Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 24.06.2023 року сторони зареєстрували шлюб. Одруження з відповідачкою виявилось невдалим, сумісне життя не склалось. Спільних дітей не мають. Тривалий час не підтримують подружні стосунки, проживають окремо. Шлюб носить суто формальний характер та подальше його збереження є неможливим оскільки суперечить волі та інтересам позивача. Відповідачка відмовляється добровільно через органи РАЦС розірвати шлюб. Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності відповідно до ст. 182 та ч. 3 ст. 211 ЦПК України, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , який зареєстрований 24.06.2023 року між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 46, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] »; копія паспорту [PERSON] та ідентифікаційний номер. Судом в ході судового розгляду справи було встановлено, що 24.06.2023 року Ренійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було зареєстровано шлюб між сторонами, про що зроблено в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу запис за № 46 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Подружні стосунки між сторонами на протязі останнього часу поступово погіршувались, внаслідок чого призвело до їх фактичного припинення. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Примирення між ними неможливе, шлюб має формальний характер, подальше його збереження є неможливим оскільки суперечить волі та інтересам позивача, тому подальшого сенсу у збереженні шлюбу немає. Неповнолітніх дітей від шлюбу немає. Відповідачка відмовляється добровільно через органи РАЦС розірвати шлюб. За\~ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності до\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась остаточно, примирення неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально - правові підстави шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved