Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09 червня 1998 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 105. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що станом на день подачі позовної заяви між сторонами остаточно втрачено почуття любові та взаєморозуміння, тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям зі своїми окремими інтересами, моральними принципами та устоями, спільного господарства не ведуть. Примирення між сторонами є неможливим, майнові спори відсутні, неповнолітніх дітей не мають. Ухвалою суду від 05 липня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 29 липня 2024 року. Ухвалою суду від 29 липня 2024 року розгляд справи відкладено на 12 серпня 2024 року. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена у порядку визначеному ЦПК України, причини неявки не повідомила, відзиву на позов не подала. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, дійшов наступного висновку. 09 червня 1998 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) зареєстрували шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області зроблено відповідний актовий запис № 105, що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 26 серпня 2008 року. Спільних неповнолітніх дітей сторони не мають. Матеріали справи не містять доказів наявності спору між сторонами з приводу поділу спільного майна. У ч.1 ст.24 СК України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до частин 3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановивши, що розлад подружніх стосунків сторін носить стійкий характер, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 1 211,20 грн.

Outcome: approved