Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-11 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою в якій просить визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатною та встановити над нею опіку. Посилається на те, що [PERSON] є його матір`ю, через психічне захворювання не взмозі працювати, не усвідомлює наслідки своєї поведінки, не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях. За станом свого здоров`я [PERSON] не здатна до самообслуговування та потребує постійного стороннього догляду та встановлення над нею опіки. Просить визнати недієздатною [PERSON] , встановити опіку над нею та призначити заявника опікуном над нею. В судовому засіданні представник заявника - адвокат Сопова В.С. підтримала заяву про визнання [PERSON] недієздатною та просила суд її задовольнити та призначити заявника її опікуном. Крім того пояснила, що заявник [PERSON] не звертався до органу опіки та піклування з метою отримання подання про доцільність призначення його опікуном матері [PERSON] , оскільки вважав це зайвим. Представник органу опіки та піклування - Опікунської ради виконавчого комітету Путивльської міської ради в судове засідання не з`явився. Уповноважений представник [PERSON] подала до суду письмову заяву, у якій просила справу розглядати без участі представника органу опіки та піклування, не заперечувала проти задоволення поданої [PERSON] заяви, а також зазначила, що [PERSON] до опікунської ради не звертався. [PERSON] , щодо якої розглядається заява про визнання її недієздатною, в судове засідання не викликалась. Представник [PERSON] - адвокат Гуторка Л.А. не заперечувала проти задоволення заяви про визнання [PERSON] недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення заявника її опікуном. Заслухавши думку учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд доходить висновку, що заява підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю заявника [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження заявника серії [NUMBER] від 16.10.1972 (а.с. 8). На підставі ч. 1 ст. 106 ЦПК України представником заявника було подано до суду висновок судово-психіатричного експерта стосовно [PERSON] , складений на замовлення представника заявника. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 677 від 02.08.2024, проведеної експертами Сумської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», [PERSON] страждає на хронічний, стійкий психічний розлад у вигляді Судинної деменції. За своїм психічним станом [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 46-50). Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Враховуючи наведені обставини, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною. В силу ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно ч.ч. 6-7 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною першою цієї статті. Відповідно до приписів законодавства у справах про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності ЦПК передбачається періодичний судовий контроль за наявністю/продовженням існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності (принцип, визначений у рішеннях ЄСПЛ «Наталія Михайленко проти України» (2013), «Станєв проти Болгарії» (2012), «Штукатуров проти Росії» (2008), адже ч. 6 ст. 300 встановлюється максимальний строк дії судового рішення про визнання фізичної особи недієздатною у 2 роки). Відповідні положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачають те, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 62 ЦК України, опіка встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки, або за місцем проживання опікуна. Частинами 1-4 ст. 63 ЦК України передбачено, що опікуна призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном лише за її письмовою заявою. Опікун призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна. У відповідності до приписів ст. 67 ЦК України та Розділу 4 Правил, опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, заявник не звертався до Опікунської ради виконавчого комітету Путивльської міської ради з метою вирішення питання щодо внесення до суду подання про доцільність призначення його опікуном матері - [PERSON] , про що зазначив у своїй письмовій заяві представник заінтересованої особи, а також не заперечував у судовому засіданні представник заявника. Згідно ст. 65 ЦК України до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. Питання щодо встановлення опіки і піклування регулюються Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України № 34/166/131/88 від 26.05.99 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 р. за N 387/3680 (далі - Правила опіки і піклування). Проаналізувавши вищезазначені обставини, беручи до уваги, що в матеріалах справи відсутнє подання органу опіки та піклування про встановлення опіки і призначення саме заявника [PERSON] опікуном над його матір`ю [PERSON] , враховуючи вимоги ч. 1 ст. 300 ЦПК України підстав для задоволення вимог про встановлення опіки над [PERSON] та призначення заявника [PERSON] її опікуном не вбачається.

Outcome: partial