Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 22.09.2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить зобов`язати [PERSON] не перешкоджати [PERSON] брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , а також визначити наведені в позовній заяві способи участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON] . Ухвалою від 23.10.2023 року провадження у справі відкрито. Ухвалою суду від 22.11.2023 року витребувано докази. 08.12.2023 року відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву. 25.12.2023 року відповідач [PERSON] подала до суду клопотання про витребування доказів судом. 05.01.2024 року позивач [PERSON] подав до суду відповідь на відзив. 15.01.2024 року відповідач [PERSON] подала до суду заперечення на відповідь на відзив. Ухвалою суду від 06.02.2024 року клопотання про витребування доказів, надане 25.12.2023 року залишене без розгляду. 25.03.2024 року відповідач [PERSON] подала до суду клопотання про витребування доказів судом. Ухвалою суду від 22.05.2024 року клопотання про витребування доказів, надане 25.03.2024 року залишено без задоволення. Ухвалою суду від 22.05.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні погодилась на графік зустрічей батька з дитиною, запропонований органом опіки та піклування. При цьому проти графіку, визначеного позивачем в позові категорично заперечує. Представники третіх осіб до судового засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином. В матеріалах справи наявна заява представника Служби у справах дітей Одеської міської ради про розгляд справи за відсутності представника, в якій представник просить при ухваленні рішення врахувати права та інтереси малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що [PERSON] та [PERSON] деякий час проживали разом та мають спільну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . На теперішній час син проживає разом з матір`ю - відповідачем [PERSON] . Позивач зазначає, що від самого народження піклувався про сина, однак останнім часом у позивача з відповідачем почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні сина, його відвідування. Відповідач створює штучні перешкоди для нормального спілкування позивача з його сином. Всі намагання позивача нормальним мирним шляхом врегулювати даний спір призводили лише до конфліктів, оскільки відповідач порешкоджає позивачеві, не бажає його присутності та штучно створює такі обставини, через які позивач не може нормально зустрічатися з сином. На підставі викладеного, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. У відзиві на позов відповідач [PERSON] посилається на те, що відповідач з лютого 2023 року проживала з позивачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Стосунки не були зразковими через алкогольну залежність позивача, через що були сварки між відповідачем та позивачем. [INFO] відповідач народила сина [PERSON] та позивач залишався з відповідачем та сином у післяпологовій палаті до виписки, при цьому вживаючи алкоголь та виражаючись нецензурною лайкою на зауваження відповідача. З 23.07.2023 року сторони проживають окремо та до 13.08.2023 року сторони неодноразово гуляли з дитиною, заходили один до одного в гості тощо. Однак під час прогулянки 13.08.2023 року позивач вчинив психологічне насильство, наслідком чого був прийнятий Терміновий заборонний припис стосовно позивача на десять діб. З 14.08.2023 року по 23.11.2023 року позивач не цікавився дитиною взагалі. Після завершення заборонного припису позивач не бачився з сином в зв`язку з тим, що відповідач боїться за своє здоров`я та життя, оскільки позивач погрожував вдарити її. Відповідач звертає увагу на те, що дитині станом на день подання позову було лише 2 місяці від народження та станом на подання відзиву - 4 повних місяці, в зв`язку з чим дитина фізіологічно потребує грудного годування за потребую від матері, що викликає певний режим як дитини, так і матері. Відповідач визнає батьківство позивача щодо спільної дитини, визнає право батька бачитись з дитиною і брати участь у її вихованні, однак відповідач не може погодитись із запропонованим позивачем графіком зустрічей з дитиною, оскільки такий графік є надмірним та не враховує графік відповідача, її робочий час, час відпочинку, а також фізіологічні процедури по грудному вигодовуванню дитини, денний режим дитини та фізіологічні потреби дитини. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ [PERSON] народився [INFO] , про що 21.07.2023 року складено відповідний актовий запис №1493, що вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] /т.1 а.с.10/. Стороною позивача на підтвердження позовних вимог суду надані позитивні характеристики позивача за місцем мешкання, складені Головою правління ОСББ "Чорномор 5" та ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, а також відповідні довідки щодо проходження психіатричного огляду та відсутності судимості /т.1 а.с.12-13/. Судом досліджено Доповідну записку на ім`я Начальника ОРУП №1 ГУНП в Одеській області полковника поліції М. Бойко, з якої вбачається, що 09.09.2023 року до чергової служби Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від громадянина [PERSON] , [INFO] , в якій останній просить прийняти заходи до матері його дитини громадянки [PERSON] , [INFO] , яка перешкоджає спілкуванню зі спільною дитиною [PERSON] , [INFO] . Дана заява була зареєстрована до Інформаційно-телекомунікаційної системи "Інформаційний портал Національної поліції України" Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області за №17643 від 09.09.2023 року. В ході роботи за вищевказаною заявою було здійснено неодноразові виходи за адресою: [ADDRESS] , та двері квартири не відчиняють. В телефонній розмові з [PERSON] встановлено, що у неї з батьком дитини [PERSON] на жовтень місяць призначено судове засідання у Київському районному суді м. Одеси та до судового засідання [PERSON] спілкуватися з дитиною [PERSON] не дасть. З даного приводу [PERSON] рекомендовано звертатись з цивільним позовом до суду з приводу встановлення часу спілкування з дитиною, або до органів опіки та піклування чи вирішувати спірне питання мирним шляхом /т.1 а.с.22/. 13.08.2023 року співробітниками УПП в Одеській області ДПП було складено Протокол про адміністративне правопорушення та оформлено Терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №032048, а саме щодо [PERSON] у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства стосовно колишньої співмешканки [PERSON] - насильства психологічного характеру строком на 10 діб. Заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника: заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою /т.1 а.с.129-130/. 27.10.2023 року постановою судді Київського районного суду м. Одеси Прохорова П.О. провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрито на підставі ст. 247 ч. 1 п.1 КУпАП /т.1 а.с.217-218/. Постановою Одеського апеляційного суду від 07.12.2023 року постанову Київського районного суду м. Одеси від 27.10.2023 року у справі про адміністративне правопорушення щодо [PERSON] за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП залишено без змін /т.1 а.с.213-216/. Судом досліджено Доповідну записку на ім`я Начальника ОРУП №1 ГУНП в Одеській області полковника поліції М. Бойко, з якої вбачається, що 21.02.2024 року до чергової частини Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від гр. [PERSON] про те, що колишній співмешканець, а також батько малолітньої дитини гр. [PERSON] надсилає нецензурні слова в повідомленні через месенджер "Вайбер". Звернення зареєстроване до ІТС ІПНП №2804 від 21.02.2024 року. В ході відпрацювання матеріалу було відібрано письмове пояснення у гр. [PERSON] , який пояснив, що із заявницею гр. [PERSON] на даний час проходять судові рішення за фактом того, з ким буде проживати дитина, а також порядку побачень, за фактом смс-повідомлень пояснив, що заявниці не погрожував, однак висловив свою думку в нецензурних словах. З гр. [PERSON] проведено профілактичну бесіду щодо недопущення порушень вимог чинного законодавства України /т.1 а.с.205/. 10.05.2024 року Київською районною адміністрацією Одеської міської ради як органом опіки та піклування підготовлено Висновок №948/01-11 "Про визначення способів участі гр. [PERSON] , [INFO] , у вихованні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] " /т.2 а.с.24-30/. Вказаним висновком зокрема встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю, гр. [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . На засіданні комісії з питань захисту прав дітей Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 02.05.2024 року, було детально опрацьовано представлені сторонами документи, заслухано думку батьків. Батько дитини - гр. [PERSON] , [INFO] , наполягав на визначенні способу участі у його вихованні та спілкуванні з малолітнім [PERSON] , [INFO] . Мати дитини - гр. [PERSON] , [INFO] , не заперечувала стосовно визначення графіку спілкування батька з дитиною, але наполягала на запропонованому нею графіку. Згідно Закону України "Про охорону дитинства" та ст. ст. 19, 141, 160, 171 СК України, відповідно до Положення про Київську районну адміністрацію Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради №1934-VІІ від 26.04.2017 року, а також протоколу засідання комісії з питань захисту прав дітей Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 02.05.2024 року №9, та діючи в інтересах малолітньої дитини, Київська районна адміністрація Одеської міської ради як орган опіки та піклування вважає доцільним визначити порядок та спосіб участі у вихованні та спілкуванні гр. [PERSON] , [INFO] , з малолітнім [PERSON] , [INFO] , шляхом встановлення його систематичних побачень з дитиною, наступним чином: - кожного понеділка, середу та п`ятницю з 17.30 по 19.30 год. у присутності матері; - кожної неділі з 15.00 год. по 18.00 год. у присутності матері. Спілкування гр. [PERSON] , [INFO] , з малолітнім [PERSON] , [INFO] , має відбуватись за умови забезпечення батьком необхідного духовного, фізичного і морального розвитку дитини, з урахуванням режиму дня малолітнього. Також вказаним висновком повідомлено відповідача [PERSON] , що відповідно до вимог ч. 3 ст. 157 СК України вона не має права перешкоджати батькові спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні. Повідомлено позивача [PERSON] , що відповідно до вимог ч. 2 ст. 157 СК України він зобов`язаний брати участь у вихованні дитини та має право на особисте спілкування з нею; відповідно до вимог ст. 180 СК України він зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Згідно з ч. 2 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року із змінами, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 153 СК України визначено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з ч. 1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно з ч. 3 ст. 157 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 158 СК України рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи встановлено, що сторони по справі є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , який на теперішній час проживає разом з матір`ю - відповідачем [PERSON] . Спір між сторонами виник з приводу участі батька у спілкуванні та вихованні дитини. При цьому між сторонами склалися неприязні стосунки, що супроводжувалися зверненнями до правоохоронних органів як однієї, так і другої сторони. Суд зазначає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини (ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року із змінами, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ). Ухвалюючи рішення по суті спору суд приймає до уваги, що дитина є малолітньою та в силу свого віку потребує постійної уваги матері та не здатна самостійно підтримувати стосунки з батьком, в зв`язку з чим доцільними є зустрічі для спілкування з батьком саме в присутності матері. Суд погоджується з наданим органом опіки та піклування висновком від 10.05.2024 року №948/01-11. В ході судового розгляду справи сторонами надавались додаткові докази, зокрема, переписка в месенджерах, а також заперечення щодо долучення вказаних доказів до матеріалів справи. Сторона відповідача посилалась на те, що в переписці матері позивача з відповідачем мати позивача підтверджувала обставини щодо зловживання позивачем алкогольними напоями. На вказані твердження сторона позивача наводила інші доводи та нотаріально посвідчену заяву матері позивача щодо того, що така переписка в дійсності не мала місце. З цього приводу суд зазначає, що наявність чи відсутність будь-яких переписок між сторонами та з третіми особами істотно не впливає на встановлені в ході судового розгляду справи факти, а саме, що стосовно спільної дитини сторони не можуть самостійно визначити порядок участі батька у її вихованні. Наявність неприязних стосунків та проблем в спілкуванні між батьками дитини вбачаються зі звернень сторін до правоохоронних органів. Приймаючи до уваги першочергове дотримання інтересів малолітньої дитини, суд ухвалює рішення відповідно до наданого органом опіки та піклування висновку. Додатково суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial