Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-07 00:00:00

19 червня 2024 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалась на те, що 25 грудня 1986 року від шлюбу, який був укладений між [PERSON] та [PERSON] , народився син [PERSON] . З 2011 року позивачка вже не працює і є пенсіонером. 29 серпня 2018 року шлюб між чоловіком [PERSON] та позивачкою був розірваний, про що свідчить відповідний актовий запис №73 здійснений Жовтоводським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровський області. На разі позивачка проживає в квартирі [ADDRESS] самостійно і весь тягар комунальних витрат лягає на її плечі. А з віком стан здоров`я лише погіршувався. Багато хвороб стали вже хронічними, як гіпертонія, стенокардія, серцева недостатність, погіршення зору. Починаючи з 2020 року у позивачки почалися великі проблеми із зором. Потрібно було хоча б двічі на рік відвідувати лікаря і здійснювати дорогі внутрішньоочні ін`єкції вартість яких дорівнює 8000.00 грн. Для чого потрібно було здійснювати поїздки до м. Кривий Ріг, оскільки в нашому місті відсутні належне сучасне обладнання і фахівці належного рівня. Але враховуючи те, що з часу повномасштабної військової агресії Російської Федерації ціни на продукти харчування, на одяг, на комунальні послуги, на ліки зросли в декілька разів, а єдиного джерела надходжень - пенсії вже ніяк не хватає. Не хватає коштів і на лікування. В травні місяці було витрачено лише на ліки згідно приписом лікаря в розмірі 2572.00 грн. і за обстеження у офтальмолога 600.00 грн. А для підтримання в належному стані зір позивачці ще потрібно витратити на ін`єкції в порядку щонайменш 16000.00 грн. Інших дітей у відповідачки не має. Відповідач же наразі є військовим і має можливість надавати матеріальну допомогу. Нажаль відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу відмовляється. У зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання у розмірі частини від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягнення з дати подання позову довічно. В порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України було витребувано інформацію щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. 17 липня 2024 року надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 17 липня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 08 серпня 2024 року на 09 год. 00 хв. 08 серпня 2024 року позивачка [PERSON] , належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, надавши письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. 08 серпня 2024 року відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився.До початку розгляду справи на адресу суду надійшла заява відповідача про розгляд справи без його участі, у зв`язку з неможливістю прибуття в судове засідання, оскільки він перебуває в лавах Національної Гвардії України. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. Відзив на позов відповідач не подав. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності учасників справи, які повідомлені належним чином про день, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Стаття 51 Конституції України встановлює, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до частини першої, третьої статті 172 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування. Відповідно до статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено частиною першою статті 204 СК України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька. Судом встановлено, що позивачка по справі [PERSON] є матір`ю відповідача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.01.1987 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міськвиконкому. /а.с.13/ 29.08.2018 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 29.08.2018 року, виданим Жовтоводським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. /а.с.10/ Відповідно до довідки №1/3-1540 від 20.05.2024 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . /а.с.5/ Позивачка [PERSON] має статус пенсіонера, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] від 19.09.2023 року. /а.с.6/ Згідно з довідкою про доходи №1769677499741778 від 20.05.2024 року, місячний розмір пенсії [PERSON] становить 3818,86 грн. /а.с.7/ Також, позивачкою надано копії документів, що підтверджують сплату нею комунальних послуг. Крім того, позивачкою надано копії документів, які підтверджують наявність у неї захворювань та проходження медичних процедур та обслідувань. Відповідно до копії військового квитка відповідач 13.01.2023 року призваний у Збройні Сили України по мобілізації. /а.с.33-34/ Отже, судом встановлено, що позивачка у зв`язку з пенсійним віком, наявністю захворювань, відсутністю інших доходів, крім пенсії, потребує матеріальної допомоги. Разом з тим, суд вважає необґрунтованим розмір аліментів заявлений позивачем, з наступних підстав. Відповідно до статті 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Позивачка обґрунтовувала позовні вимоги посиланням на те, що вона є непрацездатною, отримує пенсію, більшу частину з якої витрачає на придбання продуктів харчування, ліків і оплату комунальних послуг. Коштів, необхідних для забезпечення її життєдіяльності не вистачає, а тому зважаючи на скрутне матеріальне становище вона потребує матеріальної допомоги, яку має можливість надавати її повнолітній син. На сьогоднішній день її син, не допомагає їй матеріально, не забезпечує її всім необхідним для нормального проживання. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999р. № 966-XIV прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09 листопада 2023 року № 3460-IXI встановлено з 1 січня 2024 року розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність - 2361 грн. Із наданих позивачем довідки про розмір пенсії вбачається, що розмір пенсії [PERSON] становить 3818,86 грн., тобто не нижче прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. На момент розгляду цієї справи позивачка отримує пенсією у розмірі, що забезпечує їй прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, однак, з урахуванням похилого віку позивачки та того, що вона мешкає сама, суд допускає витрати позивача на ліки та речі, вартість яких перевищує розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на наведене, суд вважає необхідним та достатнім стягувати з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 19.06.2024 року (дати подання позову) - довічно, у зв`язку з чим вказана позовна заява в цій частині підлягає частковому задоволенню. У відповідності до Закону України «Про судовий збір» та ст. 141 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір, в розмірі по 1211,20 грн. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial