Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , згідно якого прохала розірвати укладений між ними шлюб, що був зареєстрований 12.09.2003 року у Кременчуцькому міському відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції, за актовим записом №815. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Судові витрати по сплаті судового збору прохає стягнути на її користь з відповідача. В обґрунтуванні позову вказала, що 12.09.2003 року вона, [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Кременчуцькому міському відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції, актовий запис №815. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбно-сімейні відносини остаточно припиненні у вересні 2023 року. З того часу ведення спільного господарства припи\-нено. Ці обставини однаково спричиняють моральне, психологічне страждання для обох сторін, у яких зникли почуття любові та взаємної поваги один до одного. Вважає, що шлюбно-сімейні відносини сторін повинні бути припиненні за рішенням суду, оскільки сім`я розпалася остаточно і поновленню не підлягає. ЇЇ ставлення щодо припинення шлюбу є категоричним та змінювати його позивач не зби\-рається. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим. Тому, підстави для застосування судом положень ст. 111 СК України відсутні. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідач обізнаний про намір позивача щодо подання цього позову та фактично не заперечує проти нього. Проте, припинення шлюбу через органи РАГС є неможливим, що змушує позивача звернутися до суду. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13.03.2024 року означену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17.04.2024 року задоволено клопотання відповідача та надано сторонам строк для примирення протягом 3 місяців та зупинено провадження у справі. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.07.2024 року відновлено провадження у справі. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Після надання строку на примирення її думка не змінилася, а тому позовні вимоги підтримує та прохає задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає. Враховуючи заяви сторін, суд вирішив на підставі ст. 211, ст. 247 ЦПК України, провести судовий розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, приходить до наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] , 12.09.2003 року у Кременчуцькому міському відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції, за актовим записом №815, було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.09.2009 року. Під час шлюбу у сторін народилися діти - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 06.03.2007 року, серії [NUMBER] Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №149 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 30.07.2013 року, серії [NUMBER] Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №452. Шлюб виявився невдалим і шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені з вересня 2023 року, оскільки позивач з відповідачем мають розбіжності в поглядах на життя та життєві цінності, втратили почуття любові та поваги, тому не можуть в подальшому проживати разом, примирення і збереження сім`ї між ними не можливе. Частина 2 ст. 104 Сімейного кодексу України визначає, що шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ст. ст. 105, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, а також визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Таким чином, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на наявність клопотання позивача про залишення шлюбного прізвища, тому суд вважає, що після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище « [PERSON] ». Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, згідно положень ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідному рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, згідно положень ст. 141, ст. 142 ЦПК України, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, судовий збір слід покласти на відповідача, при цьому, з урахуванням визнання позову відповідачем, слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при зверненні до суду з позовом та стягнути з відповідача на користь позивача іншу половину сплаченого судового збору.

Outcome: approved