Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

06 березня 2024 року заступник керівника Черкаської окружної прокуратури в інтересах держави в особи Черкаської міської ради звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди завданої злочином. В обґрунтування позовної заяви посилався на те, що вироком Соснівського районного суду міста Черкаси від 20.01.2023 у справі № 712/11182/22 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування основного покарання з іспитовим строком 1 рік. У ході судового розгляду встановлено, що 23.11.2022 приблизно о 15 год. 00 хв., [PERSON] , керуючи автомобілем марки ВАЗ 21099, реєстраційний номер [NUMBER] , та рухаючись в місті Черкаси по проїзній частині вулиці Самійла Кішки зі сторони вулиці Ярослава Чалого в напрямку до вулиці Чіковані на нерегульованому перехресті з проїзною частиною проспекту Хіміків та біля будинку № 220 по вул. Самійла Кішки, проявив неуважність та порушив вимоги: -п. 2.3.6) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; -п. 16.11 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху; - п. 33.2, а саме вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі,- а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобом, що рухаються по головній дорозі. Під час руху [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ 21099, реєстраційний номер [NUMBER] , та рухаючись в місті Черкаси по проїзній частині вулиці Самійла Кішки зі сторони вулиці Ярослава Чалого в напрямку до вулиці Чіковані, будучи заздалегідь об`єктивно проінформованим про наближення до нерегульованого перехрестя з проїзною частиною головної дороги проспекту Хіміків, що позначене дорожнім знаком 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, а саме не дав дорогу велосипедисту [PERSON] , [INFO] , який рухався на електровелосипеді «КОЗАК 3000» по проїзній частині проспекту Хіміків зі сторони [ADDRESS] , тобто справа на ліво відносно напрямку руху автомобіля, та наближався до перехрестя з вулицею Самійла Кішки, а продовжив рух на перехрестя внаслідок чого допустив зіткнення з вказаним електровелосипедом, який вже перетинав перехрестя з проїзною частиною вулиці Самійла Кішки. В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий [PERSON] , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/846 від 20.12.2022 отримав тілесні ушкодження у вигляді: травми лівої верхньої кінцівки з переломом променевої кістки, що відносить до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Спричинення потерпілому [PERSON] тілесних ушкоджень середньої тяжкості знаходиться в причинному зв`язку, відповідно до висновку судової автомеханічної експертизи № СТ/071-22 від 19.12.2022, з порушенням водієм автомобіля ВАЗ 21099, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] вимог п. 16.11. та 33.2, а саме дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України. Дії обвинуваченого кваліфіковано за ч.1 ст. 286 КК України тобто порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом; що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради 12 ліжко-днів з 24.11.2022 по 06.12.2022. Згідно довідки, наданої КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради, на його лікування витрачено 15 653 гривень 10 копійок. Отже своїми протиправними діями [PERSON] завдав державі майнову шкоду на загальну суму 15 653 гривень 10 копійок. Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.01.2023 у справі №712/11182/22, підтверджено факт вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Згідно листів КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради та Черкаської міської ради, кошти на відшкодування витрат на лікування потерпілого [PERSON] необхідно зараховувати до місцевого бюджету. В даному випадку встановлено порушення інтересів держави, яке полягає в невідшкодуванні відповідачем коштів, витрачених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, внаслідок чого до бюджету не надійшли кошти в сумі 15 653, 10 грн. Згідно Статуту КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради затвердженого рішенням Черкаської міської ради від 25.02.2021 №'4-10 є лікарняним закладом охорони здоров`я - комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає послуги вторинної/спеціалізованої медичної допомоги будь-яким особам в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та Статутом. Засновником Підприємства є територіальна громада міста Черкаси в особі Черкаської міської ради. Заклад фінансується з місцевого бюджету, заснований на майні спільної власності територіальних громад, створений з метою забезпечення медичного обслуговування населення шляхом надання йому медичних послуг. Так, предметом позовних вимог є відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, що свідчить про порушення економічних інтересів КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради, що ускладнює належну реалізацію нею функцій держави щодо державної політики в галузі охорони здоров я, оскільки кошти, виділені з бюджету на вказані цілі, залишаються до цього часу не відшкодовані в судовому порядку, що згідно зі ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» потребує втручання органів прокуратури шляхом подання позовної заяви. Ненадходження коштів до відповідних бюджетів призводить до порушень діяльності зазначених лікувальних закладів щодо безоплатного надання медичних послуг населенню та порушує інтереси держави, внаслідок чого виникає передбачене законом право прокурора на звернення до суду з позовом для їх захисту. Враховуючи, що затрати лікарні не відшкодовані, що свідчить про неналежне здійснення захисту інтересів держави уповноваженими органами, виникає законне право прокурора на звернення із даною позовною заявою до суду на захист державних інтересів, оскільки вказана бездіяльність призводить до ненадходження коштів, які мали б поступити до міського бюджету. 