Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

23.05.2024 року [PERSON] через свого представника звернулась до суду з вищевказаною заявою на обгрунтування якої зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який з квітня 2005 року та по дату своєї смерті проживав разом з нею. Після смерті батька залишилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Як наслідок, вона звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, оскільки нею не доведено факт проживання спадкодавця на момент своєї смерті разом із нею. Вказує, що вона є єдиним спадкоємцем, котрий претендує на спадщину. Враховуючи наведене, просить суд встановити факт її спільного постійного проживання разом з [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Заявниця та її представник до початку судового засідання подали до суду заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі та задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, до його початку також подав заяву з проханням розгляд справи здійснювати у його відсутності, щодо задоволення заявлених вимог будь-яких заперечень немає. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] . Її батьками вказані: батько [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Зазначене підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 9). [INFO] [PERSON] , у зв`язку із одруженням, змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с. 5-7, 10). [INFO] помер [PERSON] , про що видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 11). Тобто, заявниця [PERSON] є донькою померлого [INFO] [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16-17). Інші спадкоємці до майна [PERSON] його сини [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини після смерті відмовилися в користь [PERSON] (а.с. 14-15). Однак, як встановлено судом, заявниця у встановлений судом строк із заявою про прийняття спадщини після смерті батька не зверталася, проте, як стверджує остання, на момент смерті спадкодавця вона проживала разом з ним за однією адресою попри ту обставину, що зареєстроване місце проживання [PERSON] було за іншою адресою, відмінною від її адреси. Вищевказана обставина позбавляє заявницю можливості оформити свої спадкові права, а тому їй необхідно довести факт прийняття спадщини, шляхом проживання разом з батьком на момент його смерті за однією адресою. Положеннями ст. ст. 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Із наведеного слідує, що для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно роз`яснень, викладених у п. п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Так, факт, про встановлення якого просить заявник, достовірно підтверджується довідкою Боратинської сільської ради № 2235 від 15.10.2008 року, з якої слідує, що [PERSON] проживала разом зі своїм батьком [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , з квітня 2005 року та по дату смерті останнього; а також відомостями із медичного закладу с. Рованці Луцького р-ну, з якого вбачається, що спадкодавець в період з 16.07.2005 року по 06.08.2005 року перебував на стаціонарному лікуванні у даному медичному закладі. За вказаних\~обставин,\~оцінюючи належність,\~допустимість і\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності,\~та враховуючи\~те,\~що під\~час розгляду\~справи,\~знайшли підтвердження\~обставини,\~на які\~посилаються заявниця,\~і вони\~є такими,\~що дозволяють\~встановити факт\~проживання [PERSON] , на момент смерті за адресою: [ADDRESS] , разом зі своєю донькою, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved