Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-01 00:00:00

Позиція позивача Представник позивачки-адвокат Данилюк П.П. звернувся до суду в інтересах [PERSON] із зазначеним позовом до відповідачів про визначення, що частка померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , в праві спільної сумісної власності на квартиру за [ADDRESS] , становить 1/6. Позовні вимоги представник позивачки мотивує тим, що [INFO] померла донька позивачки [PERSON] , яка до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . В 2022 році заявниця звернулася до державного нотаріуса із заявою про роз`яснення на отримання спадщини на частку квартири [ADDRESS] , на що їй надано роз`яснення, де нотаріус зазначає про те що, неможливо оформити спадщину на частку вищевказаної квартири, в зв`язку із тим що, не визначено частку у спільній сумісній власності на квартиру. Для вирішення даної проблеми їй порадили звернутися до суду. Рух справи в суді Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 07.06.2024 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 04.07.2024. Ухвалою від 04.07.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.08.2024. Розгляд справи Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, її представник-адвокат Данилюк П.П. подав до суду заву про розгляд справи без участі позивачки та її представника, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Судові витрати просив залишити за позивачкою. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі в судових засіданнях, проти задоволення позову не заперечує. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відзив на позов не подали. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Встановлені судом обставини [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (після укладення шлюбу [PERSON] (а.с.12) [PERSON] , [PERSON] (після укладення шлюбу [PERSON] (а.с.16) [PERSON] , [PERSON] (після укладення шлюбу [PERSON] (а.с.13,17) [PERSON] та [PERSON] належить на праві приватної спільної (сумісної) власності квартира в [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 10 серпня 1996 року, виданого Фондом комунального майна Літинського району (а.с.9). У довідці №157, виданій 02.11.2022 Комунальним підприємством «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» (а.с.10), зазначено, що згідно матеріалів інвентаризаційної /реєстраційної справи №12, станом на 31.12.2012, право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] , 03 березня 1997 року зареєстровано Комунальним підприємством «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» та записано в реєстрову книгу під реєстровим №1-17, за: [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] , на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 10 серпня 1996 року, виданого Фондом комунального майна Літинського району, на підставі розпорядження Літинської районної державної адміністрації від 09 серпня 1996 року №221. Згідно матеріалів інвентаризаційної/реєстраційної справи №12, станом на 10.08.1996 (дата приватизації), квартира [ADDRESS] . Позивачка [PERSON] є матір`ю [PERSON] (після укладення шлюбу [PERSON] (а.с.16) [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 23.10.1981 Літинською селищною радою Літинського району Вінницької області (а.с.15). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 22.04.2015 Виконавчим комітетом Громадської сільської ради Літинського району Вінницької області (а.с.14). Згідно довідки №324, виданої 11.12.2023 Громадським старостинським округом Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області, [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою [ADDRESS] . Разом з нею на день смерті були зареєстровані та проживали: мати [PERSON] , [INFO] ; батько [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] ; дочка [PERSON] , [INFO] ; сестра [PERSON] , [INFO] ; брат [PERSON] , [INFO] (а.с.18). Листом №698/01-16 від 28.10.2022 Літинською державною нотаріальною конторою Вінницької області повідомлено, в тому числі, [PERSON] про відсутність заведеної спадкової справи до майна померлої [INFO] її дочки [PERSON] . Зокрема зазначено, що надане Свідоцтво про право власності на житло, видане Фондом комунального майна Літинського району Вінницької області 10 серпня 1996 року згідно з розпорядженням (наказом) від 09 серпня 1996 року №221, зареєстроване у комунальному підприємстві «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» 03 березня 1997 року в реєстрову книгу №1 за реєстровим №17, свідчить, що приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» квартира під номером [ADDRESS] , належить [PERSON] . [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, в якій частки співвласників не визначені. Таким чином, не визначена та частка, яка б підлягала спадкуванню після померлої [INFO] [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, відсутні законні підстави для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири. [PERSON] роз`яснено право звернутися до суду за захистом своїх майнових прав та інтересів (а.с.19). Оцінка суду та мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно ч.1 ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. За змістом ст.357 ЦК України, вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Відповідно до ст.361 ЦК України розпорядження часткою у праві спільної часткової власності співвласником може здійснюватися самостійно. Отже, для здійснення права розпорядження часткою, в тому числі і для передачі права власності необхідно, щоб частка в праві спільної власності була визначена. Згідно ч.1,3 ст.364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно із ч.1,2 ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Відповідно до ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно з ч.1 та ч.2 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власної вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівним якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень ст.1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У відповідності до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», - частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними (п.5). Відповідно до роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», - у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Згідно правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, закріпленої в п.3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р., зазначено, що відповідно до ст.1226 ЦК України, частка у справі спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належному на праві спільної сумісної власності. Беручи до уваги наведене, а також положення ст.172 ЦК України, вбачається, що у спірних правовідносинах поділ спільного майна у позасудовому порядку шляхом укладання відповідної угоди між співвласниками є неможливим у зв`язку зі смертю одного з них. Виходячи із законодавчо встановленої рівності часток кожного із співвласників спільної сумісної власності, відсутності іншої домовленості між ними, суд приходить до переконання, що частка померлої [INFO] [PERSON] становить по 1/6 від цілої квартири. Таким чином позов є обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Щодо судових витрат Розподіл судових витрат у справі, слід здійснити у порядку, визначеному ст.141 ЦПК України та, з урахуванням відповідної позиції позивачки, судові витрати слід залишити за нею.

Outcome: approved