Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

Стислий виклад позиції учасників процесу 12 червня 2024 року представник позивача [PERSON] подав до Радехівського районного суду Львівської області позовну заяву, в інтересах [PERSON] , до Лопатинської селищної ради, про встановлення юридичних фактів та визнання права власності у порядку спадкування. Позов обґрунтований тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . На випадок своєї смерті [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого все своє майно заповів своїй дочці - [PERSON] , 1958 року народження. Мати позивача - [PERSON] , померла [INFO] . Інших дітей, крім позивача, подружжя не мало. Після смерті [PERSON] в Радехівській державній нотаріальній конторі заведена Спадкова справа №135/2005 (у Спадковому реєстрі №3985791). До складу спадщини увійшли майнові паї з майна пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємства СТзОВ «Нивиці» та житловий будинок, які успадкувала позивач. Також до складу спадщини увійшли земельні ділянки, які [PERSON] успадкував від своїх батьків - [PERSON] (дід позивача) та [PERSON] (баба позивача), фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, однак не оформив належним чином своїх спадкових прав. [PERSON] (дід позивача) помер [INFO] . Він постійно по день смерті був зареєстрований та проживав в житловому будинку на [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті були зареєстровані і проживали: дружина - [PERSON] , 1910 р.н. (баба позивача), 1910 р.н. та син - [PERSON] , 1933 р.н. (батько позивача). Від імені померлого [PERSON] заповіт не посвідчувався та після його смерті спадкова справа не відкривалася. [PERSON] (баба позивача) померла [INFO] . Вона постійно по день смерті була зареєстрована та проживала в житловому будинку на [ADDRESS] . Разом з нею на день смерті був зареєстрований і проживав син - [PERSON] , 1933 р.н. (батько позивача). Від імені померлої [PERSON] заповіт не посвідчувався та після її смерті спадкова справа не відкривалася. Позивач позбавлена можливості юридично оформити право на спадкове майно у визначений законом спосіб через відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що державні акти на право приватної власності на землю, серії ІV-ЛВ №058084 та серії ІV-ЛВ №058085, видані після смерті спадкодавців - [PERSON] і [PERSON] . Отже, у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування і неможливістю реалізації цього права через невизнання такого права нотаріусом, який відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, позивач не може реалізувати своє майнове право як спадкоємець у позасудовому порядку. З цих підстав, позивач просила суд ухвалити рішення, яким: установити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , який помер [INFO] , є сином [PERSON] , яка померла [INFO] ; установити факт належності [PERSON] Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІV-ЛВ №058085 від 10 жовтня 2001 року, виданого Нивицькою сільською радою народних депутатів на ім`я [PERSON] ; визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) в порядку спадкування право власності на земельні ділянки, загальною площею 1,3708 га, що належали [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі Державного акта на право приватної власності на землю, серії ІV-ЛВ №058084, зареєстрованого 10 жовтня 2001 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №16216; визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) в порядку спадкування право власності на земельні ділянки, загальною площею 3,0731 га, що належали [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі Державного акта на право приватної власності на землю, серії ІV-ЛВ №058085, зареєстрованого 10 жовтня 2001 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №16217 (а. с. 3 - 10). Заяви та клопотання учасників процесу та інші процесуальні дії у справі Суд своєю ухвалою від 13 червня 2024 року прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче судове засідання (а. с. 1 - 2). Своєю ухвалою від 01 липня 2024 року суд постановив витребувати у Львівського державного нотаріального архіву належним чином засвідчену копію спадкової справи №135/2005 (у Спадковому реєстрі №3985791), заведену після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а. с. 59 - 60). 26 липня 2024 року до суду надійшли матеріали зазначеної вище спадкової справи (а. с. 65 - 112). Сторони у судове засідання не прибули. Позивач та представник позивача [PERSON] подали заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, у якій зазначили, що заявлені позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять позов задовольнити (а. с. 113). Представник відповідача Лопатинської селищної ради подав до суду заяву, у якій просив суд розгляд справи проводити без його участі, просив вирішити справу відповідно до Закону (а. с. 55). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалися учасники процесу. Установлені судом фактичні обставини справи [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим 25.10.2004 Нивицькою сільською радою Радехівського району Львівської області, відповідний актовий запис за № 19 (а. с. 15). Факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] є дочкою [PERSON] , підтверджується Свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , повторно виданим 09.09.1965 Радехівським районним бюро запису актів громадянського стану, відповідний запис за №52 (а. с. 19). На випадок своєї смерті [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті і на що він за законом матиме право, заповів своїй дочці - [PERSON] , 1958 року народження. Заповіт посвідчений секретарем Нивицької сільської ради Радехівського району Львівської області 06.07.2004 і зареєстрований в реєстрі за №41 (а. с. 23). Мати позивача - [PERSON] , померла [INFO] (Свідоцтво про смерть, серії [NUMBER] , видане 13.12.1988 Нивицькою сільською радою Радехівського району Львівської області, відповідний актовий запис за № 24, а. с. 18). Після смерті [PERSON] в Радехівській державній нотаріальній конторі заведена Спадкова справа №135/2005 (у Спадковому реєстрі №3985791) (а. с. 29). До складу спадщини увійшли майнові паї з майна пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємства СТзОВ «Нивиці» та житловий будинок, які успадкувала позивач, що підтверджується матеріалами зазначеної вище спадкової справи (а. с. 66 - 109), Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №890983 від 04.08.2005 та Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом №3783 від 31.08.2007, виданими Радехівською державною нотаріальною конторою (а. с. 29, 30). Також до складу спадщини увійшли земельні ділянки, які [PERSON] успадкував від своїх батьків - [PERSON] (дід позивача) та [PERSON] (баба позивача), фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, однак не оформив належним чином своїх спадкових прав, а саме: - земельна ділянка, загальною площею 3,0731 га, яка згідно плану зовнішніх меж земельної ділянки та кількісної характеристики земель включає ділянки площею 0,8500 га (кормові угіддя), 0,5113 га (рілля), 1,7118 га (рілля) та виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на території Нивицької сільської ради та належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІV-ЛВ №058085, виданого на підставі рішення XII сесії III демократичного скликання Нивицької сільської ради народних депутатів від 13 серпня 2001 року, зареєстрований 10 жовтня 2001 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №16217 (а. с. 31). - земельна ділянка, загальною площею 1,3708 га, яка згідно плану зовнішніх меж земельної ділянки та кількісної характеристики земель включає ділянки, площею 0,8504 га (кормові угіддя), 0,5204 га (рілля) та виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на території Нивицької сільської ради та належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІV-ЛВ №058084, виданого на підставі рішення XII сесії III демократичного скликання Нивицької сільської ради народних депутатів від 13 серпня 2001 року, зареєстрований 10 жовтня 2001 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №16216 (а. с. 32). Із Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , повторно виданого 28.12.1977 Радехівським районним бюро запису актів громадянського стану, відповідний запис за №10, видно, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] (а. с. 20). [PERSON] (дід позивача) помер [INFO] . Він постійно по день смерті був зареєстрований та проживав в житловому будинку на [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті були зареєстровані і проживали: дружина - [PERSON] , 1910 року народження (баба позивача), та син - [PERSON] , 1933 року народження (батько позивача). Від імені померлого [PERSON] заповіт не посвідчувався та після його смерті спадкова справа не відкривалася. Ці факти підтверджують такі документи: Свідоцтво про смерть, серії [NUMBER] , видане 04.02.1997 Нивицькою сільською радою Радехівського району Львівської області, відповідний запис за №5 (а. с. 16); довідка Нивицького старостинського округу Червоноградського району Львівської області №225 від 13.05.2024 (а. с. 24); інформаційна довідка зі Спадкового реєстру №76894121 від 09.05.2024, видана Соснівською державною нотаріальною конторою Львівської області (а. с. 27). [PERSON] (баба позивача) померла [INFO] . Вона постійно по день смерті була зареєстрована та проживала в житловому будинку на [ADDRESS] . Разом з нею на день смерті був зареєстрований і проживав син - [PERSON] , 1933 року народження (батько позивача). Від імені померлої [PERSON] заповіт не посвідчувався та після її смерті спадкова справа не відкривалася. Ці факти підтверджують такі документи: Свідоцтво про смерть, серії [NUMBER] , виданим 15.02.1997 Нивицькою сільською радою Радехівського району Львівської області, відповідний запис за №6 (а. с. 17); довідка Нивицького старостинського округу Червоноградського району Львівської області №226 від 13.05.2024 (а. с. 25); інформаційна довідка зі Спадкового реєстру №76894103 від 09.05.2024 року, видана Соснівською державною нотаріальною конторою Львівської області (а. с. 28). Позивач позбавлена можливості юридично оформити право на спадкове майно у визначений законом спосіб через відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що державні акти на право приватної власності на землю, серії ІV-ЛВ №058084 та серії ІV-ЛВ №058085, видані після смерті спадкодавців - [PERSON] і [PERSON] . (Постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій №158/02-14 від 09.05.2024, видана Радехівською державною нотаріальною конторою Львівської області; а. с. 33, 33 - зворот). Як видно з листа архівного відділу Червоноградської районної державної адміністрації Львівської області №623/07-05 від 28.05.2024 (а. с. 34) та довідки Лопатинської селищної ради Червоноградського району Львівської області (Нивицький старостинський округ) №236 від 15.05.2024 (а. с. 35), рішення XII сесії III демократичного скликання Нивицької сільської ради народних депутатів від 13.08.2001, на підставі якого були видані державні акти на право приватної власності на землю, серії ІV-ЛВ №058084 і серії ІV-ЛВ №058085, - відсутнє і документи Нивицької сільської ради за 2001 рік на збереження в архів не надходило. Натомість архівним відділом Червоноградської районної державної адміністрації Львівської області позивачу надано копію розпорядження голови Радехівської районної державної адміністрації Львівської області №247 від 20.05.1997 «Про затвердження розрахунку вартості земельної частки (паю) та її розмірів в умовних кадастрових гектарах спілки власників селянських господарств «Нивиці» (а. с. 37 - 39), з якого видно, що в списках зазначені [PERSON] та [PERSON] . Відділом №6 управління надання адміністративних послуг головного управління держгеокадастру у Львівській області позивачу надано рішення 13 сесії 2-го скликання Нивицької сільської Ради народних депутатів Радехівського району Львівської області від 11.02.1994 «Про затвердження списків осіб, які мають право на середню земельну частку», де у списках також зазначені [PERSON] та [PERSON] (а. с. 40 - 43). Отже, [PERSON] та [PERSON] мали право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства СТзОВ «Нивиці». Крім вищезазначеного, також право на спадкування унеможливлюють виявлені розбіжності у написанні імені баби позивача ( [PERSON] ) у різних правовстановлюючих документах. Так, у Свідоцтві про народження батька позивача, серії [NUMBER] ім`я його матері записано як « [PERSON] » (а. с. 20). Також в Державному акті на право приватної власності на землю, серії ІV-ЛВ №058085 ім`я баби позивача записано як « [PERSON] » (а. с. 31). А у Свідоцтві про народження баби позивача (серії [NUMBER] , повторно видане 04.11.1980 в с. Нивиці Радехівського району Львівської області, відповідний запис за №28; а. с. 21) та у Свідоцтві про одруження (серії [NUMBER] , повторно видане 04.11.1980 в с.Нивиці Радехівського району Львівської області, відповідний запис за №2; а. с. 22) її ім`я записано як « [PERSON] ». Тобто виникла необхідність встановити факт родинних відносин (що [PERSON] є сином [PERSON] ) та факт належності правовстановлюючого документа (належність [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю, серії ІV-ЛВ №058085). Той факт, що ім`я баби позивача саме « [PERSON] », а не « [PERSON] » чи « [PERSON] », підтверджують такі документи: Свідоцтво про смерть, серії [NUMBER] , видане 15.02.1997 Нивицькою сільською радою Радехівського району Львівської області, відповідний запис за №6 (а. с. 17); довідка Нивицького старостинського округу Червоноградського району Львівської області №253 від 03.06.2024 (а. с. 26); довідка Нивицького старостинського округу Червоноградського району Львівської області №225 від 13.05.2024 (а. с. 24); довідка Нивицького старостинського округу Червоноградського району Львівської області №226 від 13.05.2024 (а. с. 24). Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому відповідно до ст. 12, 229 ЦПК України такі докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права через відмову нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Позиція суду Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 13, 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Норми права, які застосував суд, та мотивована оцінка наведених сторонами аргументів Як зазначив ВС КЦС у постанові від 22 вересня 2021 року у справі № 227/3750/19, належним способом захисту, якщо вбачаються перешкоди в оформленні спадкових прав в нотаріальному порядку, є звернення сторони до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування. До правовідносин, які стосуються встановлення фактів, що мають юридичне значення, і які виникли між сторонами, суд застосовує норми Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК України). Так, відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Суд зважає на роз`яснення, викладені у пунктах 1, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995. Позивач [PERSON] довела належними та допустимими доказами факт, що [PERSON] , який помер [INFO] , є сином [PERSON] , яка померла [INFO] , та факт належності [PERSON] Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІV-ЛВ №058085 від 10 жовтня 2001 року, виданого Нивицькою сільською радою народних депутатів на ім`я [PERSON] . Отже, вимоги позивача про встановлення таких юридичних фактів необхідно задовольнити. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, суд застосовує норми Земельного кодексу України (ЗК України), Цивільного кодексу України (ЦК України) та Цивільного кодексу Української РСР (ЦК УРСР). Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого - визнання права. За правилами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Положення ст. 81, 131 ЗК України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що Цивільний Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникало відповідно до норм ст. 529-531 УРСР. Тобто, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року (набрання чинності ЦК України), застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Таким чином, на спадкові правовідносини після смерті [PERSON] (помер [INFO] ) та [PERSON] (померла [INFO] ) поширюються норми ЦК УРСР, оскільки спадщина після їх смерті відкрилася до [INFO] . На підставі ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно зі ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. З огляду на ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, окрім іншого, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР). Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; довідка державної податкової служби або страховика чи іншого органу про те, що спадкоємець після відкриття спадщини сплачував податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 305/235/17. З огляду на встановлені обставини у справі, батько позивача - [PERSON] , прийняв спадщину після смерті своїх батьків - [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , фактично вступивши в управління і володіння спадковим майном, але не оформив своїх спадкових прав. На спадкові правовідносини після смерті [PERSON] (помер [INFO] ) поширюються норми ЦК України. Відповідно до ст. 1216 та 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У розумінні ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно із ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Зважаючи на встановлені обставини справи, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом, яка прийняла спадщину на підставі ст. 1269, 1270 ЦК України, оскільки у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Докази про інших спадкоємців за законом, які прийняли спадщину або претендують на неї, в матеріалах справи відсутні. Враховуючи, що позивач [PERSON] прийняла спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки в нотаріальній конторі не може, суд дійшов висновку, що позовні вимоги сторони позивача про визнання права власності у порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такі потрібно задовольнити.

Outcome: approved