Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

26.03.2021року до Заводського районного суду м. Миколаєва з Новокаховського міського суду Херсонської області надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] , яка звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: служба у справах дітей Виконавчого комітету Новокаховської міської ради", в якій просила визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] . Стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , судові витрати у сумі 30 908,00 гривень. Ухвалою суду від 30.03.2021 року у справі відкрито провадження та призначено по справі підготовче судове засідання. 11.06.2021 року до суду ввд [PERSON] надійшов зустрічний позов до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Новокаховської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихавані та вільного спілкування з дитиною батьком, який проживає окремо від неї. Зустрічний позов мотивує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. 11.02.2018 року шлюб між сторона ми було розірвано. [INFO] у сторін народився син - [PERSON] З серня 2019 року сторони проживають окремо. Відповідачка перестала давати дитину батьку, не обгрунтовуючи причин. Позивач був змушений звертатись до Служби у справах дітей Адміністрації завуодського району Миколаївської міської ради для впорядкування спілкування з дитино. Пізніше звернувся до Служби у справах дітей виконавчого комітету Новокаховської міської ради. Було прийнято рішення, однак навіть післч цього позивачка перешкоджала спілкуванню з дитиною. У зв`язку з чим змушений подавати зустрічну позовну заяву до суду. 11.06.2021 року до суду від [PERSON] надійшов відзив, якому просить відмовити у задоволені первісного позову. Розмір витрат на правничу допомогу є завищеним. 03.11.2021 року до суду від [PERSON] надійшло заява про зміну позовниї вимог, в яких просить зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод у спілкування батька, [PERSON] , [INFO] , із сином [PERSON] ; Встановити [PERSON] дні та години для особистого спілкування з малолітнім сином, [PERSON] , із проведенням зустрічей з 15.00 до 18.00 у присутності матері дитини до досягнення дитиною шестирічного віцку: - першу і третю субуто кожного місяця; - у Різдво Христове, День праці, Трійцю, день Незалежності України, день захисника України кожного року; - у день народження дитини кожного року. Ухвалою суду від 03.11.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 03.11.2021 року до суду надійшло клопотання представника позивача Гоцуляк Ю.С. про відкладення розгляду справи. 03.11.2021 року до суду надійшло клопотання позивача [PERSON] про відкладення розгляду справи. 09.12.2021 року до суду надійшлв відповідь на відзив від представника позивача Гоцуляк Ю.В. , в якому зазначає, що позивачка створила нову сім`ю, але відповідачв ніяк не може з цим змиритись і переслідує її. Крім того, [PERSON] ухилявся від сплати аліментів, у зв`язки з сим позивачка змушена була звертатись до суду. Позивачка працює та має постійний дохід, доглядає за дітьми, характеризується позитивно, в непристойній поведінці, зловживані алкогольними напоями чи наркотичними забобами ніколи не була помічена, дитина проживає у великій квартирі, для дитини створені все необхідні умови для зростання та розвитку. Крім того, позивачка неодноразово зверталась до правоохоронних органів, щоб захистити себе та дітей від протиаправної поведінки відповідача. Зазначає, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, вказаний орієнтовний розмір витрат на правничу допоиогу остаточно буде визначений до початку судових дебатів у справі з наданням підтверджуючих доказів. 06.01.2022 року до суду надійшло клопотання представника позивача Гоцуляк Ю.С. про ознайомлення з матеріалами справи. 10.01.2022 року до суду від представника позивача гоцуляк Ю.С. надійшов відзив на зустрічний позо, в якому зазначає, що відповідач не цікавився дитиною з народження, всі телефоні розмови зводились до сварок і образ. Відповідач звертався до суду з позовною заявою про оспорювання батьківства. [PERSON] має захворювання - розлад аутистичного спектру. Відповідач не має жодного уявлення як поводитись із дитиною з таким діагнозом, тому його дії, навіть ненавмисні, можуть завдати шкоду психічному здоров`ю дитини. Зустріча Відповідача з дитиною, враховуючи вік та діагнох дитини, а тим паче у присутності матері, до якої відповідач дуже неприязне відноситься, можуть нанести значні психологічні травми та призвести до непоправних наслідків для дитини. Чоловік Позивачки звертався до правоохоронних органів про вчинення [PERSON] кримінального правопорушенння. Крім того, сторони намагались дійти згоди мирним шляхом, але в них нічого не вийшло. В задоволені зустрічного позову просить відмовити, оскільки це може негативно вплинути на стан дитини. 11.01.2022 року до суду надійшло клопотання представника служби у справах дітей виконавчого комітету Новокаховської міської ради про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 18.01.2022 року клопотання представника служби у справах дітей виконавчого комітету Новокаховської міської ради про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, задоволено. 18.01.2022 року до суду надійшла заява представника позивача гоцуляк Ю.С. щодо вирішення питання про судові витрати, що докази будуть надані протягом 5 днів після ухвалення рішення. 19.01.2022 року до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи від позивача [PERSON] 19.01.2022 року до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи від представника позивача [PERSON] - Гоцуляк Ю.С. 20.01.2022 року до суду надійшло клопотання представника відповідача [PERSON] про відкладення судового засідання. 25.01.2022 року до суду надійшло клопотання представника служби у справах дітей виконавчого комітету Новокаховської міської ради про участь у судовому засідання в режимі відеоконференції. 24.03.2023 року від предсатавник апозивача надійшла заява про відкладеня розгляду справи . 17.04.2023 року до суду надійшло клопотання представника позивачва Гоцуляк Ю.С. , про витребування доказів по справі. 17.04.2023 року до суду надійшло клопотання представника позивачва Гоцуляк Ю.С. , про залучення третьої особи, а саме Службу у справах дітей та сім`ї Дарницької районногої в місті Києві державної адміністрації. Ухвалою суду від 17.04.2023 року до справи залучено третю особу Службу у справах дітей та сім`ї Дарницької районногої в місті Києві державної адміністрації. Ухвалою суду від 17.04.2023 року клопотання представника позивача Гоцуляк Ю.С. , задоволено, витребувано докази.22.11.2023 року до суду надійшла заява представника позивачва Гоцуляк Ю.С. про ознайомлення. 28.11.2023 року до суду надійшло клопотання представника позивачва Гоцуляк Ю.С. про відкладення розгляду справи. Ухвалою суду від 12.01.2024 року замінено третю особу яка не заявляє самостійних вимог зі Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації на Орган опіки та піклування виконавчого комітету Білгородської сільської ради Бучанського району Київської області Київської області. 13.02.2024 року до суду надійшла відповідь від "Медичного центру "Вітар Н", згідно якого [PERSON] не знаходився на лікуванні. 03.04.2024 року до суду надійшло клопотання від представника позивача Гоцуляк Ю.С. про долучення доказів до матеріалів справи. 24.06.2024 року до суду від Служби у справах дітей білогородського сільської ради Бучанського району Київської області надійшов Висновок щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні представник позивача підтримали позовні вимоги за первісним позовом з підстав, зазначених в позовній заяві, зустрічний позов не визнала, посилаючись на відзив на позовну заяву. Відповідач в судовому засіданні вимоги первісного позову визнав, зазначив, що хоче також приймати участь у вихованні дитини. Просив спілкуватися з дитиною один раз на місць, оскільки вони проживають в Київській області. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився про дату та час судового засідання повідомлено належним чином. Заслухавши сторони, дослідивши надані докази, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.07.2015 року по 13.02.2018 року. [INFO] народився спільний син [PERSON] . Рішенням №113 Білогородсткої сільської ради Бучанського району Київської області затверджено висновок щодо визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю - [PERSON] , в якому зазначається, що доцільно визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю- [PERSON] . Статтею 160 СК України визначено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України - якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Із копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , встановлено, що сторони дійсно мають неповнолітню дитину, яка на момент звернення позивача по первісному позові є малолітньою. Сторони не заперечують, що на момент припинення шлюбних відносин, син [PERSON] залишився проживати із матір`ю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечує проти визнання місця проживання дитини з матір`ю. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч.4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Стаття 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (ч.4). Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. З матеріалів справи убачається про існування між колишнім подружжям стійкого особистого конфлікту, проте не вбачається конфлікту щодо існуючих прав та обов`язків обох батьків по відношенню до дитини та їх реалізації. За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Таким чином, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з матір`ю не суперечитиме інтересам дитини, тому первісний позов підлягає задоволенню. Крім цього, [PERSON] заявлено зустрічний позов. Батько проживає по [ADDRESS] , де створені усі необхідні умови для проживання дитини. Рішенням №113 Білогородсткої сільської ради Бучанського району Київської області затверджено висновок щодо визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю - [PERSON] , в якому зазначається, що батько [PERSON] має можливість безперешкодно відвідувати дитину, спілкуватися з ним, здійснювати свої батьківські обов`язки. В силу ч. ч.1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. На підставі ч. ч. 2, 3 ст. 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Таким чином, оскільки позивач та відповідачка мають рівні права щодо виховання та розвитку свого сина, позивач має бажання приймати участь у вихованні дитини, з урахуванням поведінки позивача та відповідачки, між якими немає порозуміння, позовну заяву про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від них слід задовольнити частково. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial