Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-25 00:00:00

У березні 2024 року позивачка звернулась до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що 06.11.2020 їй було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України. Вироком суду від 23.12.2021 її було виправдано. 16.10.2023 ухвалою Сумського апеляційного суду вирок залишено без змін. Перебувала під незаконним слідством протягом 2 роки, 11 місяців, 11 днів. Незаконними діями позивачу заподіяна моральна шкода, оскільки вона зазнала значних душевних страждань, вимушених змін у особистому житті, в суспільних стосунках, зниження свого престижу та репутації, що призвело до порушення уставленого способу життя, зміни характеру роботи, необхідності вжиття додаткових заходів для підтримання нормального способу життя для себе та родини. Враховуючи встановлений з 01.04.2024 мінімальний розмір заробітної плати у 8\~000 грн., мінімальний розмір компенсації їй моральної шкоди становить 280\~000 грн. З урахуванням особистості позивача, особливостей обвинувачення, поведінки сторони обвинувачення, можливих негативних наслідків зазначає, що остаточному стягненню в якості компенсації моральної шкоди підлягає 700\~000 грн. Просить стягнути з Держави України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь позивача 700\~000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Ухвалою суду від 19.03.2024 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Ухвалою від 02.04.2024 за заявою представника відповідача здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою від 23.05.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У відзиві на позову заяву, поданому представником відповідача ДКС України відповідач проти позову заперечував. Пояснив, що казначейство не порушувало жодних прав та інтересів позивача, не вступало з ним у правовідносини, а тому не може нести відповідальність за шкоду, завдану діями інших суб?єктів. Сума моральної шкоди є завищеною та необгрунтованою. Просить відмовити у задоволенні позову. У відзиві на позовну заяву відповідач Сумська обласна прокуратура зазначила, що заявлені вимоги про стягнення моральної шкоди є необгрунтовано завищеними. Позивачем не надано доказів на підтвердження заподіяння моральної шкоди. Позивач в порядку ст. 208 КПК України не затримувався, запобіжний захід та заходи забезпечення кримінального провадження відносно неї не обиралися. У відзиві на позовну заяву відповідач ГУНП в Сумській області зазначив, що з урахуванням мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на момент відшкодування (7100 грн) та наявності доказів заподіяння моральної шкоди розмір грошового відшкодування може становити 250\~790,32 грн. Матеріали справи не містять доказів заподіяння позивачу моральної шкоди. Позивач в порядку ст. 208 КПК України не затримувався, запобіжний захід та заходи забезпечення кримінального провадження відносно неї не обиралися. Просить відмовити у задоволенні позову. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав із зазначених у позові підстав. Додатково пояснив, що у зв`язку із кримінальним переслідуванням позивачка вимушена була змінити посаду на іншу. Кримінальне переслідування негативно вплинуло на її репутацію, в тому числі ділову. У судовому засіданні представники відповідачів заперечували проти позову з підстав, зазначених у відзивах. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивачці 06.11.2020 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України (кримінальне провадження №42019201280000226) (а.с. 29-37). Вироком Глухівського міськорайонного суду Сумської області від 23.12.2021 у справі №576/2641/20 позивачку виправдано за ч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України у зв`язку з недоведеністю вчинення нею цих правопорушень (а.с. 38-46). Ухвалою Сумського апеляційного суду від 16.10.2023 вказаний вирок залишено без змін (а.с. 48-56). Ухвалою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 23.01.2024 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Сумського апеляційного суду від 16.10.2023 (а.с. 57-58). Позивачка з 19.11.2001 працювала у ДП «Глухівський агролісгосп» на посаді інженера по лісокористуванню. З 20.10.2021 переведена на посаду інженера з охорони і захисту лісу (а.с. 18-23). За сумлінну працю і високий професіоналізм у 2023 році була відзначена подякою голови Сумської ОВА (а.с. 24). Має вищу освіту (а.с. 25-28) . Позивачка у період з 25.08.2023 по 05.09.2023 перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП СОР «Обласна спеціалізована лікарня м. Глухів», постійно приймає підтримуюче амбулаторне лікування (а.с. 59) Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового\~або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до частини першої статті 1176 ЦК України шкода, завдана\~фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом (частина друга статті 1176 ЦК України). Пунктом 1 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» визначено, що відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок\~ незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. У пункті 1 частини першої статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках постановлення виправдувального вироку суду. Згідно з частиною третьою статті 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом проводиться, виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Межі відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом визначаються судом у розмірі, співмірному з мінімальним розміром заробітної плати, визначеної законодавством, за кожен місяць перебування під слідством чи судом, виходячи з мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством на момент відшкодування. У постанові Великої Палати Верховного суду від 20 вересня 2018 року у справі № 686/23731/15-ц (провадження № 14-298цс18) зроблено висновок, що «моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Законодавець визначив мінімальний розмір моральної шкоди, виходячи з установленого законодавством розміру заробітної плати на момент розгляду справи судом, за кожен місяць перебування під слідством та\~судом. Тобто цей розмір у будь-якому випадку не може бути зменшено, оскільки він є гарантованим мінімумом. Але визначення розміру відшкодування залежить від таких чинників, як характер і обсяг страждань (фізичного болю, душевних і психічних страждань тощо), яких зазнав позивач, можливості відновлення немайнових втрат, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих і суспільних стосунках, ступінь зниження престижу, репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану,\~і сама можливість такого відновлення у необхідному чи повному обсязі. Тобто суд повинен з`ясувати усі доводи позивача щодо обґрунтування ним як обставин спричинення, так і розміру моральної шкоди, дослідити надані докази, оцінити їх та визначити конкретний розмір моральної шкоди, зважаючи на засади верховенства права, вимоги розумності, виваженості і справедливості». Відповідно до\~статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Позивач незаконно перебувала під слідством і судом з 06.11.2020 дати повідомлення про підозру по 16.10.2023 дату постановлення ухвали Сумським апеляційним судом про залишення виправдувального вироку без змін. Вказаний період становить 2 роки, 11 місяців, 11 днів. \~Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходить з того, що відшкодування моральної шкоди не може бути менше одного мінімального розміру заробітної плати, який діє на час розгляду справи, за кожен місяць перебування під слідством чи судом. У випадку, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні до мінімального розміру заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, суд має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподаткованого мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. При цьому визначений законом розмір є мінімальним, що гарантований державою, а суд, враховуючи обставини конкретної справи, може застосувати й більший розмір відшкодування. Указане відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 22 квітня 2019 року у справі № 236/893/17 (провадження № 14-4цс19). Відповідно до статті 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» з 01 квітня 2024 року мінімальну заробітну плату встановлено у розмірі 8000,00 грн. Таким чином, мінімальний встановлений законом розмір моральної шкоди, який може бути стягнутий, становить 282\~933,33 грн. (35 міс *8\~000 грн. +8\~000 грн. : 30 днів * 11 днів). Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами\~рівності, поміркованості, розумності, справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, а ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Перебування позивача під слідством і судом, безумовно негативно вплинуло на його почуття та душевний стан і завдало йому душевних страждань, він які полягають у порушенні психологічного комфорту, перебуванні у стані напруги, стресу та інших негативних явищ, пов?язаних із притягненням його до кримінальної відповідальності. Оскільки внаслідок незаконних дій\~органів досудового слідства\~ позивач перебував під слідством та судом, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди. Враховуючи, що під час кримінального переслідування відносно позивача не застосовувалися заходи забезпечення кримінального провадження, позивач не був позбавлений можливості спілкуватися з оточуючими, сім`єю, мав можливість працювати і тим самим утримувати сім`ю та беручи до уваги ті вимушені зміни, яких позивач зазнав у зв`язку з кримінальним переслідуванням, термін переслідування, суд вважає, що позивачу була завдана моральна шкода, яку суд оцінює у 283000 грн, що відповідає засадам розумності та справедливості. Заподіяння позивачу моральної шкоди в більшому розмірі позивачем не доведено.

Outcome: partial