28 червня 2024 року представник відповідача адвокат Антонюк І.А. скерувала до суду відзив на позовну заяву, в обґрунтування посилалась на те, що прокурори та їх заступники подають до суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності. Під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах» потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади. Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій державою. За змістом наведених правових норм прокурор вправі пред`явити позов в інтересах держави у разі порушення матеріальних або інших інтересів держави та якщо відсутній орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або у відповідного органу відсутні повноваження щодо звернення до суду. Прокурором на обґрунтування своїх позовних вимог надано до суду лише відповідь КНП «Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» на запит слідчого щодо перебування на лікуванні [PERSON] з розрахунком періоду перебування на стаціонарі, використані кошти і медикаменти; калькуляцію собівартості в період з 24.11.2022 по 06.12.2022 в сумі 15 663,10 грн. Звертаючись до суду із вказаним позовом, прокурор не навів належних аргументів, які б спиралися на об`єктивні дані про те, що дії відповідача порушують чи зачіпають інтереси держави в особі Черкаської міської ради. КНП «Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги», чи Черкаська міська рада самостійно вправі здійснювати захист своїх інтересів, відповідно також уповноважене самостійно звертатись до суду із позовом про відшкодування витрат на стаціонарне лікування. 03 липня 2024 року прокурор скерував до суду відповідь на відзив, в обґрунтування посилався на те, що на запит Черкаської окружної прокуратури закладом охорони здоров`я, а саме КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради наданий ґрунтовний розрахунок закладу за період перебування потерпілого [PERSON] на лікуванні, підписаний директором та економістом даного закладу. Відповідно до наданої інформації [PERSON] лікувався в стаціонарі КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД» в відділенні травматології з 24.11.2022 по 30.11.2022 по вартості одного ліжко-дня 1147,40 грн та з 01.12.2022 по 06.12.2022 по вартості одного ліжко-дня - 1461,45 грн. За період перебування в стаціонарі на хворого використані кошти і медикаменти на загальну суму 15 653,10 грн. Також, закладом охорони здоров`я надана калькуляцію вартості ліжко-дня за період перебування хворого на стаціонарі. Таким чином, доводи відповідача, викладені у відзиві щодо не дотримання прокурором вимоги діючого законодавства, не знайшли свого підтвердження. З метою вирішення питання щодо наявності підстав для представництва інтересів держави в суді, відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», Черкаською окружною прокуратурою направлені запити на адресу КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради за №54-6969вих23 від 22.12.2023 та на адресу Черкаської міської ради за№54/1-325вих-24 від 16.01.2024. КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради листом №501 від 19.02.2024 повідомила, про те, що не має законних підстав вживати заходів щодо відшкодування збитків на лікування [PERSON] , у зв`язку з тим, що не є розпорядником коштів відповідно до ч. З ст. 1206 ЦК України та просить Черкаську окружну прокуратуру вжити заходів представницького характеру по відшкодуванню витрат на лікування відповідно до ч. 3 ст. 128 КПК України. Також, Черкаська міська рада, листом № 591/1752-01-11 від 29.01.2024 повідомила, що не буде вживати самостійні заходи представницького характеру у справах про відшкодування котів на лікування осіб у кримінальному провадженні та надала реквізити для перерахунку до міського бюджету стягнених в установленому порядку коштів з винних осіб. Таким чином, незалежно від причин не звернення до суду позивачем, факт такого не звернення свідчить про те, що вказаний орган не виконує своїх повноважень щодо захисту інтересів держави. Таким чином, доводи відповідача про те, що прокурор не навів належних аргументів, які б спиралися на об`єктивні дані про те, що дії відповідача порушують чи зачіпають інтереси держави не знайшли свого підтвердження. 11 березня 2024 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 25 липня 2024 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси продовжено відповідачу\~ строк для подачі відзиву на позовну заяву. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила її задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. \~ \~ \~ \~Представник відповідача адвокат Антонюк І.А. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши учасників процесу, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 січня 2023 року вироком Соснівського районного суду м. Черкаси [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. На підставі ст.75 КК України звільнено [PERSON] від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. На підставі ст.76 КК України покладено на [PERSON] обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. \~ \~ \~ \~Відповідно до вироку, 23.11.2022 приблизно о 15 год. 00 хв., [PERSON] , керуючи автомобілем марки ВАЗ 21099, реєстраційний номер [NUMBER] , та рухаючись в місті Черкаси по проїзній частині вулиці Самійла Кішки зі сторони вулиці Ярослава Чалого в напрямку до вулиці Чіковані на нерегульованому перехресті з проїзною частиною проспекту Хіміків та біля будинку № 220 по вул. Самійла Кішки, проявив неуважність та порушив вимоги: -\~п.\~2.3.б)\~Правил дорожнього\~руху України,\~відповідно до\~якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; -\~п.