Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-11 00:00:00

У червні 2024 року Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, в обґрунтування якого зазначило, що тим, відповідачу на праві власності належать нежитлові приміщення 1-го поверху № 11-1-:-11-6 в літ. «А-4», загальною площею 62,7 кв.м. в житловому будинку [ADDRESS] , нежитлові приміщення за адресою: [ADDRESS] 1-го поверху №№4-1-:-4-3 загальною площею 32, 0 кв.м., нежитлові приміщення 1- го поверху № 1-1-:-1-5 в літ. «А-5» загальною площею 44,2 кв.м по [ADDRESS] з централізованою системою теплопостачання. Вказані приміщення використовуються з метою ведення господарської діяльності, мають об`єднуючий особовий рахунок № [NUMBER] , за яким проводиться нарахування та ведеться облік договірних відносин. Відповідач [PERSON] користується тепловою енергією, яку подає у нежитлові приміщення, а в цілому в централізовану систему теплопостачання всіх будинків КП «Харківські теплові мережі». За період користування тепловою енергією з 01 грудня 2021 року до 30 вересня 2023 року відповідачем спожито теплової енергії на суму 92927,83 грн. 03 травня 2024 року КП «Харківські теплові мережі» направлено лист-вимогу щодо обов`язку сплати заборгованості за використану теплову енергію. Однак заборгованість відповідачем добровільно не сплачена. На підставі частини 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1022) та Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1182 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1023), на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі» www.hts.kharkov.ua в мережі Інтернет було розміщено 31.10.2021 індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. Зазначений договір є публічним договором приєднання, який набрав чинності з 01 грудня 2021 року. Даний договір укладався сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. За умовами договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Рахунок надається на паперовому носії. Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Крім того, на виконання вимог пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг» Урядом прийнято постанову від 01 вересня 2021 року № 928 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 808», якою змінено концепцію застосування до споживачів комунальних послуг плати за абонентське обслуговування та змінено склад витрат, які включаються до плати за абонентське обслуговування. Зокрема, встановлено, що плата за абонентське обслуговування - це платіж, який споживач оплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії) для відшкодування витрат виконавця, пов`язаних з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами та стягненням плати за спожиті комунальні послуги. За умовами договору, споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з плати за послугу, плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця. Відповідачу направлялися рахунки-фактури за абонентську плату. Таким чином заборгованість з абонентської плати за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії складає 386,14 грн. КП «Харківські теплові мережі» з 01.07.2022 виконало нарахування плати за послуги з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання та внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води. Вартість послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем зазначена у Публічному договорі з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності та Публічному договорі з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності (розмішені на сайті www.hts.kharkov.ua). За відповідачкою утворилася заборгованість з обслуговування внутрішньобудинкових систем у розмірі 591, 94 грн. КП «Харківські теплові мережі» просило суд стягнути [PERSON] заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 92927, 83 грн за період з 01 грудня 2021 року до 30 вересня 2023 року, а також плату за абонентське обслуговування в розмірі 386,14 грн та послуги ВБС у сумі 591,94 грн. Ухвалою суду від 04 червня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін про судове засідання, встановлено відповідачам строк 15 днів на подання відзиву на позовну заяву. У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подала. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідачів на підставі ст. 224 ЦПК України не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явилася в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомила, про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і обов`язки сторін, відповідач, будучи належним чином повідомленою про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилася, відзиву на позовну заяву не подала, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та зі згоди позивача провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі на підставі договору купівлі-продажу від 22 листопада 2006 року є власником нежитлових приміщеннья 1-го поверху № 11-1-:-11-6 в літ. «А-4», загальною площею 62,7 кв.м. в житловому будинку [ADDRESS] ; на підставі свідоцтва про право власності від 18 березня 2005 року є власником нежитлових приміщень 1-го поверху №4-1-:-4-3 загальною площею 32, 0 кв.м. за адреcою: [ADDRESS] ; на підставі договору купівлі-продажу від 03 квітня 2008 року - нежитлових приміщеннь 1- го поверху № 1-1-:-1-5 в літ. «А-5» загальною площею 44,2 кв.м по [ADDRESS] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності па нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 16 травня 2024 року за № 378752402, № 378752930, № 378756808 (а.с. 25-30). Нежитлові приміщення мають централізовану систему теплопостачання. Надання Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» теплової енергії підтверджується Актами включення до джерела теплової енергії № /32368 від 17.11.2022 р., № 173/33602 від 06.04.2023 р., № 173/30344 від 16.10.2021 по [ADDRESS] ; Актами № 173/33315 від 14.11.2022 ; № 173/33447 від 06.04.2023 за адресою: [ADDRESS] , та Актами № 173/30218 від 03.11.2021; № 173/32298 від 03.11.2022 за адресою: [ADDRESS] (а.с. 31-36). Нежитлові приміщення мають об`єднуючий особовий рахунок № [NUMBER] за яким проводиться нарахування та ведеться облік договірних відносин. Споживання теплової енергії на потреби опалення приміщень за адресою [ADDRESS] ; [ADDRESS] ; [ADDRESS] , з 01.12.2021 року регулюються публічним індивідуальним договором. Відповідно до ч. 4 ст. 319 та ст. 322 ЦК України власність зобов`язує, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім, випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року № 1198, споживачем теплової енергії - фізичну особу, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору. Відповідно до п. 14 Правил № 1198 споживач зобов`язаний укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання. Відповідно до п. 40 Правил № 1198 споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію відповідно до умов договору та цих Правил. Розрахунок спожитої теплової енергії проводиться відповідно до показань приладу обліку теплової енергії. За правилами п. 23 Правил, розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за абонентське обслуговування - це платіж, який споживач оплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії) для відшкодування витрат виконавця, пов`язаних з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами та стягненням плати за спожиті комунальні послуги. Зокрема, абонентська плата включає такі витрати: з укладення договору про надання комунальної послуги; з здійснення розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами; з нарахування та стягнення плати за спожиті комунальні послуги; з обслуговування та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води). З Розрахунку нарахувань по ФО- [PERSON] за особовим рахунком № [NUMBER] встановлено, що розрахунок вартості спожитої теплової енергії по нежитлових приміщеннях за адресою [ADDRESS] здійснюється згідно показань (з урахуванням теплових втрат від наріжної стіни будинку до місця установки приладу обліку відповідно до п. 7.2.43 Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 14.02.2007 № 71), які розподіляються між власниками нежитлових приміщень пропорційно тепловим навантаженням (п. 23 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою КМУ від 03.10.2007 № 1198). Розрахунок вартості спожитої теплової енергії за адресами [ADDRESS] , та [ADDRESS] проводиться розрахунковим способом, так як приміщення не оснащені приладами обліку теплової енергії відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин(діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді. У зв`язку з тим, що нежитлове приміщення відповідача не обладнане приладами обліку теплової енергії, розрахунок спожитої теплової енергії зроблений згідно з нормативним документом «Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» КТМ 204 України 244-94 з урахуванням теплового навантаження. 31 жовтня 2021 року на офіційному сайті КП «Харківські теплові мережі» www.hls.kharkov.ua в мережі Інтернет було розміщено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. Зазначений договір є публічним договором приєднання, який набрав чинності з 01 грудня 2021 року. Даний договір укладався сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Проведення нарахувань виконуються згідно з Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, та Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих в будівлі комунальних послуг, затвердженою наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України від 22.11.2018 № 315. Відповідно до п. 5 Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 31 жовтня 2021 року, виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Відповідно до п. 32 Договору, розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Згідно п. 33 Договору, виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів. Відповідно до п. 34 Договору, споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Відповідно п. 30 Договору, споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з плати за послугу, плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця. Абонентська плата нараховується щомісячно, у фіксованому розмірі, з розрахунку на один особовий рахунок з моменту укладання індивідуальних договорів, якщо рішенням органів місцевого самоврядування не зазначене інше. Відповідачу направлялися рахунки-фактури за абонентську плату. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» теплова енергія - це товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Частиною 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У відповідності зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона зобов`язана здійснити на користь іншої певні дії, а інша сторона має право вимагати від боржника виконання його зобов`язання. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 7128916/17-ц, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (частина перша статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року). Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з Розрахунком нарахувань по ФО- [PERSON] за особовим рахунком № [NUMBER] за період користування тепловою енергією з 01 грудня 2021 року до 30 вересня 2023 року відповідачем спожито теплової енергії на суму 92927,83 грн. Заборгованість з абонентської плати за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії складає 386,14 грн, з обслуговування внутрішньобудинкових систем - 591,94 грн. 03 травня 2024 року КП «Харківські теплові мережі» направлено Досудове повідомлення щодо обов`язку сплати заборгованості за використану теплову енергію у розмірі 92927,83 грн, абонплати у розмірі 386,14 грн, послуг з обслуговування ВБС у сумі 591,94 грн. Матеріали справи не містять доказів добровільної сплати відповідачем заборгованості у зазначеному розмірі. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем, всупереч зазначеним вище вимогам, шляхом надання належних та допустимих доказів на спростовано розмір заборгованості за спожиту теплову енергію, не надано доказів непостачання позивачем теплової енергії, не надано контррозрахунку заборгованості, підтвердженого відповідними доказами. Водночас надані позивачем докази відповідають критеріям належності, допустимості та достовірності, а також достатності і взаємному зв`язку у їх сукупності, у зв`язку з чим враховуються судом при вирішенні спору. Враховуючи викладене, суд задовольняє позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію у повному обсязі. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати в розмірі 3028,00 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved