Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог: ССД Свалявської міської ради Закарпатської області про позбавлення [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування доводів вказує, що рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області шлюб між сторонами розірвано, стягнено з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі 2500,00 грн. на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вимоги мотивує тим, що з моменту розірвання шлюбу відповідач вихованням та утриманням дітей не займається. Протягом року позивач виховує дітей сама. Усі витрати по вихованню та утриманню дитини несе самостійно. Вимоги мотивує тим, що відповідач не цікавиться та не турбується про здоров`я дітей, матеріально не підтримує, не бере ніякої участі у їх вихованні. На даний момент позивач перебуває в іншому шлюбі, у зв"язку з цим змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ". Позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Суд своєю ухвалою від 21.06.2024 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального провадження та призначив підготовче засідання. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та відповідачу копія позовної заяви з доданими до позову документами з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". Інформація щодо справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Судовий розгляд справи призначений відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 05 липня 2024 року. 21.06.2024 року суд зобов`язав орган опіки та піклування Свалявської міської ради Закарпатської області надати письмовий висновок про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Письмовий висновок надійшов до суду 24 липня 2024 року (вх. №5723). Справа до розгляду призначена на 08:30 годину 29.07.2024 року. Позивач подала до суду заяву (вх.5734) про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] підтримує, просить позов задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач відзив (заперечення) на позовну заяву не подав. Інформація щодо розгляду справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. Відповідачу роз`яснено, що в разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Представник третьої особи ООП Свалявської міської ради Закарпатської області Полянич Т.М. подала до суду заяву (вх. №5723) про розгляд справи без участі представника ООП Свалявської міської ради Закарпатської області. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить вимогу про позбавлення батьківських прав [PERSON] задовольнити. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «EASYCON» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Суд проводить заочний розгляд справи без участі сторін за наявними доказами у справі та доходить такого висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; ч. 1 ст. 76 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ч.2 ст. 83 ЦПК України - позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» - кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 7, 155 Сімейного кодексу України - дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 121 Сімейного кодексу України - права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст. 122, ст. 125 СК України. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] (серія [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Голубинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, відповідний актовий запис № 30 від 04.12.2015 року) - в графі "батько" записаний [PERSON] (відповідач), в графі "мати" - [PERSON] (позивач), копіії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] (серія [NUMBER] , виданого Свалявським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, відповідний актовий запис № 109 від 30.05.2017 року) - в графі "батько" записаний [PERSON] (пвідповідач), в графі "мати" - [PERSON] (позивач) (а.с.10,11). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , відповідний актовий запис №6 від 11.07.2022 року, позивач змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] " у зв`язку з укладенням шлюбу. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України - право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла 14 років. Дитина [PERSON] , [INFO] має 8 років 7 місяців, дитина [PERSON] , [INFO] має 7 років 2 місяці.. Судом досліджено надані позивачем докази: копія рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 29.09.2020 року (справа №306/871/20) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів; копія розрахунку заборгованості по аліментам від 22.09.2022 року №63504847; копія довідок виданих КНП "Центр первинної медико санітарної допомоги" Свалявської міської ради амбулаторії загальної практики, сімейної медицини с.Мала Мартинка; копії характеристик на учня [PERSON] та [PERSON] , копії письмових показів сусудів. Відповідно до ч. 4 ст. 19 Сімейного кодексу України - при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою; ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України - орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд дослідив висновок, наданий Свалявською міською радою Закарпатської області № 02-14/3161 від 23.07.2024 року, згідно з яким вирішено вважати доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . При вирішенні спору про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , суд виходить з встановлених в судовому засіданні обставин, враховує ставлення матері до виконання своїх батьківських обов`язків, що відповідач з дітьми не проживає, до синів не навідується, вихованням не займається, матеріально не утримує дітей, не турбується про фізичний та духовний розвиток дітей, не забезпечує їм належного догляду, ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені в ч.1 ст. 164 СК України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення п. 2 ч.1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України) (роз`яснення Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.05.2020 року, справа № 753/2025/19, провадження № 61-1344св20; Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 02.10.2019 року, справа № 461/7387/16-ц, провадження № 61-29266св18). Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, враховує норми Конвенції про права дитини, Сімейного кодексу України, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суди повинні виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України - завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши усі обставини справи, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, суд враховує, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, необхідність застосування якого за обставинами цієї справи доведено. Суд встановив, що позивачем надано належні та допустимі докази ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків, зазначено обставини свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками по вихованню дітей, бере до уваги потреби дітей, що від відповідача [PERSON] (батька дітей) заперечень не надійшло, а тому доходить висновку що позов [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] необхідно задовольнити. Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України - особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституційних обов`язків і передбачений ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 141 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до п.2 ч.5 ст. 265 ЦПК України - у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України - у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем [PERSON] , які складаються з судового збору в розмірі 1211,20 грн. (квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки №69758003 від 12.06.2024 року). Статтею 129 - 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). У контексті вказаної практики суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Outcome: approved