Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

В листопаді 2023 року, [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. Свої вимоги заявник мотивує тим, що він є сином померлої, [PERSON] , [INFO] . Також, в померлої є донька: [PERSON] , [INFO] . [INFO] , [PERSON] померла. [PERSON] та [PERSON] є рідними братом та сестрою та єдиними спадкоємцями після померлою [PERSON] , оскільки вони є єдиними дітьми померлої, а чоловік померлої, [PERSON] , помер ще [INFO] . Інших спадкоємців, крім [PERSON] та [PERSON] не має. У встановлений законом строк та в порядку ст. 1265 ЦК України, після смерті матері, Заявник [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Нікуліної О.М. Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори, виконуючої обов`язки державного нотаріуса Ізюмської державної нотаріальної контори Харківської області, із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але 14 серпня 2023 року він отримав Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з відсутністю у Заявника оригіналу свідоцтва про його народження, яке б підтверджувало родинну спорідненість між ним та померлою та надано роз`яснення про необхідність підтвердження родинних відносин між Заявником та померлою. Так як для підтвердження родинних відносин між заявником та померлою, останній має надати своє свідоцтво про народження. На жаль, свідоцтво про народження [PERSON] , яке б підтвердило родинний зв`язок з померлою (матір`ю Заявника) було втрачено. Заявник не може отримати повторно свідоцтво про своє народження, адже народився, як і його сестра, у місті Баку (Азербайджанська Республіка). Заявник не має можливості виїхати за кордон, а навіть якщо б і міг, то через загострення міжетнічного конфлікту, не зміг би заїхати на територію Азербайджану. Отже, необхідним є встановити факт родинних відносин між [PERSON] та померлою, [PERSON] , як між сином та матір`ю, оскільки після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Заповіт [PERSON] , не залишила. На підтвердження родинних відносин між Заявником та його померлою матір`ю надано такі докази (документи): - свідоцтво про смерть [PERSON] ; - пенсійне посвідчення [PERSON] ; - посвідчення ветерана праці [PERSON] ; - трудова книжка [PERSON] ; - посвідчення на право зайняття квартири (видане на ім`я Заявника із зазначенням членів сім`ї, в тому числі матері); - свідоцтво про народження [PERSON] (рідної сестри, та доньки померлої). - свідоцтво про смерть [PERSON] (чоловіка померлої та батька Заявника); - -фототаблиця (де Заявник разом із сестрою, померлою матір`ю, батьком, сфотографовані в кругу сім`ї). Факт родинних відносин Заявника необхідно встановити для належного оформлення спадщини. Встановлення юридичного факту, а саме родинних відносин між померлою [PERSON] та Заявником, [PERSON] , не несе юридичного наслідку щодо вирішення їхніх прав та обов`язків, оскільки його встановлення буде лише підтвердженням факту того, що Заявник є рідніш сином померлої, тобто існування відповідного юридичного факту, що передбачено у Главі 6 Розділу IV ЦПК України, як спеціальний процесуальний інструмент для захисту відповідних прав. Вказана правова позиція підтверджується постановою Верховного Суду України від 03.11.2021 року по справі №691/1237/20. Отже, у зв`язку з тим, що спору не існує між Заявником та його сестрою [PERSON] (адже вона подала заву нотаріусу про відмову від спадщини), оскільки факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, бо від нього залежить виникнення права на спадщину, а спору про право в даному випадку не вбачається, то справа підлягає розгляду у порядку окремого провадження. Ухвалою від 04.12.2023 року відкрито провадження у справі за заявою. В судовому засіданні 19.03.2024, заявник вимоги заяви підтримав, з підстав викладених у ній. Свідок, [PERSON] в судовому засіданні 19.03.2024, яка є сестрою заявника, підтвердила викладені у заяві обставини, надавши оригінали доказів, долучених заявником до заяви. Свідок, [PERSON] в судовому засіданні 19.03.2024, яка є дружиною заявника, також підтвердила викладені у заяві обставини. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, надала через канцелярію суду листа, яким просила розглянути справу за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши зібрані по справі докази, дійшов наступного висновку. Згідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з частинами першою, другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. В судовому засіданні встановлено обставини, наведені у заяві, перевірено оригінали доказів, долучених до позовної заяви. Отже, документи та пояснення свідків вказують на те, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] . Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Приписами ч. ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на зазначене, з урахуванням доказів, наданих заявником та досліджених під час судового розгляду справи, суд дійшов висновку про те, що факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , є доведеним.

Outcome: approved