Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до Суворовського районного суду міста Одеси з позовною заявою в порядку захисту прав споживачів за позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРТЕКСЛАЙН» про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину договору приєднання надання послуг, стягнення моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона мати двох малолітніх дітей: [PERSON] . [INFO] та [PERSON] [INFO] . Позивач, як мати зобов`язана піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Отримання розважальних послуг позивачем для своїх дітей є складовою частиною їх фізичного, духовного та морального розвитку. Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРТЕКСЛАЙН» надає розважальні послуги для дітей на території «Сімейно-розважального комплексу «FLY KIDS», розміщеного за адресою [ADDRESS] на підставі договору (публічної оферти) про надання розважальних послуг на території Сімейно-розважального комплексу «FLY KIDS» від 01.07.2019, розміщеного на сайті в мережі Інтернет за адресою https://flykids.ua/ (далі - договір). Позивач зазначає, що відповідач навмисно ввів позивача в оману щодо тарифу на розважальну послугу на СРК для дитини віком до 16 років підтверджується тим, що незважаючи на те, що позивач була ознайомлена з тарифом через інформаційний стенд СРК, який складав станом на 27.12.2023 14:46 - 340 грн. на дитину віком до 16 років, працівник відповідача діючи від імені відповідача усвідомлювала який саме тариф був розміщений на інформаційному стенді СРК станом на 27.12.2023 14:46, усвідомлювала, що інший тариф не міг бути застосований до позивача за умовами договору, ввела позивача в оману нав`язавши їй інший, підвищений тариф - 410 грн. на дитину віком до 16 років, з метою уникнення стягнення з працівників відповідача матеріальної шкоди, яка виникла б у відповідача внаслідок виникнення збитків відповідача через повернення позивачу переплати 280 грн, оскільки це було б наслідком неналежного виконання працівниками відповідача своїх трудових обов`язків, які вчасно, до початку надання розважальних послуг СРК, не оновили інформацію про тарифи на інформаційному стенді СРК. Саме 27.12.2023 о 14:57, в момент приєднання позивача до договору, на інформаційному стенді та в Куточку споживача при вході в СРК була розмішені договірна умова надання послуги - тариф на послуги в будні дні 340 (триста сорок) грн. на одну дитину віком до 16 років. Інших умов щодо ціни послуги у зазначеному місці не було. Позивач зазначає, що не скористалась би 27.12.2023 розважальною послугою СРК, якби знала, що з 23.12.2023 по 07.01.2024 діє «підвищений» тариф вихідного дня, який більше «звичайного» на 20,5%. На підставі викладеного позивач просить: застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину договору приєднання, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРТЕКСЛАЙН» та [PERSON] ; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРТЕКСЛАЙН» на користь [PERSON] 830 гривень одержаних на виконання нікчемного правочину та 500 (п`ятсот) гривень моральної (немайнової) шкоди. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 26.02.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено слухання справи в судове засідання (а.с.60). Чергове судове засідання у справі призначено на 30 липня 2024 року сторони до суду не з`явились. На адресу суду 29.07.2024 року (вх. № 25289) надійшло клопотання представника позивача [PERSON] щодо можливості розгляду справи за відсутності позивача та його представника. Згідно поданого клопотання представник зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав, що викладені у позові (а.с.115-117). Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРТЕКСЛАЙН» про час та місце слухання справи повідомлялось у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації юридичної особи, на адресу суду повернувся поштовий конверт з відміткою працівника поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання» (а.