Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

29.05.2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою в обґрунтування якої зазначила, що 30.09.1995 року вона та відповідач [PERSON] зареєстровали шлюб, за час якого у них [INFO] народилася спільна дитина донька [PERSON] . На підставі рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 2000 грн. щомісячно. На даний час, сума стягуваних з відповідача аліментів на утримання доньки є недостатньо, оскільки у дитини, в силу зростання, збільшилися потреби. Просить суд збільшити розмір аліментів (змінити спосіб), які стягуються з відповідача на її користь на утримання доньки, та стягувати з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) на місяць, але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення даного позову та до досягнення нею повноліття. До початку судового засідання від позивачки надійшло клопотання, в якому вона просить розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, щодо постановлення заочного рішення не заперечує (а.с. 48). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви, клопотання, відзив на позовну заяву від нього на адресу суду не надходили. Статтею 280 ЦПК України\~закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 30.09.1995 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, який рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.02.2017 року в цивільній справи № 161/11467/16-ц було розірвано (а.с. 18, 28). За час шлюбу в сторін [INFO] народилася спільна дитина донька [PERSON] . Зазначене підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 27). Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.04.2017 року в цивільній справі № 161/11902/16-ц, було вирішено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання їх спільної доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.09.2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 16). Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.01.2019 року в цивільній справі № 161/16383/18, розмір аліментів, які стягувалися з відповідача на користь позивачки на утримання їх спільної доньки [PERSON] , [INFO] , було збільшено з 1000 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до 2000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10-12). Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.01.2021 року в цивільній справі № 161/15764/20 [PERSON] було позбавлено батьківських прав щодо його доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 5-9). У своєму позові [PERSON] зазначає, що стягувана з відповідача сума аліментів наразі є незначною та недостатньою для задоволення потреб неповнолітньої доньки, а тому просить її збільшити, в тому числі й шляхом зміни способу стягнення аліментів. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3\~ст. 181 СК України). Відповідно до положень\~ст. 183 СК України\~розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~ст. 182 СК України, так і положень ст. ст.\~183,\~184 СК України. Частина 1\~ст. 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст.\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Так, Верховний Суд України у своїй постанові від 05.02.2014 року в справі № 6-143цс13 висловив таку правову позицію: «З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»)». Судом встановлено, що відповідач є здоровим, працездатним, на обліку в лікарів не перебуває, інших утриманців не має, розмір його середньомісячної заробітної плати (доходів) суду не відомий. Як вбачається із довідки [INFO] № 123 від 16.05.2024 року, [PERSON] 08.05.2024 року був призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період та направлений для проходження військової служби до військової частини [NUMBER] (а.с. 23). На переконання суду, у зв`язку з проходженням [PERSON] військової служби за мобілізацією, останній отримує грошове забезпечення, що свідчить про поліпшення його матеріального становище, оскільки у судовому рішенні в цивільній справі № 161/16383/18 не міститься жодних відомостей про отримання останнім будь-якого виду заробітку. Крім того, в ході розгляду даної справи по суті, судом не встановлено обставин, зміни сімейного стану відповідача, або ж погіршення його стану здоров`я. В свою чергу, суд вважає доведеним, що у зв`язку з підвищенням цін на продовольчі та непродовольчі товари, підвищенням рівня прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, матеріальний стан позивачки погіршився, розмір аліментів, що стягуються з відповідача не відповідає звичайним потребам неповнолітньої доньки. Дитина має потребу в соціальному розвитку та навчанні, на що необхідні матеріальні витрати, якими позивач не може забезпечити доньку в повній мірі. Згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 2\~ст. 182 СК України, передбачений мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що сума аліментів, яка стягується на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.01.2019 року в цивільній справі № 161/16383/18, є недостатньою для належного забезпечення їх потреб, а тому заявлені вимоги позивачки [PERSON] про збільшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення підлягають до задоволення у повному обсязі, а тому вважає за необхідне їх розмір змінити та стягувати з відповідача на утримання доньки 1/3 частину від всіх видів його заробітку (доходу) на місяць, але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення кожним із дітей повноліття. Суд вважає, що визначений розмір аліментів є достатнім та справедливим. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного суду України 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (п. 23) відповідно до\~ст. 192 СК\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, аліменти у зміненому розмірі підлягають стягненню саме з моменту набранням даним рішенням законної сили, а не з дня пред`явлення даного позову, а тому відповідна вимога позивачки задоволенню не підлягає. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 5 ЗУ «Про судовий збір»\~від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. На підставі ст.ст. 180-184, 192 СК України,

Outcome: approved