Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

у лютому\~2024\~року [PERSON] \~звернулась до\~суду з\~позовом до відповідача про стягнення недоотриманого довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 229190,48 грн, інфляційні втрати та 3% річних за увесь час прострочення виплати недоотриманого довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 19.02.2020 та судові витрати. Обґрунтовано позов тим, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] . У встановлений законом строк позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про виплату їй коштів, що належали її чоловіку та не були виплачені, проте їй було відмовлено, оскільки немає законних підстав виплачувати заборгованість по пенсії, що перейшла у спадок позивачу, в зв`язку з чим позивач звернулась до суду. Ухвалою суду від 12 лютого 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти позовних вимог, посилаючись на те, що щомісячне довічне утримання не є видом пенсійних виплат і, відповідно, не належить до сфери пенсійного забезпечення, а є формою соціального забезпечення суддів, яке характеризується особливостями правового регулювання й фінансування, що принципово унеможливлює ототожнення понять «пенсія» та «щомісячне довічне грошове утримання суддям». Крім того, враховуючи юридичну природу правовідносин, що склались, як немайнових зобов`язань, на них не поширюється дія положень частини другої статті 625 ЦПК України. Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Позивач, у межах шестимісячного строку звернулась до відповідача із заявою про виплату належної їй суми недоотриманої чоловіком пенсії, на що у своїй відповіді від 11.12.2023 № 2500-0202-8/83078 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повідомило позивача про те, що судове рішення, яке набрало чинності, стосується лише особи, відносно якої воно ухвалене, згідно даного рішення не можуть бути зроблені дії відносно інших осіб, якщо інше не зазначене в рішенні суду. Оскільки позивач не був стороною у справі і суд не вирішив жодних зобов`язань щодо нього, у Головного управління немає законних підстав проводити дії стосовно позивача згідно із рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.07.2021 по справі № 620/3436/21. Рекомендували звернутись до суду із відповідною заявою про зміну правонаступника. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Частиною першою ст.16 Цивільного Кодексу України\~передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1227\~ЦК України встановлено, що суми, зокрема, пенсії, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Правовідносини щодо виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці регулюються нормами Законів України «Про судоустрій і статус суддів», «;Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «;Про пенсійне забезпечення»\~тощо. Зокрема, відповідно до ч. 5\~ст. 142 Закону України «Про судоустрій та статус суддів»\~щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України. На підставі ч.ч.1, 5\~статті 142 Закону України № 1402-VIII від 02.06.2016 «Про судоустрій і статус суддів»\~суддя, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого\~статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України. Частинами 1, 2\~ст. 52 Закону України № 1058-ІV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~визначено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій\~статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Прийнявши спадщину в установленому законом порядку, спадкоємець набув право на все майно, яке належало спадкодавцеві на час смерті, а тому відповідно достатті 1227 ЦК України він має право на її отримання. Даний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 13 квітня 2022 року у справі № 220/30/21, від 23 лютого 2022 року у справі № 428/10113/20. Недоотримана, у зв`язку зі смертю пенсіонера, сума пенсії, на яку він мав право, виплачується, зокрема, в порядку\~Закону № 1058-IV. Вказані положення дають змогу дійти висновку, що виплата суми пенсії, яка не була одержана за життя пенсіонера, за загальним правилом, здійснюється у позасудовому порядку (добровільно) органами Пенсійного фонду України членам сім`ї, особам, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, особам, що знаходилися на його утриманні, які звернулися із відповідною заявою протягом 6 місяців з дня смерті пенсіонера. У разі відсутності членів сім`ї або в разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в межах цього строку суми пенсій, призначених, зокрема, за\~Законом № 1058-IV, можуть входити до складу спадщини. Аналогічний підхід застосований Верховним Судом у постановах від 28 листопада 2023 року у справі № 420/244/20, від 15 грудня 2023 року у справі №805/2628/18-а та від 14 березня 2024 року у справі №420/3331/21. Частиною 4 статті 263\~ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Позивач у встановлений законом строк звернулась до відповідача із заявою про виплату їй коштів, що належали її чоловіку та не були виплачені. З огляду на викладене, та враховуючи те, що у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного їй спадкового майна, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача недоотриманої пенсії. Згідно норм\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи встановлені правовідносини між сторонами, підстави для застосування ст. 625 ЦПК України відсутні, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір в сумі 1833,52 грн за подання позовної заяви, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підтвердження понесених витрат по справі, позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги від 27 жовтня 2023, укладеного між позивачем та адвокатським бюро «Сергія Денисенка», акт виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги № 27/10/23, рахунок-фактуру № 1 від 06.02.2024 про сплату 7000 грн. Оскільки позивачем документально підтверджено понесення витрат на оплату правничої допомоги, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на правничу допомогу у даній справі. Проте, враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг та витрачений адвокатом час, виходячи з критерію розумності та співрозмірності, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 3000 грн. витрат на правничу допомогу, вважаючи таку суму співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи.

Outcome: partial