с.122). Відповідно до положення п.1 ч. 7 ст. 128 ЦПК України юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. З огляду на зазначене судом встановлено, що сторони про час та місце слухання справи повідомлені, представник позивача надав заяву про слухання справи за його відсутності, а відтак підстав для відкладення слухання справи судом не встановлено. Ухвалою суду від 30 липня 2024 року вирішено провести заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Всебічно дослідивши і проаналізувавши обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази надані на підтвердження позовних вимог в їх сукупності, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Звертаючись до суду з даним позовом в порядку захисту прав споживачів, позивач зазначила, що Відповідач, тобто Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРТЕКСЛАЙН» надає розважальні послуги для дітей на території «Сімейно-розважального комплексу «FLY KIDS», розміщеного за адресою [ADDRESS] та відповідач навмисно ввів позивача в оману щодо тарифу на розважальну послугу на СРК для дитини віком до 16 років підтверджується тим, що незважаючи на те, що позивач була ознайомлена з тарифом через інформаційний стенд СРК, який складав станом на 27.12.2023 14:46 - 340 грн. на дитину віком до 16 років, працівник відповідача діючи від імені відповідача усвідомлювала який саме тариф був розміщений на інформаційному стенді СРК станом на 27.12.2023 14:46, усвідомлювала, що інший тариф не міг бути застосований до позивача за умовами договору, ввела позивача в оману нав`язавши їй інший, підвищений тариф - 410 грн. на дитину віком до 16 років. З урахуванням викладеного просить позов задовольнити. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судом досліджуються докази надані позивачем на підтвердження позовних вимог. Згідно копій свідоцтв про народження позивач [PERSON] є матір`ю: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.13,14). Відповідно до квитанції від 27.12.2023 року № 27928 позивач сплати за 1-ну дитину послугу у розмірі: 410 грн. В чеку зазначено: батьки в повному обсязі ознайомлені з Додатком № 2 до Договору (публічної оферти) про надання розважальних послуг на території Сімейно-розважального комплексу «FLY KIDS», розміщеного за адресою [ADDRESS] . Також, позивачем надано квитанцію № 27928 ще на суму 410 грн. (а.с.21). У даній квитанції також зазначено щодо ознайомлення з Додатком № 2 до Договору (публічної оферти) про надання розважальних послуг на території Сімейно-розважального комплексу «FLY KIDS», розміщеного за адресою [ADDRESS] . Таким чином, судом встановлено, що позивач 27.12.2023 року придбала 2 квитки (розважальну послугу) на СРК для двох дітей віком до 16 років та одного дорослого загальною вартістю 830 гривень, той час як згідно з інформацією розміщеною на території СРК на інформаційному стенді біля каси відвідування СРК в будні дні становить: 340 грн. (а.с.22). Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРТЕКСЛАЙН» надає розважальні послуги для дітей на території «Сімейно-розважального комплексу «FLY KIDS», розміщеного за адресою [ADDRESS] на підставі договору (публічної оферти) про надання розважальних послуг на території Сімейно-розважального комплексу «FLY KIDS» від 01.07.2019, розміщеного на сайті в мережі Інтернет за адресою https://flykids.ua/ (далі - договір). Пунктом 3.4 договору встановлено, що користувач у відповідності до ст.642 Цивільного кодексу України підтверджує факт прийняття (акцепту) Публічної оферти після ознайомлення з її умовами, викладеними на інформаційному стенді та в Куточку споживача при вході в Сімейно- розважальний комплекс «FLY KIDS», а також на офіційному сайті Операторатора https://flykids.ua шляхом сукупного або окремого виконання будь-якої з наступних дій: - оплати послуг Ігрової зони, що надаються Оператором, згідно розділу 4 Публічної оферти; - отримання браслету зі штрих-кодом, який надає право входу та користування Ігровою зоною, - оплати послуг Закладу громадського харчування та інших Додаткових послуг Сімейно- розважального комплексу «FLY KIDS»; - безпосереднє користування Користувачем послугами Ігрової зони, послугами Закладу громадського харчування, отримання інших додаткових послуг, оплати картки «FLY KIDS» для замовлення послуг Закладу громадського харчування та інших Додаткових послуг Сімейно-розважального комплексу «FLY KIDS». Порядок розрахунків встановлений розділом 4 договору. Зокрема, встановлено, що послуги Сімейно-розважального комплексу «FLY KIDS» (в т.ч. Ігрової зони, Закладу громадського харчування та Додаткові послуги) надаються Користувачеві на платній основі відповідно до умов Договору і Тарифів, які визначаються як Додаток № 1 до цього Договору, а також вказані на інформаційному стенді та/або на офіційному сайті Оператора (https://flykids.ua.) (надалі - "Тарифи"). Користувач розуміє і погоджується, що Тарифи/Ціни на послуги Сімейно-розважального комплексу «FLY KIDS» та їх перелік визначаються і змінюються виключно за рішенням Оператора та/або Контрагента. Ознайомлення з зазначеними Тарифами відбувається через інформаційні стенди Сімейно-розважального комплексу «FLY KIDS» та сайт Оператора (https://flykids.ua.). 