Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРСК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , яким просить стягнути з останнього суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 27994,91 грн., а також судові витрати у розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування позову посилались на те, що між ПАТ «Страхова компанія «АРКС» (далі-позивач) та ТОВ ГЮАЛОС (далі-страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 80307а1р. Предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника, повязані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Schwarzmuller; S-1; [NUMBER] . У відповідності до умов вказаного договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 18.12.2021 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу SCANIA; [NUMBER] із напівпричепом Schwarzmuller; S-1; [NUMBER] , транспортного засобу VOLKSWAGEN; [NUMBER] та транспортного засобу SCANIA; [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 28.01.2022 року по справі № 753/1031/22, відповідача - [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. До АТ «СК «АРКС» із заявою про настання страхового випадку звернулась потерпіла особа. АТ «СК «АРКС» здійснила виплату страхового відшкодування згідно страхового акту № ARX3245001 у розмірі 27994,91 грн. На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Посилаючись на ст. 27 Закону України «Про страхування», статті 993, 1166, 1187 Цивільного кодексу України, просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07.12.2023 року цивільну справу передано на розгляд Фрунзенському районному суду м. Харкова. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 10.01.2024 року відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду в судове засідання порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 21.05.2024 року справа передана в провадження судді Фрунзенського районного суду м. Харкова Сілантьєвій Е.Є. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.05.2024 року цивільну справу прийнято до провадження судді Сілантьєвої Е.Є. та призначено її до розгляду в судове засідання. Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, в позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за останнім відомим місцем проживання (перебування). Причини неявки відповідач суду не повідомляв, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідач в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлялась про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідачки та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. Статтями 10, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Частиною 1 ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Судом встановлено, що [PERSON] 18.12.2021 р. о 19 год. 50 хв., керуючи транспортним засобом «Сканія» д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом «Латр Фріго», д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по Бориспільському шосе в напрямку м. Борисполя (кільце Харківської площі), не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Сканія», д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом «Шварз», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та транспортним засобом «Фольксваген Пассат», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 28.01.2022 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. 00 коп. Постанова набрала законної сили 07.02.2022 року (а.с. 19). Частиною 4 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Внаслідок ДТП пошкоджено автомобіль «SCANIA», державний номерний знак [NUMBER] із напівпричепом Schwarzmuller S-1, державний номерний знак [NUMBER] , власником якого є ТОВ «ГЮАЛОС», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER] та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER] (а.с. 21, 22). Як вбачається з матеріалів справи, а саме договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 80307а1р від 27 липня 2021 року, транспортний засіб марки (моделі) Schwarzmuller S-1, реєстраційний номер [NUMBER] застрахований у ПАТ «СК «АРКС» (а.с. 5-13). Страхувальник 18.12.2021 року звернувся до АТ «СК «АРКС» із заявою про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу (а.с. 20). На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] не була застрахована відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно розглянутої заяви власника пошкодженого транспортного засобу, автомобіля марки «SCANIA», державний номерний знак [NUMBER] із напівпричепом Schwarzmuller S-1, державний номерний знак [NUMBER] , дану дорожньо-транспортну пригоду було визнано страховим випадком, на підставі акту огляду транспортного засобу по справі №1.003.21.0030685; рахунку-фактури № 220000258 від 07.02.2022 року; акту виконаних робіт № 220000258 від 07.02.2022 року; страхового акту № ARX3245001 від 13.05.2022 року; розрахунку страхового відшкодування ПАТ «СК «АРКС» було здійснено виплату страхового відшкодування на користь власника автомобіля марки (моделі) Schwarzmuller S-1, реєстраційний номер [NUMBER] в розмірі 27994 грн. 91 коп., вказане підтверджується платіжним дорученням № 888042 від 16.05.2022 року (а.с. 23-30, 31). Статтею 979 ЦК України встановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Виходячи з положення ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до ПАТ «Страхова компанія «АРКС» перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяну шкоду. Відповідно до ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Оскільки, АТ «СК «АРКС» відшкодував шкоду, заподіяну з вини відповідача, тобто виконав умови за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, позивач набув право зворотної вимоги до відповідача у розмірі виплаченого відшкодування. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, у разі задоволенні позовних, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved