Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-11 00:00:00

У січні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути із [PERSON] на її користь витрати на утримання майна в розмірі 3178 грн. 06 коп. В обґрунтування позову зазначала, що вона та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] та проживають у цій квартирі. Вказувала на те, що вона самостійно оплачує житлово-комунальні послуги, а саме за опалення, водо і електропостачання, управління багатоповерховим будинком, поводження з побутовими відходами. Протягом 2023 року нею було сплачено 9534 грн. 20 коп. за житлово-комунальні послуги. Всупереч вимогам законодавства відповідач [PERSON] , будучи співвласником частки вказаної квартири, свого обов`язку по її утриманню не здійснює, у тому числі й шляхом проведення її поточного ремонту, підтримання квартири у належному стані, тому вважає, що з відповідача [PERSON] підлягають стягненню понесені нею витрати на оплату житлово-комунальних послуг за 2023 рік відповідно до належної йому частки права власності вказаної квартири в розмірі 3178 грн. 06 коп. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, представник позивача адвокат Маковій В.В. подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за відсутності сторони позивача та задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи неодноразово повідомлявся судом належним чином за зареєстрованим місцем його проживання, про причини неявки суд він не повідомив, відзив на позов та будь-яких заперечень проти позову до суду не подавав. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Суд встановив, що позивачу [PERSON] у розмірі частки та відповідачу [PERSON] у розмірі частки на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 356002057 від 27 листопада 2023 року. У ч. 3 ст. 13 Конституції України та ст. 319 ЦК України передбачено, що власність зобов`язує. Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. У ст. 322 ЦК України встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 162 ЖК України власник зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. У п. 5 ч. 2 ст. 8 Закону України Про житлово-комунальні послуги встановлено, що споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Позивач [PERSON] , звертаючись до суду з цим позовом, на підтвердження понесених нею витрат на житлово-комунальні послуги квартири [ADDRESS] надала до суду копії квитанцій про сплату нею протягом 2023 року послуг з електроенергії, управлінням багатоквартирним будинком, вивіз твердих побутових відходів, водовідведення, технічне обслуговування, теплової енергії, водопостачання на загальну суму 9534 грн. 20 коп. і просила відповідно до належної відповідачу [PERSON] частки квартири стягнути з нього суму коштів у розмірі 3178 грн. 06\~коп., що становить частку понесених нею витрат на сплату вказаних житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (ч. 4 ст. 544 ЦК України). Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги (регрес). Верховний Суд у постанові від 19 серпня 2020 року у справі №\~703/2200/15-ц роз`яснив, що якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. Із наведених вище норм, вбачається, що в разі доведеності одним із співвласників понесення ним витрат на управління, утримання та збереження спільного майна, участь у чому (управлінні, утриманні, збереженні) пропорційно своїй частці зобов`язаний приймати інший співвласник, який ухиляється від свого обов`язку, особа, яка зазнала втрат, має право на їх відшкодування у передбаченому законом порядку. Зокрема, такими способами захисту права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач [PERSON] своїм правом на спростування заявлених позивачем [PERSON] вимог не скористався, відзив на позов та докази на спростування заявлених позовних вимог до суду не подавав. Суд вважає, що оскільки [PERSON] у період 2023 року здійснила необхідні витрати на утримання майна в розмірі 9534 грн. 20 коп., зокрема, сплату житлово-комунальних послуг за квартиру [ADDRESS] , яка на праві спільної часткової власності належить їй та відповідачу [PERSON] , тому має право вимагати від останнього стягнення на її користь відшкодування витрат на утримання цього майна відповідно до належної відповідачу частки квартири в розмірі 3178 грн. 06 коп. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] всупереч вимогам закону своїх зобов`язань по утриманню належного йому майна належним чином не виконує, оплату житлово-комунальних послуг не здійснює, а також те, що тягар щодо утримання свого майна покладається на власника, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. При подачі до суду позову [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 1073 грн. 60\~коп., зазначена сума судового збору підлягає також стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved