Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-08 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, посилаючись на те, що у відповідності до Розпорядження голови Покровської районної державної адміністрації за №272-р-04 від 27.09.2004 року вона отримала у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 1,0000 га, та в подальшому їй було виготовлено правовстановлюючий документ на належну їй земельку ділянку, а саме державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДП №013824 від 10.12.2004 року, який був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 1/2222, на земельну ділянку загальною площею 1,0000 га., що розташована на території Олександрівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1224280500:02:160:0019. На даний час земельна ділянка знаходиться на території Покровської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, оскільки територія Олександрівської сільської ради була приєднана до території Покровської ОТГ Синельниківського району Дніпропетровської області. Вказаний державний акт був виданий на ім`я [PERSON] . При отриманні документа, заявниця не звернула уваги на те, що в державному акті її власне ім`я зазначили [PERSON], хоча по паспорту громадянина України її власне ім`я зазначене [PERSON], оскільки не вважала, що вказана помилка може вплинути в подальшому на її права на зазначену земельну ділянку. З моменту оформлення права власності на земельну ділянку, вона обробляла її самостійно. В 2017 році належну [PERSON] земельну ділянку вона передала в оренду ТОВ «Агрофірма» Обрій». Право оренди було зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 07.04.2017 року за №30699170 в спеціальному розділі без реєстрації за [PERSON] права власності на земельну ділянку. 16.05.2024 року заявниця звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Покровської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скляр Ю.С. із заявою про державну реєстрацію права власності на належну їй земельну ділянку, однак, рішенням державного реєстратора №73227279 від 21.05.2024 року [PERSON] було відмовлено в реєстрації права власності на земельну ділянку в зв`язку з розбіжностями її власного ім`я, яке зазначено в паспорті громадянина України, а саме [PERSON], з ім`ям, яке зазначене в державному акті на землю - [PERSON]. Заявниця зазначає, що їй дійсно належить земельна ділянка за кадастровим номером 1224280500:02:160:0019 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП №013824 від 10.12.2004 року, при видачі якого невідомою їй особою було допущено помилку в написанні її ім`я, яке містить розбіжності з ім`ям, зазначеним в паспорті громадянина України. Встановлення факту належності правовстановлюючих документів необхідно [PERSON] для реєстрації права власності на належну їй земельну ділянку. В зв`язку з чим, заявниця просить встановити факт, що має юридичне значення - факт належності [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , правовстановлюючих документів, а саме: державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 013824 від 10.12.2004 року, який був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 1/2222 на земельну ділянку загальною площею 1,0000 га., що розташована на території Покровської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області кадастровий номер 1224280500:02:160:0019. Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності сторін. Заявниця [PERSON] подала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, заявлені вимоги підтримала та просила заяву задовольнити. Заінтересована особа Державний реєстратор прав на нерухоме майно виконавчого комітету Покровської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скляр Ю.С. в судове засідання не з`явилася, не повідомивши суду причини неявки, про місце та час розгляду справи судом повідомлена належним чином. Крім того, до суду надійшли письмові пояснення свідків [PERSON] та [PERSON] , в яких свідки пояснили, що вони працювали разом з [PERSON] в Будинку культури в с. Коломійці Синельниківського (Покровського) району Дніпропетровської області, та підтвердили той факт, що заявниці дійсно на праві власності належить земельна ділянка загальною площею 1,0000 га, що розташована на території Покровської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, право власності на яку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ДП №013824 від 10.12.2004 року, в якому була допущена описка в написанні її імені, а саме «[PERSON]» замість вірного « [PERSON] ». Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, пояснення свідків, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, прийшов до наступного висновку. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як вбачається з матеріалів справи, паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий 15.05.2001 року Покровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області на ім`я [PERSON] , [INFO] (а.с. 4-5). Крім того, у свідоцтві про народження серії [NUMBER] та свідоцтві про укладення шлюбу серії [NUMBER] , ім`я заявниці також зазначено « [PERSON] » (а.с.11,12). Згідно копії Розпорядження голови районної державної адміністрації від 27.09.2004 року №272-р-04 про передачу у власність громадянам земельних ділянок та Витягу зі списку громадян, яким надаються у власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Олександрівської сільської ради, за №10 значиться « [PERSON] » (а.с.9.10). 10 грудня 2004 року на ім`я [PERSON] було видано Державний акт на право власності на землю серії ДП №013824, згідно якого, останній передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,000 га, кадастровий номер: 1224280500:02:160:0019, яка розташована на території Олександрівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області (а.с.6). Згідно Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, земельна ділянка площею 1,0002 га, кадастровий номер: 1224280500:02:160:0019, яка розташована на території Олександрівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області належить на праві власності [PERSON] (а.с.7). 16.03.2017 року між [PERSON] та ТОВ агрофірма «Обрій» було укладено Договір оренди земельної ділянки загальною площею 1,0000 га, кадастровий номер: 1224280500:02:160:0019, що належить орендодавцю на праві власності згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ДП №013824, виданого 10 грудня 2004 року (а.с.13-14). Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Покровської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скляр Ю.С. від 21.05.2024 року за №73227279 [PERSON] було відмовлено в реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на належну їй земельну ділянку загальною площею 1,0000 га, що розташована на території Покровської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1224280500:02:160:0019 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП №013824 від 10.12.2004 року, який був зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №1/2222 в зв`язку з фактом розбіжності ім`я, яке зазначено в паспорті громадянина України, а саме « [PERSON] », з ім`ям, яке зазначене у правовстановлюючому документі (державний акт) - «[PERSON]» (а.с.8). Таким чином, судом достовірно встановлено, що в Державному акті на право власності на землю серії ДП №013824 та в паспорті заявниці наявна розбіжність в написанні імені. Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Так, у відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, в порядку встановленому ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. З огляду на викладене, враховуючи, що встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документа, а саме Державного акту на право власності на землю серії ДП №013824 потрібне для реалізації конституційних прав щодо розпорядження майном, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] обґрунтована, підтверджена матеріалами заяви та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved