Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-07 00:00:00

28.06.2024 року заявник [PERSON] через свого представника, звернувся до суду з вищевказаною заявою на обґрунтування якої зазначив, що 09.06.1993 року Комітетом по майну комунальної власності було видано свідоцтво про право власності на житло, згідно з розпорядження (наказом) від 09.06.1993 року № 18-р (далі - свідоцтво), а саме: на квартиру за адресою: [ADDRESS] (далі - квартира), яким посвідчено право спільної часткової власності [PERSON] (46/100 часток), [PERSON] (32/100 часток) та [PERSON] (22/100 часток). Після смерті [PERSON] , йому, як онуку померлої видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 46/100 часток квартири. З метою проведення державної реєстрації свого права на частку у квартирі було встановлено, що у свідоцтві наявна розбіжність у написанні його прізвища. Дана обставина позбавляє його можливості реалізувати своє право власності на належне йому нерухоме майно. Враховуючи наведене, просить суд встановити факт належності йому свідоцтва, у якому його прізвище зазначено як « [PERSON] ». До початку судового засідання представником заявника було подано до суду заяву з проханням розгляд справи здійснювати у його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с. 47). Від заінтересованої особи - [PERSON] до початку судового засідання на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити без її участі, заявлені вимоги визнає повністю (а.с. 41). Від заінтересованої особи - Виконавчого комітету Луцької міської ради. до початку судового засідання на адресу суду також надійшла заява з проханням розгляд справи здійснювати у відсутності його представника, при вирішенні заявлених вимог покладається на думку суду (а.с. 43). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як встановлено судом, 09.06.1993 року Комітетом по майну комунальної власності було видано свідоцтво про право власності на житло, згідно з розпорядження (наказом) від 09.06.1993 року № 18-р, а саме: на квартиру за адресою: [ADDRESS] , яким посвідчено право спільної часткової власності [PERSON] (46/100 часток), [PERSON] (32/100 часток) та [PERSON] (22/100 часток) (а.с. 14). Як зазначає сторона заявника у своїй заяві, у вищевказаному свідоцтві наявна помилка в частині написання прізвища [PERSON] , що унеможливлює реалізацію ним права власності на належне йому нерухоме майно. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з даною заявою. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно абз. 10 п. 9 рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Пленум Верховного Суду України у п. 12 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року роз`яснив, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Як встановлено судом, заявник [PERSON] народився [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Його батьками вказані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 11). 21.03.1998 року відомості про заявника були занесено доДержавного реєстру фізичних осіб (присвоєно РНОКПП) та 09.12.1998 року останньому було видано паспорт громадянина України серії [NUMBER] (а.с. 8-10). Також, 23.12.2011 року заявником було зареєстровано шлюб із [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , за час якого у них [INFO] народилася спільна дитина - син [PERSON] , про що свідчить відповідне свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 12-13). У всіх вищевказаних документах прізвище заявника вказане як « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Грушицькою В.В. за реєстровим № 813 від 25.01.2019 року, [PERSON] успадкував на 46/100 часток у власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті співвласника майна - [PERSON] (а.с. 16-17). Згідно відомостей КП «Волиньпроект» Волинської обласної ради (довідка № 2682/01-04 від 14.05.2024 року), [PERSON] є співвласником квартири за адресою: [ADDRESS] , його частка власності складає 22/100 частин (а.с. 15). Зазначення прізвища заявника « [PERSON] » також внесене у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, як співвласника вищевказаної квартири (а.с. 18-19). Аналізуючи зміст вищевказаних документів та беручи до уваги їх наявність у заявника в оригіналах, суд вважає доведеним, що свідоцтво про право власності на житло, видане 09.06.1993 року Комітетом по майну комунальної власності, згідно з розпорядження (наказом) від 09.06.1993 року № 18-р, належить саме заявнику, проте в такому наявна помилка у написанні його прізвища. Суд також вважає доведеним, що виправити зазначену розбіжність у зазначеному вище правовстановлюючому документів в позасудовому порядку не виявляється можливим (а.с. 20). Встановлення належності правовстановлюючого документу має для заявника [PERSON] юридичне значення та породжує юридичні наслідки, від яких залежить реалізація свого права власності на належне йому майно. Таким чином, суд вважає, що заява [PERSON] , заінтересовані особи - [PERSON] , Виконавчий комітет Луцької міської ради, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved