Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] 18.06.2024 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовна заява обґрунтована тим, що позивач із Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень дізнався про наявність виконавчого провадження [NUMBER], відкритого на підставі виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 25.02.2021, зареєстрованого в реєстрі під № 28963 про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» коштів в розмірі 25815,91 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з істотним порушенням законодавства, зокрема, вважає спірною заборгованість, нараховану у виконавчому написі нотаріуса. В позовній заяві позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. за № 28963 від 25.02.2021 про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-капітал» в розмірі 25815,91 грн. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 19.06.2024 в даній справі відкрито провадження з розглядом справи за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 19.06.2024 задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову. Відповідачем відзив на позовну заяву не подавався. Треті особи письмові пояснення щодо позову не подавали. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року N 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за N 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172. Постановою № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 21 вересня 2021 року, справа № 910/10374/17, провадження № 12-5гс21 та є обов`язковою. Судом встановлено, що 25.02.2021 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №28963, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , який є боржником за кредитним договором №004-16053-230513 від 23.05.2013, укладеним з АТ «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит-капітал» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Кредит-капітал» суми заборгованості в розмірі 24515,91 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту-15346,36 грн, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 9169,55 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плату із стягувача, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна заборгованість боржника становить 25815,91 грн. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що вчиняючи 25.02.2021 виконавчий напис №28963 приватний нотаріус необґрунтовано керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису №28963 від 25.02.2021 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, хоча твердження позивача про те, що сума заборгованості не була безспірною не знайшло свого підтвердження дослідженими в справі доказами. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 1816,80 грн. понесених позивачем судових витрат, а саме: за розгляд справи судом та за розгляд судом заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved