Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-11 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. У листопаді 2023 року [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє адвокат Токаленко В.М., звернулась до суду із позовом до [PERSON] , в якому просила суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення сином повноліття. Позовна заява обґрунтована тим, що 21.02.2012 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб, який рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 15.08.2023 року було розірвано. В період шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом з позивачем, а відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання сина. Малолітній [PERSON] перебуває на повному її утриманні, хоча відповідач працює моряком на суднах дальнього плавання та розмір його заробітної плати складає приблизно 6000,00 доларів США. Враховуючи викладене вище, а також те що відповідач є особою працездатного віку, інших дітей або непрацездатних осіб на утриманні не має, просила суд позов задовольнити. Рух справи. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.12.2023 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та витребувано від: - Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (індекс 73027, м. Херсон, вул. Комкова, 76а) відомості про те, чи сплачувалися [PERSON] , [INFO] , уродженцем м. Херсона, громадянином України, зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] , страхові внески за період з 2021 року до теперішнього часу; - Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (індекс 73022, м. Херсон, пр-т Ушакова, 75) довідку про наявність доходів у [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Херсона, громадянина України, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , за період з 2021 року до теперішнього часу; - Державної прикордонної служби України (індекс 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26) відомості про те, чи перетинав кордон [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Херсона, громадянин України, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . у період з 2020 року до теперішнього часу; - з компанії Марлоу Навігейшн Україна (індекс 65045, м. Одеса, вул. Троїцька, 45, засоби зв`язку: [NUMBER] , [NUMBER] ) копії укладених договорів між компанією та [PERSON] . [INFO] , уродженцем м. Херсона, громадянином України, зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] . та відомості про розмір його заробітної плати. 03.01.2024 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача, адвоката Дон В.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити в задоволенні позову за необґрунтованістю, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими докази, що дитини проживає разом з нею, та відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі 50000,00 грн. Вважає, що розмір аліментів має бути визначений у частці доходу платника аліментів, а саме в розмірі частини. Відповідь на відзив до суду не надходила. 08.01.2024 року винесено ухвалу про відмову в задоволенні клопотання представника відповідача - про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (vkz.court.gov.ua). 07.02.2024 року позовну заяву відповідно до положень ст. ч.11 ст. 187 ЦПК України залишено без руху запропоновано позивачу надати докази, що підтверджують факт проживання неповнолітньої дитини разом з нею. 05.04.2024 року надійшла заява про усунення недоліків. 08.07.2024 року винесено ухвалу про задоволення клопотання представника відповідача - [PERSON] про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (vkz.court.gov.ua). 25.07.2024 року до суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи у її відсутність та повторне витребування доказів з Головного управління ДПС у Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області та компанії Марлоу Навігейшн Україна, які було витребувано ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 21.12.2023 року. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав повноваження представнику. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина у розмірі 3000,00 грн. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстровано шлюбі з 21.02.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий зпис № [NUMBER] (а.с.7). В період шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 518 (а.с. 8) та сторонами не заперечується. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 15.08.2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.9). З довідки від 22.02.2024 року, виданої Співробітником координаційного центру для українських біженців вбачається, що [PERSON] та її син [PERSON] постійно мешкають в номері [ADDRESS]. Спочатку [PERSON] , її чоловік [PERSON] та їх син [PERSON] прибули юди 27.09.2022 року. Через деякий час [PERSON] почав сильно пити та станови фізичну загрозу для [PERSON] . У нас не було іншого виходу, ми змушені були виселити [PERSON] у листопаді 2022 року. (а.с.62-63). Згідно відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №2100-0704-7/773 від 08.01.2024 року за даними реєстру застрахованих осіб в картці застрахованої особи [PERSON] ( [INFO] ) відсутня інформація про нарахування єдиного соціального внеску за період з січня 2021 року по вересень 2023 року (останній звітній період) (а.с.7). За інформацією Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, в період з 01.01.202 року по 05.02.2024 р. [PERSON] перетинав державний кордон України як на виїзд так і на в`їзд, востаннє в`їхав в Україну 17.02.2022 р. (а.с.44). Згідно довідки ТОВ «Марлоу Навігейшн Україна» № 118 від 09.02.2024 року, [PERSON] , [INFO] , в трудових відносинах з ТОВ «Марлоу Навігейшн Україна» ніколи не перебував і не перебуває. Заробітна плата йому не нараховувалась і не нараховується. У зв`язку з цим надати відомості про його розмір заробітної плати, не вважається можливим. При цьому інформуємо, що між ТОВ «Марлоу Навігейшн Україна» та [PERSON] укладені угоди про надання послуг з посередництва у працевлаштуванні за кордоном. Послуги з посередництва надаються безкоштовно (а.с.55). зазначена обставини підтверджена представником позивача та не спростована позивачем. Релевантні норми, джерела права, та роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, та мотиви їх застосування. Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет» установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень; працездатних осіб - 3028 гривень; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102 гривні. Відповідно до ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При встановленні розміру аліментів, суд керується вимогамист.182 СК України та роз`ясненнями, які містяться в п.17 Постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та вирішуючи питання щодо розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 183 Сімейного Кодексу України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Пленум Верховного Суду України в п. 17 своєї Постанови від 15.05.2006 року №3 роз`яснив судам, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Частиною 2 ст.18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. При цьому, згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За частиною 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Положенням ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Частиною 1ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника. Згідно з положеннями Закону України № 1368-VIII від 17.05.2016 р. «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» частину першу статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» доповнено абзацом сьомим, яким зазначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема й розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Узагальнена оцінка доводів та аргументів, наведених у справі, щодо наявності підстав для задоволення позову за результатами розгляду справи. Суд констатує, що аліменти це платіж, спрямований на утримання дітей, і повинен бути достатнім для цього та співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання, яке є в обох із батьків, і має бути рівним, та покликаний захистити інтереси дітей в коштах у розмірі, необхідному для їх життєдіяльності, збереження достойного рівня життя, який необхідний для їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, тобто їх гармонійного розвитку. Судом встановлено, що відповідач визнає свій батьківський обов`язок, щодо надання матеріальної допомоги та прийняття участі у вихованні сини та не відмовляється від його виконання і вказує про можливість надання матеріальної допомоги на утримання сина у розмірі 3 000,00 грн. Вважає, що такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення сина. Разом з тим, розмір аліментів в сумі 50000,00 грн щомісячно на дитину, заявлений позивачем, належним чином не вмотивовано останньою, оскільки докази про високий дохід та працевлаштування відповідача моряком на іноземних суднах суду не надано. Документів, які б підтверджували вказані обставини на момент постановлення рішення суду відсутні. Суд вважає визначений позивачем розмір аліментів завищеним та визначеним без врахування того, що позивачка за законом має такий же обов`язок щодо утримання дитини, як і відповідач, однак розмір своєї частки в утриманні дитини не доводила та відповідні докази на підтвердження обґрунтованості заявленого нею до стягнення з відповідача розміру аліментів у твердій грошовій сумі не надала. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню у спірних правовідносинах, суд враховує інтереси дитини та право неповнолітнього [PERSON] , 2013 року народження, на рівень життя, достатній для його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку та вважає, що відповідач як батько має обов`язок та можливість забезпечити цей рівень життя дитини у розмірі 5 000 грн щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи від дня пред`явлення позову, тобто з 15.11.2023 року і до досягнення сином повноліття. Щодо наявного в матеріалах справи клопотання представника позивача про потворне витребування доказів, суд зазначає наступне. У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, серед іншого, розумність строків розгляду справи судом (п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. У рішенні від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03, у справі «Цихановський проти України» ЄСПЛ зазначив «:…. саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні» Приймаючи до уваги, що судом вже витребовувались зазначені докази, та їм надана належна правова оцінка суд вважає відсутніми підстави для повторно витребування вказаних доказів, з урахуванням вчинення судом усіх процесуальних дій та наданні можливості сторонам у справі скористатись усіма процесуальними правами, в межах встановлених законом строків у відповідності до положень ЦПК України. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. З огляду на звільнення позивачки від сплати судового збору, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. На підставі викладеного,

Outcome: partial