеса, провул. Морехідний, 2-А. ТОВ «ТЕРРАКС» ЛТД є забудовником вказаного комплексу. Позивач вказує, що [PERSON] є користувачем машино-місця № [NUMBER] на -2 рівні багаторівневого гаражу відкритого типу у вказаному комплексі. Однак, відповідачка не виконує належним чином своїх обов`язків з оплати послуг з управління комплексом, в результаті чого у неї виникла загальна заборгованість перед ТОВ «КК «Морська симфонія» у розмірі 16138,04 грн., з яких: борг з урахуванням інфляції-16138,04 грн., проценти-4166,01 грн., пеня-20931,96 грн. Ухвалою суду від 11.03.2024 року по справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та призначено судове засідання на 24.04.2024 року. У судове засідання 30.07.2024 року сторони не з`явилися, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] про час, дату та місце судового розгляду була повідомлена належним чином,\~відзив суду не надала. Заяв по суті справи також відповідачкою не було надано. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно до п. п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Крім того, ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ч. 1 ст. 279 ЦПК України передбачено що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення коштів за отримані послуги з управління комплексом на підставі Договору №-0235 про надання послуг з управління комплексом від 28.12.2020 року. Згідно р. 1. Договору Управитель зобов`язується за винагороду надавати Споживачу послуги з управління комплексом, а Споживач зобов`язується оплачувати йому послуги з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору. Вказані послуги надаються власними силами. Для виконання окремих видів робіт (послуг) Управителем можуть залучатись відповідні спеціалізовані організації та підприємства на підставі окремих договорів. Згідно п. 3. Кожен із Споживачів має право одержувати від Управителя своєчасно та належної якості послуги з управління згідно із умовами цього договору. Згідно п. 4. Кожен із Споживачів зобов`язаний оплачувати Управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором. Згідно п. 5. Управитель має право вимагати від Споживачів оплату наданих послуг з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором. Згідно п. 6. Управитель зобов`язаний забезпечувати належне управління комплексом відповідно до нормативних вимог і цього договору, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг. Згідно п. 8. Споживач оплачує послуги з управління, послуги з утримання будинку, прибудинкової території, поточний ремонт майна комплексу загального користування; вивезення побутових відходів; охорона, із розрахунку вартості за 1 м.кв. площі приміщення Споживача - 19,60грн. (дев`ятнадцять гривень 60 копійок) з ПДВ, та/або одного машино-місця Споживача - 364,24 грн. (триста шістдесят чотири гривні 24 копійки) з ПДВ. Затверджена Управителем Калькуляція послуг з управління розміщується в електронному вигляді на офіційному сайті Управителя, є однаковою та загальнодоступною для всіх Споживачів. Згідно п. 9. Окремій компенсації (відшкодуванню) Споживачем підлягає спожита електрична енергія (з окремим додаванням розрахункових втрат мережі від 5% до 10%), водопостачання та водовідведення, кондиціювання повітря згідно індивідуальних приборів обліку. Згідно п. 10. Окремій компенсації (відшкодуванню) Споживачем підлягає вартість придбаного газу для виготовлення теплової енергії з метою забезпечення належного функціонування приміщень Споживачів та майна комплексу загального користування згідно розрахунку. Згідно п. 11. Плата за послуги з управління та грошова компенсація (відшкодування), наведені в п.п. 8-10, нараховуються Управителем до сплати Споживачем щомісяця до 10 числа місяця, наступного за звітним. Плата за послуги управління та грошова компенсація (відшкодування) сплачується Споживачем на рахунок Управителя, що вказаний в реквізитах цього Договору не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним на підставі рахунка Управителя. Рахунок на оплату послуг з управління та компенсації (відшкодування) Споживач отримує особисто від Управителя. За бажанням Споживача рахунок на оплату послуг з управління та компенсації (відшкодування) Споживач може отримувати на електронну адресу Споживача. Споживач вживає заходів для отримання рахунку Управителя та його оплати, не здійснення заходів для отримання рахунку не є підставою для не оплати послуг управління та компенсації (відшкодування). За бажанням Споживача оплата може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Таким чином, судом встановлено, що між Позивачем та Відповідачем виникли відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки Позивач надає послуги з управління комплексом. Відповідно до п. 19 Договору, споживач несе відповідальність за несвоєчасне та/або не в повному обсязі внесення плати за послуги з управління будинку у вигляді пені, розмір якої становить 0,1 відсотка суми простроченого платежу, яка нараховується за кожен день прострочення, а загальний розмір пені не може перевищувати 100% розміру заборгованості У відповідності до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ч.3 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Відповідно до вказаного договору, "споживачем" є особа, яка набула майнові права та/або речове право на приміщення, що підтверджується наявністю у нього правовстановлюючого документа про приватну власність або Акту приймання-передачі, або договору комісії чи договору купівлі-продажу майнових прав від Замовника будівництва сімейно-оздоровчого комплексу, яке розміщене в комплексі за адресою: [ADDRESS] . Згідно договору "Приміщення споживача" - апартементи або інше(і) нежитлове відокремлене(і) приміщення та/чи місце(я) для паркування авто, на яке(і) набуте речове або майнове право, що підтверджується наявністю у нього правовстановлюючого документа про приватну власність, або Акту приймання-передачі, або договору комісії чи договору купівлі-продажу майнових прав складеного із Замовником будівництва Сімейно-оздорового комплексу, яке розташоване в сімейно-оздоровчому комплексі за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Відповіді № 483439 від 07.03.2024 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що відповідачка не є власником машиномісця № [NUMBER] . Майнові права відповідачки на будь-які приміщення в будинку не доведено жодними доказами. Відповідно до тексту позову вбачається, що відповідачка є користувачем машино-місця № [NUMBER] , а з тексту Договору про надання послуг з управління комплексом вбачається, що [PERSON] належать майнові права на машино-місце № -0235. Проте жодних доказів, що відповідачка користується та володіє майновими правами на вказане машино-місце позивачем не надано. Також суд звертає увагу, що Договір підписано 28.12.2020 року, однак вже 31.12.2020 року позивачем складено Акт наданих послуг № 2672 про стягнення з відповідача 364,24 грн. Крім того, суд вбачає, що відповідно до Акту № 69 від 31.01.2022 року було збільшено ціну за послугу з ПДВ з 364,24 грн. до 380,00 грн. Обґрунтувань вказаного збільшення оплати послуг позивач не надає. Також позивачем долучено Вимогу № 0703,0235 від 02.11.2023 яку нібито було направлено відповідачу з зазначенням необхідності погасити заборгованість за надані послуги, однак жодних доказів направлення вказаної вимоги та отримання її відповідачем до суду не надано. Щодо нарахування пені, інфляції та 3 % річних суд зазначає наступне. При визначенні розміру нарахувань відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, суд виходить з відомостей, зазначених у розрахунках, з якими погоджується, а відтак розмір інфляційних втрат та 3% річних вважає вірним. Статтею 64 Конституції України передбачена можливість введення в Україні воєнного або надзвичайного стану. При цьому можуть встановлюватися певні обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень. Згідно зі ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності. Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України, у тому числі на території Дніпропетровської області, який триває до теперішнього часу. Постановою Кабінету Міністрів України №206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», визначено, що в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні», до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Вказана постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 №1405 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг» п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 №206 Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану викладено у новій редакції: 1. Установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15.05.2015 №285); припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15.05.2015 №285); стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24.02.2022 з дати виникнення можливості бойових дій/початку бойових дій по дату припинення можливості бойових дій/завершення бойових дій на територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання та надали виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи згідно з додатком 2 до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №509 Про облік внутрішньо переміщених осіб, або інші документи, що підтверджують їх відсутність у житловому та/або нежитловому приміщенні, будинку, в яких вони є споживачами на підставі укладених договорів (довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби (у тому числі отримані в іноземній державі), відбування покарання тощо, документи, що підтверджують факт перетинання державного кордону України (на виїзд з України і в`їзд в Україну) у відповідний період часу), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15.05.2015 № 285); нарахування плати за житлово-комунальні послуги з дати початку по дату завершення тимчасової окупації територій, включених до переліку тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, та стягнення заборгованості за ці послуги, утвореної після 24.02.2022 за відповідний період окупації, споживачів та/або членів їх сімей на відповідній території.. Таким чином, відповідно до вказаної постанови від 29.12.2023 №1405, яка набрала чинності 30.12.2023, з 30.12.2023 урядом скасовано дію мораторію на нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням, за виключенням територій, де ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації). Оскільки м. Одеса не належить до переліку таких територій, позивач вправі здійснювати нарахування пені на заборгованість, починаючи з 30.12.2023. Розмір нарахувань пені, інфляційних нарахувань, процентів річних на заборгованість, утворену з 24.02.2022 по 30.12.2023 року є помилковим та не підлягає задоволенню. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що укладений Договір не може бути підставою для стягнення з відповідача заборгованості за надання послуг, адже суду не доведено, що відповідач на час розгляду справи та у період з грудня 2020 року споживав послуги від позивача та відповідач має відповідне "приміщення споживача" згідно умов договору. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. У відповідності до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). За таких обставин, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги є недоведеним, а тому підстави для їх задоволення відсутні.

Outcome: dismissed