4.1. Право на відвідування Сімейно-розважального комплексу «FLY KIDS» надається після здійснення плати за Послуги Ігрової зони та після отримання на касі при вході браслету зі штрих-кодом. Даний браслет зі штрих- кодом видається лише в день відвідування Сімейно-розважального комплексу «FLY KIDS» та є «вхідним браслетом» на територію Сімейно- розважального комплексу «FLY KIDS», браслет зі штрих-кодом є засобом для перетину турнікетів на території Сімейно-розважального комплексу «FLY KIDS». 4.2. Придбавши право на отримання послуг Ігрової зони, отримавши браслет зі штрих-кодом, Користувач набуває право на отримання послуг Закладу громадського харчування та Додаткових послуг Сімейно - розважального комплексу «FLY KIDS», що оплачуються окремо, на умовах та у розмірах, встановлених Оператором в Договорі та додатках до нього.4.8. Оплата наданих Послуг здійснюється в касах Сімейно-розважального комплексу «FLY KIDS». Позивач зазначає, будучи введеною в оману працівником відповідача, який діяв від імені відповідача, знаходячись під впливом нечесної підприємницької практики відповідача, позивач вимушено погодилась придбати в будній день, а саме в середу 27.12.2023 о 14:46 у відповідача розважальну послугу на СРК для двох дітей віком до 16 років та одного дорослого загальною вартістю 830 (вісімсот тридцять) гривень (з розрахунку 410 грн х 2 + 10 грн = 830 грн), в той час, як згідно інформації, розміщеної на території СРК на інформаційному стенді біля каси СРК, тариф відвідування СРК в будні дні складав 340 (триста сорок) грн, що підтверджується фото, зробленим позивачем 27.12.2023 о 14:57. Позивач зазначає, що працівник відповідача навмисно ввів позивача в оману щодо тарифу на розважальну послугу на СРК для дитини віком до 16 років підтверджується тим, що незважаючи на те, що позивач була ознайомлена з тарифом через інформаційний стенд СРК, який складав станом на 27.12.2023 14:46 - 340 (триста сорок) грн на дитину віком до 16 років, працівник відповідача діючи від імені відповідача усвідомлювала який саме тариф був розміщений на інформаційному стенді СРК станом на 27.12.2023 14:46, усвідомлювала, що інший тариф не міг бути застосований до позивача за умовами договору, ввела позивача в оману нав`язавши їй інший, підвищений тариф - 410 грн на дитину віком до 16 років, з метою уникнення стягнення з працівників відповідача матеріальної шкоди, яка виникла б у відповідача внаслідок виникнення збитків відповідача через повернення позивачу переплати 280 грн, оскільки це було б наслідком неналежного виконання працівниками відповідача своїх трудових обов`язків, які вчасно, до початку надання розважальних послуг СРК, не оновили інформацію про тарифи на інформаційному стенді СРК. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» (далі: Закон), який є спеціальним Законом, що регулює відносини між споживачем та продавцем товару, споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб серед іншого мають право на належну якість продукції і саме продукцію належної якості продавець, згідно з ч. 1 ст. 6 цього Закону, зобов`язаний передати споживачеві. Судом встановлено, що після споживання розважальної послуги о 16:00 27.12.2023 позивач внесла до Книги відгуків і пропозицій відповідача свою заяву № 2 від 27.12.2023, в якій вимагала від відповідача повернути збитки, які виникли внаслідок переплати, у розмірі 140 грн.(а.с.20). Позивач зазначає, що за наслідками розгляду її заяви, працівник відповідача лише о 16:28 27.12.2023 на інформаційному стенді та в Куточку споживача при вході в СРК біля каси СРК працівник відповідача розмістив нову інформацію на білому папері про те, що «у зв`язку с зимовими канікулами, які розпочались з 23.12.2023 по 07.01.2024 у нас діє тариф вихідного дня», що підтверджується фото позивача, невідкладно зробленим 27.12.2023 о 16:28. Згідно ч.1 ст.6 Закону продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Статтею 15 Закону визначене право споживача на інформацію про продукцію. Зокрема, ч.1 цієї статті встановлено, що споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою. Інформація про продукцію повинна містити: 1) назву товару, найменування або відтворення знака для товарів і послуг, за якими вони реалізуються; 3) дані про основні властивості продукції, номінальну кількість (масу, об`єм тощо), умови використання; 4) відомості про вміст шкідливих для здоров`я речовин, які встановлені нормативно-правовими актами, та застереження щодо застосування окремої продукції, якщо такі застереження