Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-25 00:00:00

у жовтні 2023 року [PERSON] звернулася до Машівського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] (а.с.2-7), в якій просила визнати батьківство [PERSON] , [INFO] стосовно дитини [PERSON] , [INFO] , внести зміни до актового запису №15 від 16.05.2013 про народження останнього, складеного виконавчим комітетом Селещинської сільської ради Машівського району Полтавської області, зазначивши у відомостях про батька дитини [PERSON] та зобов`язати Карлівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському району Полтавської області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) внести зміни до актового запису № 15 від 16.05.2013 про народження [PERSON] щодо відомостей про батька, де у розділі «відомості про батька», замість запису « [PERSON] » змінити запис на « [PERSON] ». Позов мотивований тим, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, [INFO] у них народився син - [PERSON] , запис про народження якого внесено відповідно до ст.135 СК України. Після народження сина вони проживали спочатку в м.Полтава, потім переїхали в с.Новий Тагамлик. Під час спільного проживання відповідач неохоче брав участь у забезпеченні сина, а після переїзду взагалі перестав цікавитися його життям. Коли [PERSON] виповнилося 2 роки, стосунки в позивачки з відповідачем припинилися та останній не бере участі у вихованні сина. Ухвалою від 31.10.2023 суд відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами загального позовного провадження, залучив до участі в справі як третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Карлівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)та призначив підготовче засідання (а.с. 35). 12.01.2024 суд відмовив у клопотанні відповідача про зупинення провадження у справі (а.с.90,91) та ухвалою від 12.01.2024 призначив у справі судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручив експертам Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України та провадження у справі на час проведення експертизи зупинив (а.с.95,96). 01.05.2024 до суду надійшло повідомлення експерта про неможливість проведення експертизи у зв`язку з неявкою відповідача [PERSON] , у зв`язку з чим суд своєю ухвалою від 02.05.2024 поновив провадження та призначив підготовче засідання (а.с.124-127). 12.01.2024 позивачка [PERSON] подала заяву про збільшення позовних вимог, в якій просила також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом у цій справі і до досягнення дитиною повноліття (а.с.111-117). 27.05.2024 суд прийняв до розгляду заяву [PERSON] про збільшення позовних вимог та одночасно призначив справу до судового розгляду (а.с.137,138). У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та наполягали на задоволенні позову. Представник покликався на те, що під час спільного проживання позивачки з відповідачем у них народився син [PERSON] , відповідач забирав дитину з пологового будинку та деякий час брав участь у житті сина. В послідуючому [PERSON] зник із життя дитини, не надає матеріальної допомоги сину та не спілкується з [PERSON] . Представник позивачки, посилаючись на ухилення відповідача від участі в судовій молекулярно - генетичній експертизі, яка була призначена судом на клопотання сторони позивачки, просив прийняти це як визнання [PERSON] свого батьківства стосовно дитини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився вдруге та повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та завчасно, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення судових повісток (а.с.143,155), причини неявки не повідомив, відзиву не подав. Представник Карлівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) у судове засідання не з`явився, начальник відділу надіслала заяву про розгляд справи без участі їхнього представника, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду (а.с.144). Суд, заслухавши позивачку та її представника, дослідивши надані письмові докази, допитавши свідків, встановив такі обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [INFO] в м. Полтава Полтавської області народився [PERSON] , батьком якого записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с. 15). Відомості про батька в актовому записі про народження [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Згідно з актом від 15.09.2023 року, складеного депутатом Машівської селищної ради Кольвах І.В. за участі сусідів [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] на даний час проживає з батьками [PERSON] та [PERSON] , з сином [PERSON] , [INFO]., по [ADDRESS] . З квітня 2013 року по грудень 2014 року [PERSON] допомагав родині, з 2015 року [PERSON] не бере участі у вихованні сина (а.с.16). Як видно з довідки № 933 від 02.12.2023, відповідач [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] , місто Полтава з 11.03.2023 (а.с. 79). Згідно з наказом № 98 від 11.03.2023 [PERSON] призначений на посаду водія топогеодезичного відділення бойового управління командного пункту, солдата з 11.03.2023 та зарахований до списків особового складу військової частини [NUMBER] (а.с. 80). Також, інформація щодо мобілізації відповідача міститься у повідомленні [INFO] від 02.12.2023, відповідно до якого [PERSON] був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період 09.03.2023 до військової часини [NUMBER] (а.с. 86). З наданих позивачкою фотографій вбачається, що на фотографіях зображена позивачка, відповідач та ймовірно малолітній [PERSON] , [INFO] (а.с.17-26). 19.04.2013 Пологовим будинком м.Полтава батькам [PERSON] та [PERSON] видано свідоцтво як батькам сина (а.с.20,21). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що її донька [PERSON] та [PERSON] зустрічалися, а після народження сина [PERSON] проживали спільно в них в м.Полтава, [PERSON] забирав сина з пологового будинку, визнавав за свою дитину. Після переїзду до с.Новий [PERSON] також приїздив до сина, допомагав по господарству, привозив [PERSON] одяг та продукти. Коли дитині виповнилося два роки, [PERSON] зник, стосунки між останнім та її донькою припинилися. На даний час відповідач не бере участі у вихованні дитини, не допомагає матеріально, уникає зустрічей з сином та з ними. Свідок [PERSON] показав, що [PERSON] є його сестрою, вона певний час проживала з [PERSON] в батьків [PERSON] . Спочатку відповідач приїздив до дитини, привозив гостинці, гроші, а потім зник. На даний час не цікавиться життям сина [PERSON] , не допомагає, хоча дитина його копія. Згідно із частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно зі статтею 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Відповідно до частини першої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Тобто передумовою звернення до суду із заявою про встановлення на підставі статті 128 СК України факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: partial