Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним. На обґрунтування вимог в позовній заяві зазначено, що 27.07.2001 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу було укладено на універсальній товарній біржі "Ріко-Альянс" у простій письмовій формі та зареєстрований цією ж товарною біржею за номером 1-152. Умови договору сторонами було виконано повністю - покупцем було сплачено відповідачу обумовлену суму коштів, а відповідачем в свою чергу було передано вказаний будинок. 27.07.2001 року право власності позивача на вказаний будинок було зареєстроване в Баштанському БТІ в реєстраційній книзі №24 за реєстровим номером 3182. Нотаріально дану угоду сторонами посвідчено не було. Через недотримання нотаріального посвідчення угоди, як того вимагало законодавство того часу, позивач не може в повному обсязі користуватися та розпорядитися даним майном. Відповідач ухилявся від нотаріального посвідчення угоди За таких обставин позивач просив суд визнати вищевказаний договір купівлі-продажу житлового будинку дійсним. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та підтримання позову. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся вчасно та належним чином. Відзив від нього не надходив. З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи (копію договору купівлі-продажу №1-152 від 27.07.2001 року; реєстраційне посвідчення Баштанського БТІ від 27.07.2001 року; копію технічного паспорту на житловий будинок; витяг з реєстру будівельної діяльності), суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 27.07.2001 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , згідно умов якого позивач [PERSON] придбала даний будинок у власність. Договір купівлі-продажу було укладено на універсальній товарній біржі "Ріко-Альянс" у простій письмовій формі та зареєстрований цією ж товарною біржею в Журналі реєстрації біржових угод за номером 1-152. Умови договору сторонами було виконано повністю - покупцем було сплачено відповідачу обумовлену суму коштів, а відповідачем в свою чергу було передано вказаний будинок. 27.07.2001 року право власності позивача на вказаний будинок було зареєстроване в Баштанському БТІ в реєстраційній книзі №24 за реєстровим номером 3182. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Вказаний договір купівлі-продажу укладено 27.07.2001 року, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року статтею 227 якого було передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). У відповідності до частини другої статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 року№3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Сукупність встановлених судом обставин свідчать, що сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується вищевказаними письмовими доказами, відбулося повне виконання договору, при цьому сторонами не було дотримано нотаріального посвідчення угоди, відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, що перешкоджає позивачу повноцінно реалізувати своє право власності на вказане нерухоме майно та в даному конкретному випадку є підставою для визнання дійсним договору купівлі-продажу вищевказаного житлового будинку. На підставі ст.ст. 47, 227 ЦК УРСР та

Outcome: approved