Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-11 00:00:00

Позивач, через свого представника - адвоката Крикунова О.В. звернулась до суду з даним позовом. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду вказує, що 01.01.2021 року між позивачем та відповідачем було укладено договір найму житлового приміщення. Відповідно до умов даного договору наймодавець передав наймачеві у володіння та користування квартиру [ADDRESS] . Відповідно до п.1.4 договору плата за користування приміщенням становить 2 500 грн. за місяць та вноситься до 05 числа поточного місяця шляхом передачі грошових коштів власнику житла. Згідно з п.4.1 договору наймач визнав, що до моменту підписання цього договору проживав у даній квартирі разом зі своєю сім`єю впродовж трьох років, за який час виникла заборгованість зі сплати комунальних послуг за газопостачання в сумі 14 330 грн, постачання якого в квартиру внаслідок даної заборгованості було припинено, борг за водопостачання в розмірі 5 500,00 грн., та борг за електропостачання станом на 21.07.2020 року в сумі 2 850,00 грн, який на момент підписання цього договору фактично невідомий, проте, фіксується показами лічильника. Вказує, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, кошти за користування приміщенням з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року, всупереч умовам п.1.4. договору, не сплачував. Додає, що заборгованість за спожиті відповідачем комунальні послуги, зазначена в п.п.4.1, 4.2 договору не погашена. У зв`язку з чим, позивач звернулась до суду за захистом своїх порушених прав та просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за договором найму на загальну суму в розмірі 86 776,39 грн., яка складається з плати за користування приміщенням у період з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року в сумі 30 000,00 грн, заборгованості за надані послуги з газопостачання в розмірі 14 330,00 грн., заборгованості за надані послуги з водопостачання в сумі 5500,00 грн., заборгованості за надані послуги електропостачання в розмірі 2 850,00 грн, плати за відновлення газопостачання в розмірі 3000,00 грн, 3% річних в сумі 5 281,00 грн та інфляційні втрати в розмірі 25 815,39 грн. Ухвалою суду від 22 липня 2024 року провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач, його представник та треті особи в судове засідання не з`явились. 07.08.2024 року представник позивача та третіх осіб - адвокат Крикунов О.В. подав до суду заяву, в якій просив провести заочний розгляд даної цивільної справи та ухвалити заочне рішення, та від імені позивача та третіх осіб просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, будучи двічі належним чином повідомлений про розгляд справи в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву чи будь-яких заяв від відповідача не надійшло. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд, згідно вимог статей 223, 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, оцінивши та з`ясувавши обставини справи, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 01.01.2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір найму житлового приміщення, відповідно до умов якого наймодавець передав наймачеві у володіння та користування ізольоване житлове приміщення, придатне для постійного проживання в ньому за плату, а саме квартиру [ADDRESS] . Згідно з п.1.3. договору крім наймача у приміщенні будуть постійно проживати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яких наймач допустить до користування на власний розсуд. Відповідно до п.1.4 договору плата за користування приміщенням становить 2 500 грн. за місяць та вноситься до 05 числа поточного місяця шляхом передачі грошових коштів власнику житла. Пунктом 1.6 цього договору визначено, що комунальні платежі не входять у плату приміщенням та оплачуються окремо, шляхом передачі грошових коштів власнику житла. Пунктом 2.2. договору визначені обов`язки наймача, де серед іншого, останній зобов`язується вчасно вносити плату за приміщення та комунальні платежі. Згідно з п.4.1 договору наймач визнав, що до моменту підписання цього договору проживав у даній квартирі разом зі своєю сім`єю впродовж трьох років, за який час виникла заборгованість зі сплати комунальних послуг за газопостачання в сумі 14 330 грн, постачання якого в квартиру внаслідок даної заборгованості було припинено, борг за водопостачання в розмірі 5 500,00 грн., та борг за електропостачання станом на 21.07.2020 року в сумі 2 850,00 грн, який на момент підписання цього договору фактично невідомий, проте, фіксується показами лічильника. Відповідно до п.4.2 договору, визначені у п.4.1 договору борги, наймач повинен виплатити наймодавцю шляхом передачі грошових коштів на руки, та оплатити 3000,00 грн за відновлення газопостачання в будинок. Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, квартира [ADDRESS] на праві приватної спільної часткової власності належить [PERSON] , [PERSON] ,. та [PERSON] з 20.08.2012 року, що також має своє підтвердження у долученій до матеріалів справи копії витягу про державну реєстрацію прав. Відповідно до копії акту депутата Бучанської міської ради на звернення [PERSON] від 15.12.2020 року встановлено, що за адресою: [ADDRESS] з 2018 року проживають [PERSON] разом зі своєю дружиною [PERSON] , сином [PERSON] та донькою [PERSON]. 20.06.2019 року у квартиру [ADDRESS] було припинено газопостачання у зв`язку з несвоєчасною та/або не в повному обсязі оплатою послуг газопостачання. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відносини найму(оренди) врегульовані главою 58 ЦК України. Так, відповідно до ст.759 ЦК України - за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Стаття 761 ЦК України вказує на те, що право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму. Згідно з вимогами ст.762 ЦК України - за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. За змістом ч.1 ст.763 ЦК України - договір найму укладається на строк, встановлений договором. Відповідно до частин 1,2 статті 773 ЦК України наймач зобов`язаний володіти та/або користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору. Якщо наймач володіє та/або користується річчю, переданою йому у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків В силу положень ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 610 ЦК України зазначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст.611 ЦК України - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України - договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами. Тлумачення цієї статті свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; розірванні договору в судовому порядку; відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). З урахуванням принципів цивільного права, зокрема, добросовісності, справедливості та розумності, сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України - зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк і одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. При цьому порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, випливає зі змісту ст.610 ЦК України. У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Згідно положень ст.ст.12, 13 ЦПК України, учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У ч.ч.1-4, 8 ст.83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинний подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Згідно із ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На час розгляду справи судом, відповідачем не надано заперечень проти заявлених позивачем вимог та викладених у позові обставин, доказів, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за договором найму. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими у розмірі заборгованості відповідача за договором найму в розмірі 55 680 грн. 00 коп., 3% річних в розмірі 5 281 грн. 00 коп., інфляційні втрати в розмірі 25 815 грн. 39 коп., а всього 86 776 грн. 39 коп., яка підлягає стягненню на користь позивача. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу заявлених вимог, підтверджених доказами, перевіреними судом, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. за подання позовної заяви. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved