Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-11 00:00:00

Позиція заявника Представник заявника-адвоката Гаврилюка О.В. звернувся до суду в інтересах [PERSON] із вказаною заявою про встановлення, що дублікат Свідоцтва про право власності на житло від 02.12.1993 на 7/50 частки будинковолодіння у будинку за [ADDRESS] , належить заявнику. В обґрунтування\~заявлених вимог\~представник посилався\~на те,\~що у дублікаті свідоцтва про право власності на житло від 02.12.1993, виданому на підставі наказу начальника військової адміністрації від 14.05.2024 за №55 замість втраченого, прізвище заявника вказано як « [PERSON] », а ім`я та по батькові - [PERSON] . У паспорті громадянина України, свідоцтві про народження та у трудовій книжці його прізвище вказано, як « [PERSON] ». На підставі наведеного, різниця у написані прізвища заявника у декілька літер, є наслідком довільного перекладу прізвища заявника з російської, якою було складено усі правовстановлюючі документи за часів СРСР, на українську мову. На час оформлення зазначеного свідоцтва заявник не звертав уваги на правильність написання свого прізвища і лише після отримання його дублікату виявив наявність помилки у дублікаті свідоцтва, так як в оригіналі свідоцтва записано прізвище, як « [PERSON] ». Орган, що видав дублікат свідоцтва позбавлений можливості видати дублікат з виправленим прізвищем, а тому ця обставина перешкоджає йому використовувати свою власність на власний розсуд, так як він має перешкоду для належного оформлення права приватної власності на житло і змушений звернутися до суду з вказаною заявою. Розгляд справи Представник заявника-адвокат Гаврилюк О.В. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю і просив встановити факт належності заявнику свідоцтва, оскільки це перешкоджає йому в оформленні права власності. Представник заінтересованої особи Літинської селищної\~ради Вінницького\~району Вінницької\~області в судове засідання не з`явився, подав до суду лист, відповідно до якого заінтересована особа просить справу розглянути без участі їх представника, вимоги, заявлені у заяві, визнає. Встановлені судом обставини У паспорті громадянина України № [NUMBER] , виданому 26.10.2023 органом 0524, прізвище заявника зазначено « [PERSON] » (а.с.7). В свідоцтві про народження заявника серії [NUMBER] , виданому 02.01.1969 Кулижською сільською радою Літинського району Вінницької області, та трудовій книжці, прізвище заявника зазначено як « [PERSON] » (а.с.9-12). Згідно Дублікату свідоцтва про право власності на житло від 02.12.1993, Фонд комунального майна району посвідчує, що квартира (приміщення квартири спільного заселення, одноквартирний будинок), яка (який) знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності гр. Похвальонному (так у документі) [PERSON] 7/50 частку будинковолодіння. Квартира (кімната у квартирі спільного заселення, будинок) приватизована(ний) згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Загальна площа квартири (кімнат, будинку) становить 71,7кв.м., а відносна вартість на момент приватизації 35850крб. Характеристика квартири (кімнат, будинку) та її (його) обладнання наведені у технічному паспорті, який є складовою частиною цього свідоцтва. Квартира [ADDRESS] приміщення у квартирі спільного заселення № одноквартирний будинок [ADDRESS] зареєстрована(ний) ВООБТІ (назва органу, що здійснює реєстрацію) на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності на підставі свідоцтва про право власності і записана(ний) у реєстрову книгу за №14-1524. Свідоцтво видане згідно з розпорядженням (наказом) від «28» грудня 1995 р. №148. Дублікат свідоцтва видано на підставі наказу начальника районної військової адміністрації від 14 травня 2024 №55 (а.с.13). Згідно матеріалів інвентаризаційної/реєстраційної справи №1672, станом на 31.12.2012, право власності на квартиру [ADDRESS] , зареєстровано в цілому комунальним підприємством «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» та записано в реєстрову книгу під реєстровим №14-1524, за [PERSON] , на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 02 грудня 1993 року, виданого Фондом комунального майна району, згідно з розпорядженням Літинської районної державної адміністрації Вінницької області, що підтверджується довідкою №69, виданою 09.05.2024 Комунальним підприємством «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» Вінницької обласної ради (а.с.18). На замовлення [PERSON] , ФОП « [PERSON] » 24.05.2024 виготовлено технічний паспорт на квартиру, розташовану в [ADDRESS] , внесено відомості до Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, згідно копії технічного паспорта та витягу з реєстру (а.с.14-17, 19-22). Із показань свідків [PERSON] \~та [PERSON] , допитаних в судовому засіданні, встановлено, що вони добре знають заявника, оскільки проживають із ним в сусідстві. Підтвердили, що [PERSON] дійсно є власником квартири за [ADDRESS] , оскільки він з сім`єю там проживає ще з 90х років. Оцінка суду та мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права В силу п.6 ч.1\~ст.315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Як роз`яснюється у пункті 12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або у паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по-батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення у таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться у документі, відповідно до чинного законодавства. Врахувавши те, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності свідоцтва про\~право власності\~на житло заявнику, а встановлення даного факту має юридичне значення для заявника, з метою забезпечення реалізації його прав на оформлення права власності, суд дійшов висновку, що вимоги заявника є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (…). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (…)». Щодо судових витрат Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved