Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

Позивач ТОВАРИСТВО З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ\~«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором.\~В обґрунтування\~позову позивач\~посилався на\~те,\~що 23.01.2019\~між ПАТ «Райффайзен\~Банк Аваль» та\~ [PERSON] укладено договір про надання фінансових послуг та послуг у сфері страхування 014/0012/82/91824413, відповідно до умов якого, Банк надав Позичальнику Кредит в розмірі 16668,52 грн., а Позичальник зобов`язався повернутивикористану суму в строк до 23.01.2021 р. та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 59,9%. Додатковою угодою до Кредитного договору, умови Кредитного договору, за взаємною згодою, були частково змінені, а саме ліміт кредитування було збільшено до 9300,00 грн, процентна ставка за користування кредитними коштами була встановлена в розмірі %, строк користування кредитним коштами встановлено. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши Позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Кредитного договору, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви. 20.09.2019\~ ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ "Вердикт Капітал" уклали Договір відступлення права вимоги № 114\\2-19-F, за яким право вимоги у тому числі, до відповідача, перейшло до ТОВ "Вердикт Капітал". 29.11.2022 між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено Договір\~про відступлення\~прав вимоги\~№29-11/2022,\~відповідно до\~умов якого\~ТОВ "Вердикт\~Капітал" передає ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» приймає належні ТОВ "Вердикт Капітал" права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників від 29.11.2022 до Договору про відступлення прав вимоги. За вказаним реєстром ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги, у тому числі, до відповідача в сумі 83056,47 грн, з яких: 4900,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 50118,57 грн - заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги. З моменту отримання права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. Таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» в розмірі 50118,57 грн. У зв`язку з цим позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість в розмірі 43895,63 грн за договором про надання фінансових послуг №014/0012/82/91824413 від 23.01.2019, судові витрати в розмірі 2684,00 грн за сплату судового збору та 13000,00 грн за правову допомогу; розглянути справу без участі представника позивача. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справу повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, розглянув справу на підставі наявних у справі доказів. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні в справі докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Так,\~суд встановив,\~що 23.01.2019\~між ПАТ «Райффайзен\~Банк Аваль» та\~ [PERSON] укладено договір про надання фінансових послуг та послуг у сфері страхування 014/0012/82/91824413, відповідно до умов якого, Банк надав Позичальнику Кредит в розмірі 16668,52 грн, строк кредиту - 24 місяці, терміном до 23.01.2021, процентна ставка - фіксована, в розмірі 59,9%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми кредиту - 16668,52 грн та процентів - 12239,74 грн, що разом складає 28908,26 грн. (Додаток № 1 до кредитного договору). Позичальник з метою спляти ануїтетних платежів зобов`язаний вносити грошові кошти на свій Поточний рахунок та/або підтримувати залишок коштів на Поточному рахунку в сумі, достатній для сплати чергового рівного ануїтетного платежу в строки, встановлені Договором. У разі недостатності на Поточному рахунку коштів, належних до сплати Кредитору за Договором, на дату платежу, Позичальних вважається таким, що прострочив вноси своїх зобов`язань за Договором. При простроченні погашення Кредиту проценти нараховуються та весь строк фактичного користування Кредитом на суму фактичної заборгованості, в тому числі, протягом строку такого прострочення, та підлягають сплаті додатково до сум щомісячних ануїтетних платежів, відповідно до умов Договору. При настанні строків сплати рівних ануїтетних платежів згідно Графіку, Кредитор здійснює договірне списання суми, належної до сплати Позичальником у відповідному періоді, Поточного рахунку в АТ «Райффайзен Банк Аваль" в порядку, передбаченому пунктом 3.5 Договору. Відповідно до п. 1.5. Договору, графік, розрахунок реальної річної процентногї ставки та загальної вартості Кредиту міститься в Додатках №№ 1 та № 2 до Договору відповідно, які є його невід`ємною частиною. Указаний Договір [PERSON] підписав власноруч та підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. 20.09.2019\~ ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ\~"Вердикт\~Капітал"\~уклали Договір\~відступлення права\~вимоги №\~114\\2-19-F,\~за яким\~право вимоги\~у тому\~числі,\~до відповідача,\~перейшло до\~ТОВ "Вердикт\~Капітал"\~за договором\~про надання\~фінансових послуг\~та послуг\~у сфері\~страхування 014/0012/82/91824413\~від 23.01.2019,\~укладеного між\~ПАТ «Райффайзен\~Банк Аваль» та [PERSON] , що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями вказаного Договору факторингу, копією Реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги № 114\\2-19-F від 20.09.2019. За витягом з Реєстру боржників до вказаного Договору відступлення права вимоги, загальний розмір заборгованості відповідача [PERSON] за Договором 014/0012/82/91824413 від 23.01.2019, на момент відступлення права вимоги становило 17752,92 грн, з яких: 14325,56 грн - заборгованість за основною сумою боргу по кредиту; 3427,36 грн - заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги. 29.11.2022 між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВАРИСТВОМ З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ\~«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено\~Договір про\~відступлення прав\~вимоги №29-11/2022,\~відповідно до\~якого позивач\~набув право\~вимоги,\~зокрема,\~за договором\~про надання\~фінансових послуг\~та послуг\~у сфері\~страхування 014/0012/82/91824413\~від 23.01.2019,\~укладеного між\~ПАТ «Райффайзен\~Банк Аваль» та [PERSON] , що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями вказаного Договору факторингу, копією Реєстру боржників до Договору факторингу №29-11/2022 від 29.11.2022. За витягом з Реєстру боржників до вказаного Договору про відступлення прав вимоги, загальний розмір заборгованості відповідача [PERSON] за Договором 014/0012/82/91824413 від 23.01.2019, на момент відступлення права вимоги становить 50118,57 грн, з яких: 14325,56 грн - заборгованість за основним зобов`язанням; 29570,07 грн - заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги; 3668,61 - відповідальність за порушення грошового зобов`язання, згідно ст. 625 ЦК України; 2554,33 - пеня. Позивач просив стягнути заборгованість у розмірі 43895,63 грн, з яких: 14325,56 грн - заборгованість за тілом кредиту; 29570,07 грн - заборгованість за відсотками. Доказів, які б підтверджували сплату боргу за спірним договором, суду не надано. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналізуючи досліджені по справі письмові докази та заявлену позивачем суму кредитної заборгованості 43895,63 грн, суд дійшов висновку про її невідповідність в частині нарахованих процентів умовам укладеного з відповідачем договору 014/0012/82/91824413 від 23.01.2019. Структура самого договору про надання фінансових послуг достатньо свідчить, що строк кредитування визначається предметом договору (пункт 1.1.6.) і становить 24 місяці, а подальші умови, що визначені у подальших розділах договору, передбачають лише умови виконання самого предмета договору, тобто пункту 1.1.6. договору, який і включає у себе строк кредитування. Так, у розділі 1 договору 014/0012/82/91824413, який визначає предмет договору, сторони чітко передбачили строк кредитування 24 місяці, починаючи з 23.01.2019. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Цей висновок узгоджується із правовою позиціях, викладених Великою Палатою Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц, правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постановах від 04 липня 2018 року по справі №310/11534/13-ц, від 04 червня 2019 року по справі №916/190/18, від 08 листопада 2019 року по справі №127/15672/16-ц, від 23 червня 2020 року по справі №536/1841/15-ц, від 26 січня 2021 року по справі №522/1528/15-ц. Разом з тим, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі №906/1174/18 зроблено висновок, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Згідно правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №752/8842/14-ц та від 16 жовтня 2018 року у справі №914/2567/17, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. У справах про визнання недійсним договорів про відступлення права вимоги судам необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора, та чи існують ці права на момент переходу. У постанові Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі №31/160 (29/170(6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам. У зв`язку із цим, нарахування відповідачу ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» процентів за період з 20.09.2019 (дата відступлення права вимоги) не знаходить свого належного юридичного обґрунтування, оскільки попередній кредитор (ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ") та наступні кредитори не можуть здійснювати нарахування відсотків за користування кредитом, адже при укладенні договору відступлення права вимоги, новий кредитор набуває право вимагати виконання обов`язку боржника у конкретному зобов`язанні, який має певний об`єм прав, обов`язків відносно кредитора та розмір якого фіксується першим кредитором при укладнні такого договору. Також нарахування процентів в період з 23.01.2021 (дата спливу строку дії кредитного договору) по 23.02.2022 процентів договору не обґрунтувано, оскільки вони нараховані поза межами строку кредитування і по своїй суті є реалізацією положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка захищає інтереси кредитодавця в разі прострочення позичальником грошового зобов`язання. Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню у розмірі 17752,92 грн, з яких: 14325,56 грн - заборгованість за основною сумою боргу по кредиту; 3427,36 грн - заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги. Суд не вбачає обґрунтованих підстав вважати, що після спливу визначеного у п.1.1.6. договору строку кредитування відбулася пролонгація кредиту. Право ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та в подальшому його правонаступників нараховувати передбачені указаним договором проценти за користування кредитом припинилося після завершення строку кредитування, у зв`язку із чим з цієї дати права та інтереси кредитодавця та його правонаступників забезпечуються частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, відповідно до вищенаведених законодавчих приписів, правового висновку Великої Палати Верховного Суду, умов кредитного договору, відсутності погашення кредитної заборгованості її позичальником, суд встановив підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про надання фінансових послуг 014/0012/82/91824413 від 23.01.2019 в загальній сумі 17752,92 грн, з яких: 14325,56 грн - заборгованість за основною сумою боргу по кредиту; 3427,36 грн - заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги. Зважаючи на встановлені фактичні обставини, відповідні їм правовідносини і наведені положення чинного законодавства, суд з викладених підстав і мотивів дійшов висновку про часткове задоволення позову. Щодо вимоги про стягнення суми судових витрат, суд виходив з того, що п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжної інстукції №0394600003 від 31.10.2023, позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок). Оскільки позовні вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підлягають задоволенню частково, то розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам, розмір заявлених вимог 43895,63 грн (100%), розмір вимог, що підлягають задоволенню 17752,92 грн (40,44%), розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача складає 1085,41 грн (2684,00 х 40,44 % =1085,41 грн). Щодо стягнення витрат на профенсійну правову допомогу у розмірі 13000,00 грн, суд зазначає наступне. Як вбачається з письмових матеріалів справи, між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» було укладено договір про надання правової допомоги від 02.01.2024. Відповідно до договору клієнт зобов`язується прийняти надану йому правову допомогу та здійснити її оплату у відповідності до умов договору. Суд врахував додану заявку на надання юридичної допомоги №83, за яким надавалася послуга: - усна консультація з вивченням документів становила 2 години (ціна 3000,00 грн, тобто 1500,00 грн за 1 годину); - складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду становила 5 годин (ціна 10000,00 грн, тобто 2000,00 грн за 1 годину). Так, суд проаналізувавши додані матеріали дійшов висновку про обгрунтованість витрат щодо усної консультації, та часткове обгрунтування складання позовної заяви, а саме у розмірі 4000,00 грн, що буде розумним та співмірним до тексту позовної заяви. Відтак обгрунтованим є стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн (сім тисяч гривень). Враховуючи, що підлягають задоволенню 40,44% вимог, стягнення за надання правової допомоги становить 2830,80 грн. Ураховуючи викладене, на підставі ст. 526, 527, 610-612, 627-629, 638 ЦК України,

Outcome: partial