Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

З Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області до Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області\~надійшла на розгляд за територіальною підсудністю вказана справа. \~ \~ \~ \~Позивач звернувся\~до суду\~з позовом про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису за № 42793, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. 22.12.2021 про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості в розмірі 18 364,44 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що через адвоката позивачем було з`ясовано, що відносно нього існує Постанова про відкриття виконавчого провадження за № 68431679 від 03.06.2024, відповідно до якої, за виконавчим написом № 42793 виданим 22.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості в розмірі 18 364,44 грн. Вважає, що оспорюваний виконавчий напис є незаконним та вчинений з порушенням вимог законодавства, так як він був здійснений на підставі копій документів, а не їх оригіналів, нотаріально не посвідченого кредитного договору, документів, які не підтверджують безспірність заборгованості, з порушенням трирічного строку звернення. Стверджує, що жодних кредитних договорів з відповідачем не укладав та ніякого боргу перед ним не має. Крім того, приватний нотаріус вчиняючи виконавчий напис, не врахувала та не перевірила факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Таким чином, позивач вважає, що нотаріусом було вчинено виконавчий напис з вищевказаними порушеннями чинного законодавства без дослідження безспірності заборгованості, що призвело до незаконності прийняття виконавчого напису. Ухвалою від 02.07.2024 заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено, до набрання законної сили рішення у цивільній справі № 185/6638/24 (провадження № 2/0198/173/24) зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 68431679, відкритому начальником відділу Донецької державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції Мироновою М.В. на підставі виконавчого напису № 42793, виданого 22.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. Ухвалою у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Згідно ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до суду не прибув, звернувся до суду із письмовою завою не заперечує проти задоволення позову. Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, відділ Донецької державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції будучи повідомленими про дату, час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явилися, пояснень на позовну заяву не надали, ухвали про забезпечення позову, ухвали про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження разом із позовними заявами та копіями додатків до них, судові повістки направлялися за адресами, вказаними в позовній заяві, але повернулися на адресу суду з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 47-50, 55-57). Згідно ч.1 ст.223\~ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Постанови про арешт коштів боржника від 03.06.2024, винесеної начальником відділу Донецької державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції Мироновою М.В. у виконавчому провадженні ВП № 68431679, відкритого на підставі виконавчого напису № 42793, виданого 22.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т. М., з [PERSON] , [INFO] (адреса: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (адреса: Київська обл., м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, буд. 9А офіс 204, код ЄДРПОУ: 43311346) підлягає стягненню заборгованість в сумі 18\~364,44 грн. (а.с. 11). Позивачем ставиться питання про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, у тому числі, в не пересвідчені нотаріуса у існуванні безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частиною 5 та 6статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Так, «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року\~(із відповідними змінами та доповненнями) встановлено низку документів, які є підставою для стягнення у безспірному порядку згідно виконавчих написів нотаріусів, зокрема, визначено можливість проведення стягнення з підстав, що випливають з кредитних відносин. Пунктом другим Переліку закріплено, що підставою для стягнення за виконавчими написами нотаріусів є кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до\~ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом учинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, установлених законом. Порядок учинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~законом «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства (ч. 1\~ст. 39 цього закону). Таким актом є, зокрема, «Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затверджений\~наказом Міністерства юстиції від 22.02.2012 №296/5. У\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті закону\~нотаріус учиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше ніж 3 роки, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями\~не більше ніж рік. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається в межах цього строку. Порядок учинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пп.1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з пп. 2.1 п. 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування й місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата й місце народження боржника\~фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Нотаріальна дія або відмова в її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови в її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст. 50 закону «Про нотаріат»). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Учинення нотаріусом виконавчого напису\~це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису\~надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, по захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника\~це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 закону «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками\~наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів ст.ст.\~15,\~16,\~18 ЦК, ст.ст.\~50,\~87,\~88 закону «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить протилежного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст.\~87,\~88 закону «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Будь-яким чином, перевірити безспірність заборгованості боржника перед відповідачем, суд позбавлений можливості, такий обов`язок на суд не покладається. Оскільки безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, то і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус здійснює виконавчий напис, мають бути однозначними, беззаперечними та підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі, тому за вказаних обставин, відсутні підстави вважати, що заборгованість була безспірною. Суд констатує, що відповідачем не надано до суду жодного доказу на підтвердження наявності безспірної заборгованості та щодо спростування доводів позивача. Суд приймає до уваги наведені твердження позивача, оскільки, в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про безспірність заборгованості, як і відсутні докази того, що безспірність заборгованості була належним чином підтверджена відповідачем при подачі документів нотаріусу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що при винесенні спірного виконавчого напису не було дотримано умову для винесення напису, а саме вимогу щодо безспірності заборгованості, а відтак позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 68431679 відкритому начальником відділу Донецької державної виконавчої служби у Донецькому районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції Мироновою М.В. на підставі виконавчого напису від 22.12.2021, реєстраційний номер № 42793, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. щодо стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 18\~634,44 грн. на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», втрачають свою дію після набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір 605,60 грн. (а.с. 17, 28) за подання заяви про забезпечення позову. Дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. При поданні позову сплачено 1211,20 грн. (а.с. 1, 29). Згідно з частиною 1 статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, з огляду на визнання відповідачем позовних вимог, з державного бюджету підлягає поверненню (позивачу) 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову - 605 гривень 60 копійок Тому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved