Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до територіальної громади в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивувала тим, що [INFO] померла її матір [PERSON] . Після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , відкрилася спадщина, що складається із: житлового будинку садибного типу «А-1»,погріб з шийкою «Б» розташованого на неприватизованій земельній ділянці площею 0,05 га для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд по [ADDRESS] . Спадкоємицею спадкового майна, що залишилося після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , є вона. З приводу набуття права власності на вище вказане спадкове майно, вона звернулася до Державного нотаріуса Лубенської державної нотаріальної контори, де 17.09.2008 року відкрито спадкову справу №729/2008 на майно померлої [INFO] - [PERSON] на підставі заяви про прийняття спадщини за законом від [PERSON] . Інших заяв про прийняття/відмову в справі немає. 17 вересня 2008 року їй було видано свідоцтві про право на спадщину за законом на земельну частку (пай). Інші свідоцтва про право на спадщину не видавались. У видачі свідоцтва про право власності на домоволодіння було відмовлено, у зв`язку з тим, що у неї відсутній документ, що підтверджує право власності на вищевказане майно. Просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею в порядку спадкування після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на житловий будинок садибного типу «А-1», погріб з шийкою «Б», розташований на неприватизованій земельній ділянці площею 0,05га для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд по [ADDRESS] . Позивач та її представник адвокат Лисенко А.Ф. в судове засідання не з`явилися, представник звернувся до суду із заявою про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, згідно наданої заяви просив справу розглядати у відсутність представника, проти позову не заперечує. За частиною 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд, всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 04 жовтня 2001 року Вищебулатецькою сільською радою Лубенського району Полтавської області, актовий запис №42 (а.с. 8). Згідно довідки № 14-18/5/121 від 04.03.2024, виданої виконавчим комітетом Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, останнім місцем реєстрації та проживання гр. [PERSON] , яка померла [INFO] , було [ADDRESS] . На момент смерті з померлою за цією ж адресою був зареєстрований [PERSON] , [INFO] (а.с.17). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 11 січня 2008 року виконавчим комітетом Вищебулатецької сільської ради Лубенського району Полтавської області . (а.с.18). Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 23 травня 1960 року, [INFO] народилася [PERSON] , матір`ю якої записана [PERSON] (а.с.6). [PERSON] 11 грудня 1982 року уклала шлюб з [PERSON] , та змінила дошлюбне прізвище на « [PERSON] ». (а.с.7). Відповідно до виписки з погосподарської книги № 2 с.Чуднівці на 2001 - 2005 роки [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , була власником домогосподарства за адресою [ADDRESS] . (а.с.9). Згідно довідки КП «Лубенське МБТІ» від 29.01.2023 право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано. (а.с.14). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30 травня 2024 року державного нотаріуса Лубенської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] , відмовлено, в зв`язку з тим, що документи, які підтверджують право власності на вказане нерухоме майно, власником якого була [PERSON] , яка померла [INFO] , відсутні, а відповідно до п. 4.15 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого МЮ України 22.02.2012 року за № 282/20595 «видача свідоцтва про право на спадщину на майно право власності на яке підлягає Державній реєстрації проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві». (а.с.15). Крім того з вказаної постанови вбачається, що за заявою позивача [PERSON] про прийняття спадщини за законом відкрито спадкову справу №729/2008 на майно померлої [INFO] [PERSON] . Інших заяв у даній справі немає. П. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Ч.ч. 3,4 ст. 3 зазначеного Закону, передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56,Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Зазначене викладене у Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13. Крім цього, порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 р. за № 12/5-126, в якому надано роз`яснення по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до набрання чинності Постанови КМУ від 05.08.1992 р. № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення», якою вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. В матеріалах справи наявна копія технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , виготовлений станом на 13 січня 2022 року, який складається з технічного паспорту на будинок садибного типу, схеми розташування будівель та споруд, плану будинку, експлуатації приміщень будинку садибного типу, характеристики будинку з господарськими будівлями та спорудами, відповідно до яких господарство складається з: житлового будинку садибного типу «А-1», погрібу з шийкою «Б» розташованого на неприватизованій земельній ділянці площею 0,05га для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд. (а.с.10-11). Таким чином, спадкодавець набула право власності на вище вказаний житловий будинок, господарські будівлі і споруди до введення в дію наведених нормативно-правових актів, а саме в 1968 році, так як виникнення права власності на нього не залежало від державної реєстрації цього права. Суд бере до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи те, що позивач позбавлений можливості визнати право власності на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , що входить до складу спадщини, у позасудовому порядку,

Outcome: approved