встановлені нормативно-правовими актами; 5) позначку про наявність у складі продукції генетично модифікованих організмів; 6) дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції; 6-1) виробник (продавець) у разі виявлення недостовірної інформації про продукцію (якщо вона не шкодить життю, здоров`ю або майну споживача) протягом тижня вилучає цю продукцію з продажу та приводить інформацію про неї у відповідність, якщо законом чи відповідним технічним регламентом не встановлено інший порядок дій виробника (продавця) у таких випадках; 7) дату виготовлення; 8) відомості про умови зберігання; 9) гарантійні зобов`язання виробника (виконавця); 10) правила та умови ефективного і безпечного використання продукції; 11) строк придатності (строк служби) товару (наслідків роботи), відомості про необхідні дії споживача після їх закінчення, а також про можливі наслідки в разі невиконання цих дій; 12) найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування. Відповідно до ч.3 ст.15 Закону продавець (виконавець), який реалізує продукцію, повинен обов`язково зазначати ціну кожної одиниці такої продукції або однієї категорії продукції та ціну однієї стандартної одиниці цієї продукції. Написи щодо ціни реалізації продукції мають бути чіткими і простими для розуміння. Ціна продукції повинна включати в себе всі податки та неподаткові обов`язкові платежі, які відповідно до законодавства сплачуються споживачем під час придбання відповідної продукції. Згідно ч.9 ст.15 Закону під час розгляду вимог споживача про відшкодування збитків, завданих недостовірною або неповною інформацією про продукцію чи недобросовісною рекламою, необхідно виходити з припущення, що у споживача немає спеціальних знань про властивості та характеристики продукції, яку він придбаває. Нечесна підприємницька практика забороняється (ч.1 ст.19 Закону). Нечесна підприємницька практика, зокрема, включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика вважається такою, що вводить в оману, якщо вона спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, шляхом надання йому неправдивої чи неповної інформації або ненадання інформації про: 1) основні характеристики продукції, такі як: її наявність, переваги, небезпека, склад, методи використання, метод і дата виготовлення або надання, поставка, кількість, специфікація, географічне або інше походження, очікувані результати споживання чи результати та основні характеристики тестів або перевірок товару; 2) гарантійний строк та гарантійне обслуговування продукції; 3) будь-які застереження щодо прямої чи опосередкованої підтримки виробником продавця або продукції; 4) спосіб продажу, ціну або спосіб розрахунку ціни, наявність знижок або інших цінових переваг; 5) умови оплати, доставки, виконання договору купівлі-продажу; 6) потреби у послугах, заміні складових чи ремонті; 7) місце розташування і повну назву продавця, а в разі потреби - місце розташування і повну назву особи, від імені якої виступає продавець; 8) характер, атрибути та права продавця або його агента, зокрема інформації про його особу та активи, кваліфікацію, статус, наявність ліцензії, афілійованість та права інтелектуальної або промислової власності, його відзнаки та нагороди; 9) небезпеку, що загрожує споживачу у зв`язку з покупкою та/або використанням продукції; 10) права споживача, у тому числі право відмовитися від продукції (для відповідних видів товарів, робіт і послуг), право на заміну продукції або відшкодування збитків. За ч.5 ст.17 Закону у разі порушення прав споживача на підприємствах сфери обслуговування продавець (виробник, виконавець) і працівники цих підприємств несуть відповідальність, встановлену законом. Відповідно до ч.6 ст.19 Закону правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Згідно ч.2 ст.215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Правові наслідки недійсності правочину встановлено ст. 216 Цивільного кодексу України. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю; у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування (ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч.2 ст.216 Цивільного кодексу України якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 ЦПК України. Згідно ч. ч. 1 -2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів та показанням свідків. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню; обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. В силу положення ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі: 1 211, 20 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved