Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] у будинку [ADDRESS] станом на час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] \~ в м. Сміла Черкаської області помер її батько\~ [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на домоволодіння [ADDRESS] . Після смерті батька заявник не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки проживала разом із батьком [PERSON] без реєстрації в [ADDRESS] . Встановлення наведеного факту необхідне для оформлення спадщини, встановити факт іншим способом неможливо. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27 червня 2024 року відкрито провадження по справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку окремого провадження. Заявник та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, зазначених у заяві. Представник заінтересованої особи\~ в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій розгляд справи просила проводити без її участі та прийняти законне і обґрунтоване рішення по справі. Суд заслухавши пояснення заявника та її представника, свідка, дослідивши письмові докази приходить до наступного. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] в м. Сміла Черкаської області [INFO] помер\~ [PERSON] . Згідно відомостей про реєстрацію місця проживання особи від 22 травня 2024 року №0116/676, [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 14 січня 1957 року по день смерті [INFO] . На момент смерті разом з померлим зареєстровані особи відсутні. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] в м. Сміла Черкаської області [INFO] \~ померла [PERSON] . Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 17 травня 2024 року, [PERSON] , 28 червня 1975 року зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». Як вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 12 лютого 2019 року. Після реєстрації розірвання шлюбу\~ прізвище заявниці значиться « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 04 листопада 1997 року. Як вбачається з довідки квартального комітету №4 від 14 червня 2024 року, [PERSON] з 2010 року проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що [PERSON] вона знає з дитинства, вони проживають по сусідству. Вона, свідок, по [ADDRESS] , а [PERSON] -\~ по [ADDRESS] .\~ За вказаною адресою вона проживала з 2010 року\~ разом з батьком [PERSON] , доглядала його. За цією ж адресою вона, заявник,\~ проживала і на момент смерті батька у 2014 році. Відповідно до довідки\~ завідувача Смілянської державної нотаріальної контори від 10 липня 2024 року після смерті [PERSON] до Смілянської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття/відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа в Смілянській державній нотаріальній конторі не заводилась. Відповідно до положень ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Частиною 1 статті 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Суд зазначає, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування", виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Пунктом 23 зазначеної постанови встановлено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Тобто, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. З урахуванням досліджених судом документів, а також показів свідка, судом встановлено, що [PERSON] дійсно до дня смерті батька [PERSON] проживала разом з ним у будинку по [ADDRESS] . Оскільки в позасудовому порядку заявник позбавлена можливості встановити наведений факт, а встановлення даного факту має для неї юридичне значення, суд вважає за можливе задоволити її заяву в повному обсязі. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі наведеного,

Outcome: approved