Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. 12 червня 2024 року [PERSON] (далі позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті її баби [PERSON] . 07 серпня 2024 року від позивачки [PERSON] надійшла до суду уточнена позовна заява. 2. Позов обґрунтовано тим, що [INFO] помер дід позивачки [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме на: - земельну ділянку площею 0,16га, кадастровий номер 6125887800:01:001:0950, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Суразької сільської ради Шумського району Тернопільської області; - земельну ділянку площею 1,17га, кадастровий номер 6125887800:01:001:0309, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Суразької сільської ради Шумського району Тернопільської області. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] , як така, що на момент його смерті проживала та була зареєстрована з ним в одному господарстві, однак не встигла її оформити. Баба позивачки [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті залишилась спадщина, яка складається із права власності на: - земельну ділянку площею 0,16га, кадастровий номер 6125887800:01:001:0950, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Суразької сільської ради Шумського району Тернопільської області, що належала [PERSON] ; - земельну ділянку площею 1,17га, кадастровий номер 6125887800:01:001:0309, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Суразької сільської ради Шумського району Тернопільської області, що належала [PERSON] ; - земельну ділянку площею 0,15га, кадастровий номер 6125887800:01:001:0709, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Суразької сільської ради Шумського району Тернопільської області; - земельну ділянку площею 0,69га, кадастровий номер 6125887800:01:001:0247, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Суразької сільської ради Шумського району Тернопільської області. Позивачка зазначає, що спадщину після смерті баби вона прийняла, оскільки на момент її смерті постійно проживала без реєстрації з нею в одному господарстві по [ADDRESS] . Коли позивачка звернулась до приватного нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, то отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій та рекомендацію звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав. Враховуючи, що спадщину позивачка прийняла в установленому законом порядку, від спадщини не відмовлялась, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування за законом не може, тому просить визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті баби [PERSON] , а саме на земельні ділянки. ІІ. Процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою суду від 14 червня 2024 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого розгляду на 03 липня 2024 року. 4. Ухвалою суду від 03 липня 2024 року підготовче засідання відкладено на 07 серпня 2024 року за клопотанням позивачки. 5. Сторони в підготовче судове засідання не з`явилися, подали до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності з повним підтриманням та визнанням позовних вимог. Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. 6. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 7. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави. Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. 8. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Суразькою сільською радою Шумського району Тернопільської області підтверджується, що [PERSON] помер [INFO] в с. Сураж Шумського району Тернопільської області. 9. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №806586 від 07.03.2006 вбачається, що [PERSON] на підставі розпорядження голови Шумської районної державної адміністрації від 21 вересня 2005 року №453 є власником земельної ділянки площею 0,16га, яка розташована на території Суразької сільської ради Шумського району Тернопільської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 6125887800:01:001:0950. 10. Крім того, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №807264 від 07.03.2006 вбачається, що [PERSON] на підставі розпорядження голови Шумської районної державної адміністрації від 21 вересня 2005 року №453 є власником земельної ділянки площею 1,17га, яка розташована на території Суразької сільської ради Шумського району Тернопільської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 6125887800:01:001:0309. 11. Згідно із довідкою №143 від 03 червня 2024 року виданою старостою Суразького старостинського округу Шумської міської ради Тернопільської області слідує, що [PERSON] , який помер [INFO] , до дня смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним до дня смерті проживали, були зареєстровані та вели спільне господарство: дружина [PERSON] , син [PERSON] , невістка [PERSON] , онука [PERSON] , чоловік онуки [PERSON] , правнук [PERSON] . 12. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Шумським відділом ДРАЦС у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) підтверджується, що [PERSON] померла [INFO] в с. Ходаки Кременецького району Тернопільської області. 13. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №807957 від 01.03.2006 вбачається, що [PERSON] на підставі розпорядження голови Шумської районної державної адміністрації від 21 вересня 2005 року №453 є власником земельної ділянки площею 0,69га, яка розташована на території Суразької сільської ради Шумського району Тернопільської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 6125887800:01:001:0247. 14. Крім того, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №806586 від 01.03.2006 вбачається, що [PERSON] на підставі розпорядження голови Шумської районної державної адміністрації від 21 вересня 2005 року №453 є власником земельної ділянки площею 0,15га, яка розташована на території Суразької сільської ради Шумського району Тернопільської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 6125887800:01:001:0709. 15. Комісія в складі: старости Суразького старостинського округу Шумської міської ради Кременецького району Тернопільської області Михальчука О.В., в присутності сусідів-свідків: [PERSON] та [PERSON] склали Акт щодо встановлення факту ведення домашнього господарства та постійного проживання в одному господарстві без реєстрації [PERSON] з бабою [PERSON] , яка померла [INFO] . Даним актом встановлено, що [PERSON] на день смерті своєї баби [PERSON] , яка померла [INFO] , постійно проживала з нею в одному господарстві за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації, вели спільне домашнє господарство. 16. На підтвердження родинних відносин позивачкою надано, а судом досліджено наступні документи: - копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідно до якого вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] в с. Сураж Шумського району Тернопільської області, її батьками є [PERSON] та [PERSON] ; - копію свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , відповідно до якого слідує, що 15 травня 2001 року Суразькою сільською радою Шумського району Тернопільської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвища подружжя після державної реєстрації шлюбу: « [PERSON] »; - копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідно до якого вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в с. Ходаки Суразької сільської ради Шумського району Тернопільської області, його батьками були [PERSON] та [PERSON] . 17. Своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №180/02-31 від 04.06.2024 приватний нотаріус Шумського районного нотаріального округу Тернопільської області Хаблюк Т.В. відмовила позивачці [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] по тій причині, що позивачкою не підтверджено постійного проживання з померлою на день смерті та у встановлений законом строк не подано заяви про прийняття спадщини. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена. ІV. Оцінка Суду. 18. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. 19. Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідачі позов визнали, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд приходить до висновку, що до виниклих правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права. 20. Згідно зі ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 21. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 22. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 23. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. 24. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 25. Як передбачено ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 26. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. 27. Відповідно до п.1 та п. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 28. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 29. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). 30. Права та обов`язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями статті 1219 ЦК України. Отже, об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця. 31. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). 32. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 33. Згідно із ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. 34. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 35. У відповідності до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] і після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається із права власності на земельні ділянки. Спадщину після його смерті прийняла дружина [PERSON] , у відповідності до ст. 1268 ЦК України як така, що постійно проживала із померлим на день смерті, однак свої спадкові права не оформила нотаріально. Позивачка [PERSON] є спадкоємцем п`ятої черги на спадкове майно [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки на день смерті постійно проживала без реєстрації з нею в одному господарстві. Відповідач [PERSON] , який є спадкоємцем першої черги на майно померлої [PERSON] , в свою чергу не заперечує проти визнання за своєю донькою - позивачкою у справі [PERSON] , права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті його матері, а саме на земельні ділянки. 36. Згідно зі ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. 37. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. 38. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, як це визначено в ст. 81 ч.1 п. Г Земельного кодексу України. 39. Відповідно до абз. 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження. В даний час у позивачки виникла необхідність оформити право власності на спадкове майно, а саме, на земельні ділянки, як спадкове майно, після смерті баби [PERSON] . 40. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 41. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивачки, які підлягають захисту, шляхом визнання за нею права власності на земельні ділянки, в порядку спадкування за законом після смерті баби. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити неможливо, а набуття позивачкою права на земельні ділянки не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 42. Позивачкою при подачі позову було сплачено 1211,20 грн. судового збору, який вона у разі задоволення позову просить не стягувати з відповідача.

Outcome: approved