Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-25 00:00:00

29.04.2024р. Акціонерне товариство Універсал Банк (далі - позивач, АТ Універсал Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідачка), в якому просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за договором про надання банківських послуг Monobank від 08.12.2021р., станом на 15.01.2024р., в сумі 45 080 грн. 15 коп. загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Позов обґрунтований тим, що Мonobank - це мобільний банк в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Особливістю проекту monobanк є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Онбординг - встановлення ділових відносин з клієнтом, починаючи з травня 2020р. відбувається в тому числі дистанційно шляхом: відеоверифікації працівником банку дистанційно; ДІЯ шеренг на точці дистанційно та селфі клієнта; спрощена процедура через УБКІ, селфі клієнта та селфі клієнта з паспортом. Пройти віддалену ідентифікацію можна і за такими документами: id карта та РНОКПП, паспорт у формі книжечки та РНОКПП, закордонний паспорт та РНОКПП, посвідки на постійне проживання (для іноземних громадян) та РНОКПП. Пройшовши реєстрацію одним із зазначених шляхів та надавши один із пакетів документів відповідач підписав Анкету-заяву та Запевнення клієнта до договору про надання банківських послуг Мonobank шляхом застосування цифрового власноручного підпису. Підписання документів цифровим власноручним підписом узгоджується з Постановою НБУ від 20.12.2023р. № 172 та ст. 207 ЦК України. Положеннями Анкети-заяви визначено, що вона разом з Умовами і Правилами обслуговування в АТ Універсал Банк при наданні банківських послуг щодо продуктів мonobank|Universal Bank, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням https:www.monobank.ua/terms, Тарифами, складають Договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву клієнт ознайомився та погодився, що невід`ємною її частиною є Запевнення клієнта до договору про надання банківських послуг Мonobank з підписанням якого 08.12.2021р. у мобільному додатку договір набуває чинність. У п. 1 Запевнення відповідачка підтвердила отримання примірника договору у мобільному додатку Мonobank; ознайомлення та згоду з умовами договору; укладення договору; зобов`язався виконувати умови договору; що інформація передбачена ч.2 ст. 12 Закону України Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг надана йому шляхом їх розміщення у договорі та на офіційному сайті Банку. Відповідно до п. 4 Анкети-заяви та п. 6 Запевнення відповідачка визнала, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та на паперових носіях. У п. 2 Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг Мonobank відповідачка просила встановити кредитний ліміт на суму вказану у мобільному додатку. У разі виходу із пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися відсоткова ставка 3,1% місяць з першого дня користування кредитом. Тож, на підставі укладеного договору відповідачка отримала кредит у розмірі 30 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Надання і обслуговування кредиту обумовлено пунктом 5 розділу ІІ Умов. Форма надання кредиту: поновлювальний кредитний ліміт/кредитна лінія, який може бути використаний для отримання готівкових коштів та/або здійснення безготівкових розрахунків за придбані товари та послуги. На суму наданого кредиту банк нараховує відсотки. Відсотки нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту, з розрахунку 365/366 календарних днів у році, за процентними ставками зазначеними у тарифах. Погашення кредиту та сплати відсотків здійснюється щомісяця (щомісячний мінімальний платіж). Станом на 28.12.2023р. у відповідачки прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим на підставі положення п. 5.17 п. 5 Розділу ІІ Умов, відбулось істотне порушення зобов`язань, та вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк, 28.12.2023р., направив повідомлення пуш про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте, відповідачка на контакт не виходила та не вчинила жодної дії, направленої на погашення заборгованості в зв`язку з чим та відповідно до п.п. 5.18, 5.19 кредит став у формі на вимогу та на залишок простроченої заборгованості банк нарахував відповідачу неустойку, передбачену Тарифами. Пославшись на положення ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України позивач вказав на наявність у нього права достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Станом на 15.01.2024р., загальний розмір заборгованості відповідачки перед АТ Універсал Банк становить 45 080 грн. 15 коп. (загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом)), яка відповідачкою не погашена. Ухвалою суду від 01.05.2024р. від позивача було витребувано: 1) первинні документи бухгалтерського обліку на підтвердження факту та сум отриманих і повернутих відповідачем кредитних коштів та розрахунку позовних вимог за весь період існування кредитних відносин з відповідачкою щодо кредитного договору від 08.12.2021р., а саме: за період з 08.12.2021р. по 15.01.2024р. (дату, станом на яку позивачем визначена заборгованість); 2) розрахунок позовних вимог в частині нарахування заборгованості за кредитом, відповідно до умов, зазначеним у Анкеті-заяві підписаної відповідачкою 08.12.2021р. за період з 08.12.2021р. по 15.01.2024р. (дату, станом на яку позивачем визначена заборгованість), з вказанням: окремим рядком суми фактично отриманих відповідачкою кредитних коштів та суми коштів зарахованих позивачем на погашення тіла кредиту без урахування комісій, відсотків, штрафних санкцій та інших платежів та з вказанням окремими рядками суми нарахованих комісій, відсотків, штрафних санкцій та інших платежів та суми коштів зарахованих позивачем по вказаним платежам, окремо по кожному із виду платежів, не залежно від заявлених позовних вимог. 04.06.2024р. позивачем надано на виконання ухвали суду від 01.05.2024р. заяву про надання доказів, з наступними документами: деталізованою випискою про рух коштів по картковому рахунку, детальну виписку про рух коштів по картці, довідку про наявність рахунку, довідку про розмір встановленого кредитного ліміту. Представник позивача [PERSON] в судові засідання 06.06.2024р., 02.07.2024р. та 26.07.2024р. не з`явився, хоча належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомив. Водночас, у прохальній частині позовної заяви клопотав про розгляд справи у відсутність представника позивача, дав згоду на заочний розгляд справи. Відповідачка в судові засідання 02.07.2024р. та 26.07.2024р. не з`явилася, хоча належним чином, в порядку визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлена про час, дату і місце судового розгляду шляхом направлення поштовим зв`язком судових повісток за адресою реєстрації місця проживання, а також через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача до суду. Відповідачка про причини неявки суд не повідомила, а також не подала до суду відзив на позовну заяву та заяви про розгляд справи за її відсутності чи відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 26.07.2024р. судом в порядку. визначеному ст.ст. 280, 281 ЦПК України, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі сторін за наявними у справі доказами. Дослідив письмові докази, судом встановлено наступне. 08.12.2021р. між АТ Універсал Банк, в рамках проекту monobank, та [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг, який представляє собою Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Вказана анкета-заява підписана відповідачкою та представником банку [PERSON] . Відповідно до змісту Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 08.12.2021р., ця Анкета-заява разом із Умовами та правилами обслуговування в АТ Універсал Банк при наданні банківських послуг щодо продуктів мonobank|Universal Bank, Таблицею обчислення вартості кредиту і Паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням https:www.monobank.ua/terms, а також Тарифами, що розміщені за посиланням https:www.monobank.ua/rates складають Договір про надання банківських послуг. У вказаній Анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг від 08.12.2021р. зазначено, що підписуючи її власноручним підписом або цифровим власноручним підписом на екрані власного смартфону у мобільному додатку monobank відповідачка просить: відкрити поточний рахунок в АТ Універсал Банк у гривні на її ім`я [NUMBER] та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку. Пільговий період за користування кредитним лімітом становить до 62 календарних днів. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватись процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом. Також в Анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг від 08.12.2021р. відповідачка підтвердила, що надані нею документи є чинними (дійсними) та наведені вище їх копії відповідають оригіналу та надана нею інформація є правдивою. В ній же засвідчила генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису (далі - УЕП) з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем 02d0d9ee050c6616721d3a48c8157fd87b6e2774c58122c9a6dd233846dd808f2f, що буде використовуватися нею для вчинення правочинів та платіжних операцій. Вона ж визнає, що УЕП є аналогом власноручного підпису, Ризики з відшкодування збитків, що можуть бути заподіяні Банку та/або Клієнту, а також третім особам у разі використання УЕП, покладаються на Клієнта. Та погоджується з тим, що невід`ємною частиною Анкети-заяви є Запевнення Клієнта до Договору про надання банківських послуг Monobank, з підписанням якого в Мобільному додатку Договір набуває чинність. 08.12.2021р. відповідачкою підписано власним УЕП 02d0d9ee050c6616721d3a48c8157fd87b6e2774c58122c9a6dd233846dd808f2f в Мобільному додатку Запевнення клієнта до Договору про надання банківських послуг Monobank у п. 1 якого вона підтвердила: отримання примірника Договору в Мобільному додатку monobank; ознайомлення та згоду з умовами Договору, згідно з яким буде здійснюватись відкриття та обслуговування її рахунків, розміщення нею вкладів, отримання споживчого кредиту тощо; укладання нею Договору; зобов`язання виконувати умови Договору; що інформація передбачена ч. 2.ст. 12 Закону Про фінансові послуги та державного регулювання ринків фінансових послуг надана їй шляхом розміщення у Договорі та офіційному сайті Банку. Згідно форм підтвердження електронного документу MonobankDocument наданих до Анкети заяви та Запевнення, у них наявна інформація про ЕП представника банку [PERSON] та інформація про ЕП клієнта [PERSON] . Інформація про клієнта [PERSON] містить дані клієнта, його ідентифікаційного коду, адресу проживання, відкритий ключ базової ключової пари ЕП 02d0d9ee050c6616721d3a48c8157fd87b6e2774c58122c9a6dd233846dd808f2f, час та дату генерації ключової пари ЕП позичальника, яким підписаний документ як 08.12.2021 17:45:09, та час формування ЕП як 08.12.2021 18:13:56, а також про ключ яким підписано документ. До анкети-заяви від 08.12.2021р. банк додав Витяг з Умов і правил обслуговування в АТ Універсал Банк при наданні банківських послуг щодо продуктів мonobank|Universal Bank, затверджені протоколом Правління АТ "Універсал Банк № 49 від 30.11.2022р., які набувають чинності з 01.12.2022р., з додатками (паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту, тарифами чорної картки мonobank), які не підписані позичальницею у будь-який спосіб. Підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачкою цих документів у вказаній редакції у електронному вигляді матеріали справи не містять. Відповідно до довідки про наявність рахунку від 03.06.2024р. клієнта [PERSON] їй було відкрито рахунок [NUMBER] , картка № [NUMBER] типу Чорна Картка, у валюті гривні, зі статусом - активна до 08/29. За довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту від 03.06.2024р. відповідачці була встановлена сума кредитного ліміту: 08.12.2021р. о 18 год. 21 хв. - 30 000 грн. 00 коп. З наданих банком розрахунку станом на 15.01.2024р. та детальних виписки про рух коштів по рахунку [NUMBER] та по картці № [NUMBER] за періоди з 08.12.2021р. по 15.01.2024р., вбачається, що заборгованість відповідачки перед позивачем за кредитним договором від 08.12.2021р. станом на 15.01.2024р. становить 45 080 грн. 23 коп., - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту). Відповідачка з 08.12.2021р. по 28.08.2022р. користувалася кредитним коштами, оплачувала товари та послуги, здійснювала зняття готівки, інше, та вчинила трат на суму 39 176 грн. 83 коп. При цьому із цих же документів вбачається, що відповідачці у період з 01.02.2022р. по 01.12.2023р. нараховувалися відсотки, при цьому за узгодженою сторонами процентною ставкою 37,2% річних (3,1% в місяць) у період з 01.02.2022р. по 31.03.2022р. та з 01.08.2022р. по 15.01.2024р., а у період з 01.04.2022р. по 31.07.2022р. виходячи із зниженої процентної ставки 19,2% річних, та сума нарахованих відсотків у період кредитування склала в загальному 21 301 грн. 40 коп. За весь час користування карткою, відповідачкою було проведено поповнень карткового рахунку на суму 15 398 грн. 08 коп. Сума овердрафту (мінус по картці) становить -15 080 грн. 15 коп. Також, у період кредитування банком було нараховано відповідачці комісію у розмірі 1 128 грн. 20 коп., яка була включена у загальну суму витрат по картці, як 60 478 грн. 23 коп. Доказів які б спростовували наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором, і доводили б повне виконання боржником кредитних зобов`язань за ним відповідачкою суду не надано. Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів. Частина перша статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 2 ст. 15 ЦК України). Так, за ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Договір, в тому числі і договір кредиту, є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. За правилом частини першої ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі. З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020р. у справі № 732/670/19, від 23.03.2020р. у справі № 404/502/18, від 07.10.2020р. № 127/33824/19, від 16.12.2020р. у справі № 561/77/19, від 12.01.2021р. у справі № 524/5556/19. Відповідно до положень ст.ст. 5, 15 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг № 851-ІУ, електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту. Зі змісту ст.ст. 11, 12 Закону України Про електронну комерцію № 675-УІІІ (далі - Закон № 675-УІІІ) електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Зазвичай такі правила є невід`ємною частиною кредитного договору, що прописується в самому договорі та без підтвердження про ознайомлення з такими, договір не буде укладено. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону № 675-УІІІ електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону № 675-УІІІ). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону № 675-УІІІ відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст 11 Закону № 675-УІІІ у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч. 12 ст. 11 Закону № 675-УІІІ). Ст. 12 Закону № 675-УІІІ визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ Універсал Банк). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). За матеріалами справи слідує, що відповідачка ознайомилася та узгодила саме ті умови та правила кредитування, до яких вона приєдналася 08.12.2021р. шляхом підписання анкети-заяви, зокрема і щодо до того, що у разі виходу з пільгового періоду (62 дні) на кредит буде нараховуватись процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом, після чого почала активне використання наданих їй кредитних коштів, що підтверджено наданими банком розрахунком, випискою з карткового рахунку та детальною випискою по картці, Крім того з наданої відповідачем виписки про рух коштів по картці вбачається, що банком нараховано (списано) також комісію в загальній сумі 1 128 грн. 20 коп., яка віднесена до витрат позичальника. За положеннями абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону Про захист прав споживачів кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Заборона на встановлення комісії у договорі, яка не є послугою з кредитування, відповідає правовій позиції, висловленої Верховним Судом України в прийнятої ним постанові від 06.09.2017р. у справі № 6-2071цс16, де суд дійшов висновку, що обслуговування кредиту не є послугою зі споживчого кредитування. Така ж позиція наведена у висновках Верховного Суду у постанові від 20.02.2019р., зроблених під час розгляду справи 666/4957/15-ц. Тому сума кредитної заборгованості, яка заявлена банком, підлягає зменшенню на суми нарахованої комісії - 1 128 грн. 20 коп. Таким чином вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за тілом кредиту в сумі 45 080 грн. 15 коп. підлягають частковому задоволенню в сумі 43 951 грн. 95 коп., оскільки кошти які були спрямовані на сплату заборгованості за кредитним договором (комісії), мають бути зараховані в рахунок погашення основного боргу за кредитом. При цьому, суд не бере до уваги Витяг з Умов і правил обслуговування в АТ Універсал Банк про надання банківських послуг щодо продуктів мonobank|Universal Bank, затверджені протоколом Правління АТ Універсал Банк № 49 від 30.11.2022р., які набувають чинності з 01.12.2022р. з додатками (паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту, тарифами чорної картки мonobank), що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, оскільки такі набирають чинності у грудні 2022р., тобто по витіку майже одного року, після укладення договору між сторонами 08.12.2021р., та вони ж не містять підпису позичальниці. Відсутні в матеріалах справи і інші підтвердження, що саме ці Умови і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ Універсал Банк при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів в редакції від 12.06.2019р., з додатками (паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту, тарифами чорної картки мonobank) розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву 08.12.2021р., а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів, комісії, судового збору, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015р. (провадження №6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду № 697/302/20 від 18.05.2022р. у справі за позовом АТ Універсал Банк про стягнення заборгованості. Надання ж позивачем Паспорту споживчого кредиту, також не має правового значення для вирішення цих позовних вимог, оскільки паспорт споживчого кредиту є лише способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 23.05.2022р. у справі № 393/126/20. На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3 028 грн. 00 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду, покладаються на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відтак з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 952 грн. 30 коп. (97,50%).

Outcome: partial