Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

01.07.2024 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявник посилається на те, що він з [PERSON] \~(прізвище\~у шлюбі\~ [PERSON] )\~ перебував\~у зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2018 року. Під час шлюбу у них народилась дитина донька [PERSON] , [INFO] . Шлюб розірваний за рішенням суду від 28.03.2022 року. Після розірвання шлюбу з 2022 року малолітня дитина проживає разом із заявником. Заявник самостійно виховує та утримує малолітню дитину. Заявник зазначає, що для реалізації соціальних гарантій, таких як заборона знижувати заробітною плату, надання додаткової оплачуваної відпустки, можливість звертатись до освітніх та медичних закладів від імені та в інтересах дитини виникло питання у юридичній фіксації фату самостійного виховання та утримання малолітньої дитини. Заявник просить суд встановити факт, що [PERSON] ,[INFO] самостійно виховує та утримує малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 03.07.2024 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Заявник у судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, на заявлених вимогах наполягає. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги заяви підтримує в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (прізвище у шлюбі [PERSON] ) перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.08.2018 року. Шлюб розірвано за рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 28.03.2022 року. (а. с. 8-10) [PERSON] та [PERSON] є батьком та матір`ю відповідно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . (а. с. 12) Відповідно до ч.2 ст. 315\~ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із\~частиною восьмою\~статті 7\~СК України\~регулювання сімейних\~відносин має\~здійснюватися з\~максимально можливим\~урахуванням інтересів\~дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України,\~Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини, необхідне заявнику для реалізації соціальних гарантій. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини самостійного виховання та утримання батьком малолітньої дитини,\~які визнаються\~сторонами,\~ не підлягають доказуванню. У суду не має підстав сумніватись в достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Суд вважає, що заявником доведений факт самостійного виховання та утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Суд, відповідно до ст. 89 ЦПК України оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності приходить до висновку що заявлені вимоги підлягають задоволенню. \~\~

Outcome: approved