Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

[PERSON] , [INFO] , є рідним братом [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження [PERSON] від 12.09.1955 серії [NUMBER] та [PERSON] від 18.03.1954 серії [NUMBER] . Мати позивача [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04.01.1990. Батько позивача [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 01.02.1993. [PERSON] помер [INFO] у м. Бердянську Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27.10.2021. Згідно із заповітом [PERSON] від 03.04.2019, посвідченим секретарем Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області Литвин Т.І. , зареєстрованим в реєстрі за № 03, належну йому земельну ділянку на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЗП № 001138 від 18.07.2003, розташовану на території Барвінівської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, заповідано позивачу. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 06.03.2024 № 76101727, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з такого. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною першою статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, шестимісячний строк для прийняття спадщини, що відкрилася [INFO] після смерті [PERSON] , закінчився 27 квітня 2022 року. Відповідно до ч. 3 ст. 1277 ЦК України спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Згідно з ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Враховуючи те, що останнє місцем проживанням спадкодавця знаходилося у м. Бердянську Запорізької області, а нерухоме майно (земельна ділянка), що входить до складу спадщини, знаходиться на території Тернуватської об`єднаної територіальної громади Запорізького району Запорізької області, належними відповідачами у справі є Бердянська міська територіальна громада в особі Бердянської міської військової адміністрації Бердянського району Запорізької області та Тернуватська селищна рада. За правилами ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1). За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3). До поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини відносяться такі, що створювали об`єктивні, непереборні перешкоди для спадкоємця, через які він не зміг вчасно подати заяву про прийняття спадщини. Так, згідно з п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», в редакції, чинній по 17.06.2023, було установлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Проте, відповідні зміни щодо строків прийняття спадщини не були внесені до ЦК України, а відтак норми постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 не змінюють та не зупиняють визначених статтею 1270 ЦК України строків для прийняття спадщини. Водночас норми постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 щодо зупинення перебігу строку для прийняття спадщини є такими, що вводять в оману спадкоємців, та у даному випадку, як стверджує позивач, зумовили пропуск ним строку для прийняття спадщини. Суд також враховує ту обставину, що закінчення строку для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] , припав на період активних бойових дій в Україні, а отже твердження позивача про неможливість з об`єктивних причин подати заяву про прийняття спадщини в останні дні строку суд визнає обґрунтованим. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До позовної заяви позивачем додано квитанцію від 27.02.2024, якою підтверджується сплата ним судового збору в розмірі 1211,20 грн., отже з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судові витрати в розмірі 1211,20/2 = 605,60 грн. з кожного. Інші судові витрати, понесені учасниками справи, відсутні. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved