Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-07 00:00:00

У травні 2024 року позивач [PERSON] , в особі представника адвоката Скользнєвої В.В., звернувся до суду з позовом до Запорізької міської ради, [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Войтов В.В., про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира належала за життя [PERSON] та її чоловіку (батьку позивача) [PERSON] на підставі ордеру №869 від 17.12.1965 року в рівних частках по 1/2. Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилися діти [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] , мати позивача [PERSON] прийняла спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, після смерті [PERSON] спадкоємцями за законом є її діти: [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] не зверталась до нотаріуса із заявою про відкриття спадщини. Позивач [PERSON] через стан здоров`я внаслідок перенесеного інфаркту був лежачим хворим. На момент смерті матері [PERSON] позивач також хворів та мав на меті звернутися до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, який на той час, протягом 10 місяців, тобто до 23.03.2023. Проте позивач не встиг звернутися до нотаріуса із відповідною заявою про відкриття спадщини у встановлений законом строк у зв`язку із тим, що стан його здоров`я з березня 2023 року значно погіршився. Внаслідок захворювання позивач [PERSON] до травня 2024 року перебував у безпорадному стані та потребував стороннього догляду. 08 травня 2024 року [PERSON] в інтересах позивача було подано заяву про прийняття спадщини, проте 08.05.2024 приватним нотаріусом Войтовим В.В. було відмовлено у прийнятті заяви у зв`язку із пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. У зв`язку з вищевикладеним, оскільки строк на прийняття спадщини було пропущено з поважних причини, позивач просить суд визначити йому додатковий строк терміном в три місяці після вступу рішення в законну силу для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 31 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання, учасникам справи надано строк для подання заяв по суті справи. Витребувано від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Войтова В.В. належним чином завірену копію спадкової справи зареєстрованої у Спадковому реєстрі за №65509526 відкритої після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . 14 червня 2024 року на адресу суду від представника відповідача Запорізької міської територіальної громади в особі Запорізької міської ради надійшов відзив на позовну заяву у якому зазначено про те, що у разі доведення позивачем всіх обставин на які він посилається у позовній заяві Запорізька міська територіальна громада в особі Запорізької міської ради у вирішення справи покладається на розсуд суду. 27.06.2024 року на виконання ухвали Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 31 травня 2024 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Войтовим В.В. надано до суду копію спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 17.07.2024 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду. Позивач та його представник належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися, разом з цим від представника позивача - адвоката Скользнєвої В.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача у якій вона зазначила про те, що сторона позивача позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача - Запорізької міської ради належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, разом з тим раніше подав заяву про розгляд справи за його відсутності.. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась судом у встановленому законодавством порядку, проте у судове засідання не з`явилась, разом з тим подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності у якій зазначила про те, що не заперечує проти задоволення позову. Третя особа - приватний нотаріус ЗМНО Войтов В.В. про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку, проте у судове засідання не з`явився, разом з цим, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України неявка в судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає її розгляду. Згідно ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті доходить висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 28 травня 2022 року, актовий запис 1326. Факт родинних відносин між позивачем та його померлою матір`ю [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження позивача [PERSON] серії [NUMBER] , в якому зазначено, що батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] . Батько позивача - [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 30.09.2019 року. Після смерті [PERSON] мати позивача [PERSON] прийняла спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини у відповідності до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України. [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Войтова В.В. із заявою про прийняття спадщини після [PERSON] , померлої [INFO] . 08.05.2024 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Войтовим В.В. надано повідомлення в якому рекомендовано позивачу звернутися до суду для встановлення додатково строку для подання заяви про прийняття спадщини у зв`язку із пропуском встановленого законом строку на вступ у спадщину. Також судом встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача [PERSON] серії [NUMBER] , а також копіями свідоцтв про укладення шлюбу Серія [NUMBER] та Серія ІІ ЖС №386497 відповідно до яких [PERSON] після укладення шлюбів змінила своє прізвище на [PERSON] . Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до положень ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1271 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. 24 лютого 2022 року указом Президента України №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово було продовжено та діє на теперішній час. Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану»\~від 28 лютого 2022 року №164 в редакції від 06.03.2022 було встановлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється. Разом з цим, Постановою КМУ\~№ 719\~від 24.06.2022 були внесені зміни до п.3 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану»\~від 28 лютого 2022 року №164 та встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Пленум Верховного Суду України в п. 24\~постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~роз`яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України в постановах від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 14 вересня 2016 року № 6-1215цс16. Обґрунтовуючи поважність причин пропуск строку для прийняття спадщини, представник позивача зазначив, що строк було пропущено з поважних причин, оскільки позивач багато років страждає на артеріальну гіпертензію. У 2017 році переніс ішемічний інсульт, з приводу чого був під регулярним наглядом невролога амбулаторно. З 2020 року відбулося погіршення стану здоров`я позивача. 22.03.2022 [PERSON] був госпіталізований до ВРІТ 9МЛ в тяжкому стані, де був поставлений діагноз гострий інфаркт міокарда. Отже через тяжку хворобу позивач не міг своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . Обставини викладені на обґрунтування позову об`єктивно підтверджуються матеріалами справи, а саме: Консультаційним висновком спеціаліста ЗОКЛ від 26.04.2023 з якого вбачається, що [PERSON] було встановлено діагноз: К26.7 Виразка дванадцятипалої кишки, хронічна без кровотечі або перфорації, К25.3 Виразка шлунка, гостра без кровотечі або перфорації, К86.1 Інший хронічний панкреатит, К81.1 Хронічний холецистит, а/с гострі виразки тіла шлунку СПО-203р перфоративна виризка ЦДПК ушивання; Випискою із медичної карти стаціонарно хворого №23-0743 з якої вбачається, що 29.03.2023 [PERSON] був госпіталізований до «ОМЦССЗ» ЗОР із діагнозом: ІХС: Гострий повторний не Q-інфаркт міокарда передньої стінки лівого шлуночка. ПІКС. Стенозуючий атеросклероз коронарних артерій. Коронароангіографія. Гостра лівошлуночкова недостатність. Гострий набряк легень. Блокада передньої гілки ЛНПГ.СН ІІ Аст. Зі зниженою ФВ ЛШ (35%). Killip ІІІ. Гіпертонічна хвороба ІІІ стадії (ішемічний інсульт 3 ст., гепертрофія лівого шлуночка. ДВДР. ХХН ІІ ст. Неревматична м`яка аортальна недостатність. Анемія неясного генезу; Виписним епікризом від 23.03.2020 з якого вбачається, що 22.03.2020 [PERSON] був госпіталізований до КНП «Міська лікарня №9» ЗМР у тяжкому стані, та йому було встановлено діагноз: гострий інфаркт міокарда СН ПА, набряк легенів, гіпертонічна хвороба Ш ст., 2 ступеню. ДВДР; Випискою із медичної карти стаціонарного хворого №4259 КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР від 06.04.2020 року з якої вбачається, що [PERSON] був госпіталізований до КНП «Міська лікарня №9» ЗМР з діагназом: ІХС: гострий нижній Q інфаркт міокард. Аневризма, тромб верхівкової області ЛШ. СН ІІ-А ст. з систолічною дисфункцією ЛШ (ФВ =33% по Simpson). ФКІІІ. Гіпертонічна хвороба ІІІ ст., 2 ст., група дуже високого додаткового ризику; Випискою із медичної карти стаціонарного хворого №283 КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР від 15.01.2024 року з якої вбачається, що 10.01.24 [PERSON] був госпіталізований до КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР з діагнозом: ІХС: стабільна стенокардія напруження ІІ ф.к. Постінфарктний та дифузний кардіосклероз з порушенням провідності. Стенозуючий атеросклероз коронарних артерій (КАГ): ЛКА ПМША-оклюзія, 2ДГ-стеноз 80%, 1ГТК-стеноз 70%; ПКА-стеноз 80%. БНГЛНПГ. СН ІІ-А ст. Гіпертонічна хвороба ІІІ ст., 2 ст., група дуже високого ризику. Згідно із ст.3\~ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема справедливість, добросовісність та розумність. Враховуючи те, що в законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін, суд приходить до висновку про те, що наведені позивачем підстави пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини є поважними, оскільки пов`язані з об`єктивною неможливістю у встановлений законом строк звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. З урахуванням зазначеного та виходячи з принципів справедливості та розумності, суд вважає за необхідне позов задовольнити та встановити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, визначивши його в три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили. Разом з тим визначаючи належних відповідачів у даній справі суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має\~право\~на захист свого цивільного\~права\~у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має\~право\~на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має\~право\~звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового\~права\~та інтересу, а в частині другій цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Частиною другою статті 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних\~прав\~та інтересів судом. Застосування конкретного способу захисту цивільного\~права\~залежить як від змісту суб`єктивного\~права,\~за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного\~права\~позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має\~право\~в\~порядку,\~встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних\~прав,\~свобод чи законних інтересів. Частина 1 ст.48 ЦПК України визначає, що сторонами в цивільному процесі є позивач і\~відповідач. Відповідач\~- це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його\~права,\~свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. Статтею 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги. Для правильного вирішення питання щодо\~визнання відповідача неналежним\~недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати\~відповідача неналежним,\~крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати\~відповідача неналежним\~суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного\~відповідача. Відповідно до Постанови Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 697/2052/17-ц (№ 61-3014св19) відповідачами у справах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року по справі № 523/9076/16-ц зазначила, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Пред`явлення позову до\~неналежного відповідача\~є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. З урахуванням вищезазначеного, враховуючи те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що [PERSON] прийняла спадщину після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , суд дійшов висновку про те, що вона є неналежним відповідачем у даній справі. Належним відповідачем у даній справі є Запорізька міська рада. У зв`язку з чим, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог до [PERSON] , як не належного відповідача та одночасно про задоволення позовних вимог до Запорізької міської ради, як до належного відповідача.

Outcome: approved