\~16.11\~Правил дорожнього\~руху України,\~відповідно до\~якого на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху; - п. 33.2, а саме вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього\~руху України,\~відповідно до\~якого водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 транспортним засобом, що рухаються по головній дорозі. Під час руху [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ 21099, реєстраційний номер [NUMBER] , та рухаючись в місті Черкаси по проїзній частині вулиці Самійла Кішки зі сторони вулиці Ярослава Чалого в напрямку до вулиці Чіковані, будучи заздалегідь об`єктивно проінформованим про наближення до нерегульованого перехрестя з проїзною частиною головної дороги проспекту Хіміків, що позначене дорожнім знаком 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, а саме не дав дорогу велосипедисту [PERSON] , [INFO] , який рухався на електровелосипеді «КОЗАК 3000» по проїзній частині проспекту Хіміків зі сторони [ADDRESS] , тобто справа на ліво відносно напрямку руху автомобіля, та наближався до перехрестя з вулицею Самійла Кішки, а продовжив рух на перехрестя внаслідок чого допустив зіткнення з вказаним електровелосипедом, який вже перетинав перехрестя з проїзною частиною вулиці Самійла Кішки. В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий [PERSON] , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №\~02-01/846 від 20.12.2022, отримав тілесні ушкодження у вигляді: травми лівої верхньої кінцівки з переломом променевої кістки, що відносить до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Спричинення потерпілому [PERSON] \~тілесних ушкоджень середньої тяжкості знаходиться в причинному зв`язку, відповідно до висновку судової авто технічної експертизи №СТ/071Е-22 від 19.12.2022,\~з порушенням\~водієм автомобіля ВАЗ 21099, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] вимог п. 16.11. та 33.2, а саме дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України. Суд відхиляє доводи відзиву про безпідставність звернення прокурора з цим позовом з огляду на спроможність Черкаської міської ради захистити порушене право в судовому порядку самостійно з огляду на таке. Пунктом 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції країни передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Стаття 56 ЦПК України встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру». За змістом ч. 3 даної норми прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. У постанові від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду констатувала, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо. Велика Палата дійшла правового висновку, що прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Листом заступника керівника Черкаської окружної прокуратури від 16 січня 2024 року № 54/1-325- вих-24 Черкаську міську раду повідомлено про те, що на лікування [PERSON] , потерпілого від кримінального правопорушення, КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» витратила 15 653, 10грн, які є коштами місцевого бюджету, у зв`язку з чим прокурор просив надати інформацію про те, чи вживались або вживатимуться в майбутньому органом місцевого самоврядування заходи щодо відшкодування грошових коштів. Листом від 29 січня 2024 року Черкаська міська рада повідомила Черкаську окружну прокуратуру про те, що не буде вживати самостійні заходи для відшкодування коштів на лікування потерпілої особи від кримінального правопорушення. Про підготовку та подання цього позову до суду відповідно до положень ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» заступник керівника Черкаської окружної прокуратури повідомив орган місцевого самоврядування листом від 21 лютого 2024 року № 54/1-1006-вих.24. За таких обставин, прокурор, звернувшись з цим позовом, обґрунтував належним чином та довів підстави для представництва інтересів держави в особі Черкаської міської ради, зазначивши про бездіяльність даного компетентного органу. У відповідності до ч. 1 ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово, внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно з ч.3 ст.1206 ЦК України, якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. Згідно з п.2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Згідно з п. 3 «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних осіб. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно положень ст.12,13 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до відповіді, наданої Комунальне некомерційне підприємство «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради від 22.12.2023 року, [PERSON] , перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради протягом 6 днів з 24.11.2022 року по 30.11.2022 року по вартості одного л/дн 1147,40 грн., протягом 6 днів з 01.12.2022 року по 06.12.2022 року по вартості одного л/дн 1461,45 грн., всього 15\~653 грн. 10 коп. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. Виходячи із вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт витрат, понесених медичним закладом на стаціонарне лікування у комунальному некомерційному підприємстві «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» в період\~з 24.11.2022 року по 30.11.2022 року, з 01.12.2022 року по 06.12.2022 року потерпілого [PERSON] від кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, вчиненого [PERSON] відтак є причинний зв`язок між злочинними діями винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні, а тому понесені медичним закладом витрати на лікування потерпілого [PERSON] підлягають стягненню із відповідача. Оскільки, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, то відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved