Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Крюківського ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким скасувати обтяження - арешт майна боржника та заборону відчуження всього рухомого та нерухомого майна, а саме: будинку [ADDRESS] , які накладено постановою державного виконавця у виконавчому провадженні № [NUMBER] від 04.07.2016 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-1394, виданого 21.11.2011 року Крюківським районним судом міста Кременчука. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вона є спадкоємицею померлого батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . У процесі прийняття спадщини після померлого, державним нотаріусом позивачу було повідомлено, що на усе рухоме та нерухома майно [PERSON] було накладено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна та заборони його відчуження, накладені на підставі постанови державного виконавця Крюківського ВДВС міста Кременчука ГТУЮ у Полтавській області від 04.07.2016 року у виконавчому провадженні № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа № 2-1394, виданого 21.11.2011 року Крюківським районним судом міста про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON] . З метою досудового врегулювання даного питання, позивач зверталася до Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, однак листом останню було повідомлено, що для вирішення питання про зняття арештів необхідно звернутися до суду. Враховуючи, що на час звернення позивача з позовом до суду наявність арешту (обтяження), накладеного на вказане спірне майно, порушує її право на оформлення спадщини, обґрунтованих законних підстав для збереження (продовження) цієї заборони не вбачається, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб, у зв`язку із чим позивач і вимушена звернутись до суду. 06.03.2024 року ухвалою судді позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків. 19.03.2024 року представник позивача [PERSON] усунув недоліки, зазначені в ухвалі судді від 06.03.20245 року, надав суду оригінал квитанції про сплату судового збору, уточнену позовну заяву, при цьому змінивши первісного відповідача Крюківський ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області на [PERSON] , як стягувача у виконавчому провадженні щодо стягнення з [PERSON] аліментів на її користь на утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON] . 21.03.2024 року зроблено запит щодо визначення місця реєстрації відповідача у справі. 01.04.2024 року ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 12.06.2024 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків. 14.06.2024 року позивачем недоліки позовної заяви усунуто, а 28.06.2024 року подано до суду заяву про зміну позовних вимог. Позивач просила суд постановити рішення, яким скасувати арешт майна боржника та заборону відчуження всього рухомого та нерухомого майна, накладений постановою державного виконавця Крюківського ВДВС міста Кременчука ГТУЮ у Полтавській області від 04.07.2016 року у виконавчому провадженні № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа № 2-1394, виданого 21.11.2011 року Крюківським районним судом міста про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON] . Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, однак 13.08.2024 року позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити. Представник позивача адвокат Шудря В.І. позовні вимоги підтримав, розгляд справи просив проводити без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, не надала до суду пояснень про причини неявки, відзив не надавала. 13.08.2024 року відповідач надала суду про визнання позовних вимог у повному обсязі, проти скасування обтяжень майна не заперечувала. Представник відповідача адвокат Шаповал М.В. підтримала позицію свого довірителя, розгляд справи просила проводити без її участі. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі письмових матеріалів справи. Суд, приймаючи до уваги думку учасників справи, викладену в їхніх письмових заявах, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків: 04.07.2016 року постановою державного виконавця Крюківського ВДВС міста Кременчука ГТУЮ у Полтавській області Горбульова А.В. у виконавчому провадженні № [NUMBER] накладено арешт на усе рухоме та нерухоме майно [PERSON] та заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику (а.с. 8). На підставі відомостей з Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що виконавче провадження № [NUMBER] було відкрито з примусового виконання виконавчого листа № 2-1394, виданого 21.11.2011 року Крюківським районним судом міста про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1 500 грн 00 коп., починаючи з 22.06.2011 року і до досягнення сином [PERSON] повноліття (а.с. 9). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 15.10.2020 року (а.с. 7). 18.03.2021 року виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого листа № 2-1394, виданого 21.11.2011 року Крюківським районним судом міста про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , було завершене на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку зі смертю боржника. [PERSON] звернулась до Другої Кременчуцької державної нотаріальної контри із заявою про прийняття спадщини після померлого [INFO] батька [PERSON] . 09.04.2021 року Другою Кременчуцькою державної нотаріальною контрою зареєстровано спадкову справу № 42/2021 - номер у нотаріуса (№ 67479616 номер у Спадковому реєстрі). Постановою державного нотаріуса Першої Кременчуцької державної нотаріальної контри Сороколат І.М. від 14.06.2024 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом до зняття арешту з майна (а.с. 66). Для зняття арешту з майна спадкодавця [PERSON] , позивач звернулася до Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із відповідною заявою. Листом Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції за № 33839 позивачу було повідомлено, що на момент закінчення виконавчого провадження № [NUMBER] та на даний час відсутні підстави, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», для зняття арешту з майна [PERSON] , накладеного постановою державного виконавця про арешт майна боржника від 04.07.2016 року у межах виконавчого провадження. Для вирішення питання про зняття арешту з майна, належного [PERSON] у відповідності до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» слід звернутись до суду. Згідно з статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до статті 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з частиною 1 статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до частини 1 статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно із статтею 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його реалізацію своїх майнових прав, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в Постанові Верховного Суду України № 6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду. Згідно зі статтею 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1218, частиною 5 статті 1268 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. На сьогодні позивач має намір оформити право на спадщину за законом, проте через наявність арешту на спадкове майно, позбавлена можливості це зробити. Таким чином, накладений арешт на спадкове майно порушує право позивача у справі, на оформлення права на спадщину. Згідно із частиною 2 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна. На сьогодні позивач позбавлена права на оформлення спадщини, і в подальшому можливості безперешкодно володіти належним їй майном через наявність арешту. Таким чином, арешт накладений на майно порушує права позивача. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що наявність обтяження у вигляді арешту майна порушує право власності позивача, внаслідок чого остання позбавлена можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, із врахуванням того, що відповідач не заперечувала проти скасування обтяжень майна померлого [INFO] [PERSON] , суд вважає, що на даний час продовження накладеного ДВС обтяження майнових прав [PERSON] в порядку виконання рішення суду відсутнє, а тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved