Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: виконавчий комітет Близнюківської селищної ради Харківської області як орган опіки та піклування, Служба у справах дітей Близнюківської селищної ради Харківської області, про позбавлення батьківських прав, призначення піклувальника та стягнення аліментів. В обґрунтування позову [PERSON] та [PERSON] вказав, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. [PERSON] , [INFO] народився у вище вказаному шлюбі. Після розірвання шлюбу батько, [PERSON] покинув родину, безвідповідально ставився до своїх батьківських обов?язків, не займався вихованням сина, його утриманням, не піклувався про стан його здоров?я, та не цікавився його життям та навчанням. Після того, як батько покинув родину [PERSON] мешкала разом з [PERSON] . Шлюб між ними не укладався, жили однією родиною. Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26.04.2018р. по справі №629/4698/17 було змінено розмір аліментів на утримання [PERSON] з 400 грн на тверду грошову суму - 1000 грн щомісячно. Крім того, було додатково стягнуто додаткові витрати у сумі 400 грн щомісячно до його повноліття. Рішення суду набрало законної сили 27.05.2018 р. [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON] . Фактично єдиною рідною людиною після смерті матері, з якою спілкувався [PERSON] та підтримував гарні стосунки була його бабуся - [PERSON] , яка померла [INFO] . Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 29.07.2017р. було стягнуто аліменти з відповідача по справі на моє утримання. 12.12.2023 р. службою у справах дітей Близнюківської селищної ради Лозівського району Харківської області було проведено обстеження умов проживання дитини за адресою: [ADDRESS] , про що складено відповідний акт. Обстеженням встановлено, що будинок складається з 4-х кімнат, жиле приміщення обладнане кухнею, пічним опаленням, туалетом, ванною кімнатою, для виховання та розвитку дитини створено такі умови; в дитини є окрема кімната з ліжком, місцем для навчання та шафою для речей. Сезонний одяг наявний в достатній кількості, в родині панує взаєморозуміння. Крім того, було встановлено, що в будинку проживають [PERSON] , [INFO] . - дитина та [PERSON] , [INFO] - вітчим, який опікується ним. Так, Позивач зазначив, що працює в КП "Комунальник", до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої ич непогашеної судимості не має. Так, [PERSON] , діючи в інтересах дитини, просив позбавити відповідача батьківських прав відносно сина, призначити його піклувальником дитини та стягнути з [PERSON] ліменти на утримання сина. Ухвалою суду провадження у справі було відкрито у порядку загального позовного провадження, сторонам надано час для подання заяв по суті. 12.04.2024 року до суду надійшов відзив на позов, в якому, [PERSON] вказав, що заперечує проти задоволення позову. Зазначив, що підстави для позбавлення його батьківських прав відносно сина відсутні, оскільки він не ухилявся від виконання своїх батьківських обов"язків, а просто не заважав своїй колишній дружині жити своїм життям. Відповідач пояснив, що з дружиною вони спілкувались та він цікавився здоров"ям сина. Також [PERSON] вказав, що аліменти сплачував стабільно, їздив до сина та спілкувався з ним, допомагав йому оформити документи для отримання допомоги після смерті матері та бабусі, які померли. Відповідач зазначив, що його син бажає залишитися проживати з позивачем та він не заперечує проти бажання дитини. Вказав, що у нього є інша сім"я та неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , на утримання якої з нього також стягуються аліменти, у зв"язку з чим він не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі частки від його доходів. Крім того, додав, що на картку сина продовжує сплачувати грошові кошти. Зважаючи на вище викладене, просив задовольнити позов частково, а саме стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі частки від його доходів, призначити піклувальником сина [PERSON] та визначити місце проживання сина разом з ним до його повноліття, та відмовити в задоволенні вимоги щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина, судові витрати просив розділити пропорційно. Відповідачем було надано заяву про відмову від даного відзиву. 24.04.2024 року на адресу суду надійшов висновок виконавчого комітету Близнюківської селищної ради Харківської області як орган опіки та піклування. 21.06.2024 року [PERSON] надав новий відзив, в якому зазначив, що заперечує проти задоволення позову. Вказав, що підстави для позбавлення його батьківських прав відносно сина відсутні, оскільки він не ухилявся від виконання своїх батьківських обов"язків, а просто не заважав своїй колишній дружині жити своїм життям. Відповідач пояснив, що з дружиною вони спілкувались та він цікавився здоров"ям сина. Також [PERSON] вказав, що аліменти сплачував стабільно, їздив до сина та спілкувався з ним, допомагав йому оформити документи для отримання допомоги після смерті матері та бабусі, які померли. Також додав, що в минулому відзив зазначив, що не заперечує проти проживання сина з [PERSON] , оскільки син на той час бажав жити з ним. Відповідач вказав, що у нього є інша сім"я та неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . як зазначив [PERSON] на даний час вони з дружиною забрали його сина до себе і він мешкає з ними, у зв"язку зі станом здоров"я дитина потребує постійного догляду. Відповідач зазначив, що син звикає до їхньої родини та йому буде краще з рідним батьком, а не чужою людиною. Також, додав, що він працює на шахті "Павлоградська" ВСП "Шахта імені Героїв Космоса" ПАТ "ДТЕК "Павлоградвугілля" та має регулярний дохід. Враховуючи вище вказане, [PERSON] просив відмовити в задоволенні позову та визначити місце проживання дитини з ним - його рідним батьком, до його повноліття. Відповідь на відзив не надходила. 04.07.2024 року ухвалою суду призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] та представник [PERSON] - адвокат Остапенко С.Ю. у судове засідання з`явилися, наполягали на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання з`явився, проти задоволення позовних вимог заперечував, просив визначити місце проживання дитини з ним. Представник виконавчого комітету Близнюківської селищної ради Харківської області як органу опіки та піклування у судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі. Представник Служби у справах дітей Близнюківської селищної ради Харківської області у судове засідання не з"явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини та перевіривши докази, надані сторонами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 06.08.2005 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, дружина взяла прізвище чоловіка, що підтверджується копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.14). [INFO] народився [PERSON] в родині [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.15), 19.08.2010 року вище вказаний шлюб було розірвано. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.18). Як вбачається із копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] та копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.16,19), бабуся [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] . З відповідача стягувалися аліменти на утримання сина, про що свідчать копія рішення у справі 629/4698/17 та копія виконавчого листа(а.с.20-23). На даний час [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.63). Від вище вказаного шлюбу, відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , у відповідача є дитина [PERSON] , [INFO] (а.с.64). На доньку стягуються аліменти на підставі судового наказу(а.с.66). [PERSON] працює з 05.11.2020 року в ВСП "ШАХТОУПРАВЛІННЯ імені ГЕРОЇВ КОСМОСУ" гірником на допоміжних роботах в шахтах дільниці конвеєрного транспорту №2(а.с.65). Відповідно до наданих відповідачем копій квитанцій(а.с.67-71), [PERSON] продовжує надсилати грошові кошти сину на карту. Згідно з висновком та доданими до нього документами(а.с.76-84), орган опіки і піклування вважав за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина, оскільки батько ухиляється від батьківських обов"язків, відмовляється забирати сина та вказує на наявність іншої сім"ї та дитини. Як вбачається з копії акту про факт передачі дитини від 07.05.2024 року(а.с.108), Службою у справах дітей було передано [PERSON] , [INFO] , батьку - [PERSON] , на підставі заяви батька від 07.05.2024 року. Відповідно до копії довідки(а.с.109), [PERSON] дійсно проживає з 07.05.2024 року за адресою: [ADDRESS] . Так, статтею 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Дослідивши викладене позивачами у позові щодо ухилення від батьківських прав [PERSON] , суд виходить з того, що окрім зазначеного [PERSON] у позові, викладеного у висновку органу опіки та піклування та у заяві неповнолітнього [PERSON] , доказів ухилення від виконання батьківських обов"язків не встановлено. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що з [PERSON] стягувалися аліменти на утримання сина, жодних доказів наявності заборгованості з їх сплати суду не надано. Також, відповідачем здійснюється переказ коштів сину, про що свідчать копії квитанцій, долучених до відзиву. Факт ухилення від батьківських обов"язків спростовується і актом передачі дитини батьку за його заявою, що свідчить про заінтересованість відповідача щодо подальшого життя дитини. Згідно з ч.ч.5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 СК України). Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Відповідно до п.п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року та ратифікованої постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Вищезазначене узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові по справі №631/2406/15-ц від 13 березня 2019 р. Враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, беручи до уваги те, що відповідач заперечує проти позову, та дитина на даний час мешкає в родині батька, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина, оскільки належних та допустимих доказів ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини (справа "Хант проти України" від 7 грудня 2006 року) свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини. Позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага (ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 20.07.2016 № 760/18209/15-ц та від 14.09.2016 № 216/2914/14-ц). Дослідивши матеріали справи, зважаючи на викладене в позові та відзивах, беручи до уваги висновок органу опіки та піклування, який має рекомендований характер для суду, суд вважає з необхідне відмовити в задоволенні вимоги стосовно позбавлення відповідача стосовно батьківських прав відносно сина. Так, враховуючи те, що судом відмовлено в задоволенні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина, підстави для призначення [PERSON] піклувальника відсутні. Також, з урахуванням того, що дитина на даний мешкає з рідним батьком, підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини немає. Беручи до уваги вказане у відзиві відповідачем стосовно визначення місця проживання дитини з ним - його рідним батьком, суд виходить з того, що справа розглядається в межах заявлених позовних, вимога щодо визначення місця проживання дитини позивачем не зявлялась. Таким чином, зважаючи на вище викладене, враховуючи заперечення відповідача, діючи в інтересах дитини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне віднести судові витрати за рахунок держави.

Outcome: dismissed