Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

В липні 2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про поділ майна подружжя, в обґрунтування якого зазначає, що з 18.06.2011 сторони перебували у зареєстровано шлюбі, рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шлюб між сторонами розірвано. За час шлюбу за спільні кошти подружжям було придбано трикімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , покупцем якої зазначено [PERSON] , та автомобіль BMW Х5 2005 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , власником якого також зазначено відповідача у справі. Позивачка вважає вищевказане майно придбаним за спільні кошти подружжя, а тому просить визнати за нею право власності на частину квартири, а також право власності на автомобіль із можливістю виплатити відповідачу компенсацію половини його вартості. Ухвалою судді від 25 серпня 2023 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд цивільної справи в порядку загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, направила до суду заяву, в якій просила суд розглядати справу у її відсутності. Представник позивача в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, враховуючи позовні вимоги, подані в новій редакції, та з урахування відповіді на відзив на позовну заяву, просила суд їх задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомилися належним чином, представником відповідача до суду направлено відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнано частково, а саме: визнала вимоги щодо визнання права власності на автомобіль з можливістю отримання компенсації, щодо вимог права власності на частини квартири просила відмовити. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.06.2011 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 372, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим повторно 22.07.2014 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області. Після укладання шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Під час\~шлюбу за\~договором купівлі-продажу\~від 15.07.2011,\~посвідченого державним\~нотаріусом Другої\~Херсонської державної\~нотаріальної контори\~Васильковою О.В.,\~зареєстрованого в\~реєстрі за\~№ 1-923,\~сторонами у\~власність була\~придбана трикімнатна\~квартира за\~адресою:\~ [ADDRESS] . Відповідно до пункту 3 вказаного договору продаж квартири, яка є предметом договору, вчинено за 216000,00 грн, що еквівалентно 27000,00 доларів США, з яких 3000,00 доларів США сплачено продавцю при підписанні договору. Залишок суми складає 24000,00 доларів США. Пунктом 4 цього ж договору визначено, що залишкову суму покупець сплачує з розстрочкою платежу на 24 місяці з моменту підписання договору та до повного його виконання. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] , зареєстрованого 19.06.2021, автомобіль BMW Х5, чорного кольору, 2005 року випуску, тип кузову легковий загальний універсал, номер шасі [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , належить на праві власності [PERSON] . Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 статті 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 статті 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Частиною 1 статті 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2 статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11). Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Аналізуючи наведені норми закону, суд дійшов висновку, що придбана сторонами під час шлюбу квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , є об`єктом спільної сумісної власності подружжя і підлягає поділу. Відповідачем у справі подано відзив на позовну заяву, в якому він погоджується на визнання за [PERSON] права власності на автомобіль із виплатою компенсації половини його вартості (повна вартість згідно експертного дослідження складає 375193.84 грн), однак не погоджується із визнанням права власності на частину трикімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] , оскільки вважає її придбаною за власні кошти. Відповідач зазначає, що перший внесок у розмірі 3000,00 доларів США є його власними коштами, а 24000,00 доларів США він сплачував, виходячи з свого особистого доходу, який дозволяв йому сплатити своєчасно за житло. Позивач участі у сплаті коштів за квартиру не брала. Суд критично відноситься до твердження відповідача щодо належності коштів, сплачених за нерухоме майно, лише відповідачу, виходячи з того, що відповідачем не надано доказів наявності у відповідача власних коштів до придбання спірної квартири, а також з пояснень позивачки про те, що перший внесок у розмірі 3000,00 доларів США було здійснено з коштів, які подружжя отримали у подарунок на весілля. Суд також враховує те, що залишок розміру вартості квартири у розмірі 24000,00 доларів США сплачувався протягом 24 місяців під час перебування сторонами у зареєстрованому шлюбу. Щодо визнання за позивачкою права власності на автомобіль BMW Х5, чорного кольору, 2005 року випуску, тип кузову легковий загальний універсал, номер шасі [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , відповідач не заперечив проти задоволення вказаної позовної вимоги за умови сплати йому половини вартості зазначеного транспортного засобу. Відповідно до висновку експерта № 100/23 транспортно-товарознавчого дослідження по визначенню ринкової вартості від 15.06.2023, долученого до матеріалів позову, середня ринкова ціна автомобіля BMW Х5, чорного кольору, 2005 року випуску, тип кузову легковий загальний універсал, номер шасі [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , складає 375193,84 грн. Відповідачем зазначена вартість автомобіля не заперечувалася. Разом з цим, до позовної заяви (у новій редакції) позивачем долучено копію квитанції від 25.08.2023, якою сплачено 187597,42 грн із призначенням платежу: «внесення депозиту у справі 766/1471/23 Херсонський міський суд Херсонської області позивачем [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] », що є половиною вартості автомобіля згідно з експертною оцінкою. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх позовних вимог, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, оскільки, ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, а відповідачем не надано суду належних доказів того, що спірну квартиру було придбано за його власні кошти, суд вважає позов обґрунтованим та законним, в зв`язку з чим останній підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати в сумі 7061, 95 грн, які складаються із судового збору, сплаченого позивачкою 10.07.2023 у розмірі 5185,00 грн. та 25.08.2023 у розмірі 1876,95 грн. На підставі ст. ст. 60-71 СК України,

Outcome: approved