Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 09.09.2020 у розмірі 32339,61 грн. станом на 28.04.2024, яка складається з наступного: 320188,36 грн. заборгованість за кредитом, 321,25 грн. заборгованість за відсотками; 0,00 грн. заборгованість за штрафами. Також позивач просить стягнути за рахунок відповідача понесені судові витрати в сумі 3028,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі кредитного договору б/н від 09.09.2020 позичальник [PERSON] отримав від АТ Акцент - Банк кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість в тому числі заборгованість за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом. У зв`язку з цим позивач просить задовольнити його позовні вимоги. Ухвалою суду від 21.05.2024 у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження, слухання справи призначено без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання. Сторонам надано строк для подачі до суду заяв по суті справи. У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав. Від відповідача надійшла заява про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі, заперечив проти стягнення з нього судового збору оскільки є учасником бойових дій, згідно посвідчення серії [NUMBER] від 14.04.2023. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 09.09.2020 між АТ "Акцент - Банк та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, шляхом підписання заяви-анкети про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок із сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Вищевказаною заявою-анкетою [PERSON] підтвердив, що він ознайомився та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Крім того, в заяві відповідач підписався про те, що ознайомлений, що базова процентна ставка за кредитом становить 3,7 % на місяць на залишок заборгованості. До матеріалів позовної заяви банк додав витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна GOLD» «Зелена» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент Банк». Відповідно до розрахунку позивача заборгованість [PERSON] за вказаним договором становить у сумі 32339,61 грн., з яких 32018,36 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 321,25 грн. загальний залишок за простроченими відсотками. Надання відповідачу кредиту підтверджується випискою за договором б/н за період з 09.09.2020 по 28.04.2024 по боржнику [PERSON] . Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За умовами ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. АТ "Акцент - Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Однак, відповідач порушив графік погашення заборгованості, кредит вчасно не сплачував та внаслідок чого виникла заборгованість, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по особовому рахунку позичальника. Водночас враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку\~АТ "Акцент - Банк"\~не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає що позовні вимоги банку щодо стягнення із відповідача суми заборгованості по кредиту підлягають задоволенню. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Оскільки судом позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, відповідно до вищезазначених положень\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір в сумі 3028 грн. 00 коп. покладається на відповідача. При цьому суд зазначає, що статус, права, пільги учасників бойових дій встановлені\~Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначений у\~ст. 12 цього Закону. Аналіз п. 13 ч. 1ст. 5\~Закону «Про судовий збір»\~у сукупності зі ст. 12\~та ст.\~22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»\~вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій закріплених законодавством саме через набуття такого статусу. Таким чином, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій, для правильного застосування норм п. 13 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти, чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статтей 12,\~22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». При цьому суд враховує правові висновки Верховного Суду з цього питання. Так, ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 13.04.2020 по справі №9901/70/20 встановлено наступне: визначене п. 13 ч. 1 ст. 5\~Закону України «Про судовий збір»\~звільнення від сплати судового збору осіб, які мають статус учасника бойових дій, обмежено справами, пов`язаними з порушенням їхніх прав; тобто встановлені цим Законом положення стосуються випадків звернення до адміністративного суду за захистом прав, пов`язаних винятково зі статусом учасника бойових дій, і не поширюється на подання позовних заяв до суду із вимогами, що виходять за межі таких спірних правовідносин. Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд в постанові Великої Палати від 12.02.2020 у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730 цс19), згідно з яким: вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п. 13 ч. 1 ст. 5\~Закону України «Про судовий збір»\~суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей\~12,\~22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує особі звільнення від сплати судового збору з усіх спорів. Предмет позову у даній справі не пов`язаний з порушенням права відповідача щодо соціального захисту як учасника бойових дій в розумінні\~Закону України «Про судовий збір»\~та\~Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». За викладеного, пільги щодо сплати судового збору, встановлені у п. 13 ч.1 ст. 5\~Закону України «Про судовий збір», на відповідача у даній справі не поширюються. Тому у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України 3028,00 грн. судових витрат, понесених позивачем на сплату судового збору, слід стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved