Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт, а саме що він [PERSON] , [INFO] , самостійно виховує та самостійно утримує малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ,без участі матері дитини. Заявник заяву мотивує тим, що у нього та [PERSON] , без реєстрації шлюбу, народився син [PERSON] . [INFO] . Рішенням Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 22.07.2022 р. в справі №298/872/22. визначено місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] . [INFO] з батьком [PERSON] . [INFO] , залишено сина на його самостійному утриманні та вихованні. Дитина постійно проживає разом з мною в [ADDRESS] . а маті- дитини проживає окремо в [ADDRESS] . Заявник самостійно утримує та виховує дитину [PERSON] , [INFO] , його мати [PERSON] жодним чином не бере участі у вихованні та утриманні дини. [PERSON] не сплачує аліментів. Факт, який він просить встановити, є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення його особистих прав та можливість безперешкодної реалізації його особистих прав. Встановлення факту перебування малолітнього сина на його особистому вихованні утриманні потрібно з метою захисту прав та інтересів його дитини та його прав як батька. Чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, він не пов`язаний з вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе., а тому посилаючись на зазначені обставини просить його заяв задовольнити. Заявник в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, про встановлення факту, що має юридичне значення, підтримав в повному обсязі. Зацікавлена особа [PERSON] також в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви не заперечила. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Судом встановлено, що з виданого свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 16.03.20150 року, вбачається що [PERSON] , [INFO] , батьком якого є [PERSON] , мати [PERSON] . З рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 25 липня 2022 року в справі №298/872/22, вбачається що було визначено місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] . [INFO] з батьком [PERSON] . [INFO] , залишено сина на його самостійному утриманні та вихованні. З виданої виконкомом Дубриницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області довідки від 17 липня 2024 № 2020, вбачається що [PERSON] , [INFO] , мешканець [ADDRESS] та дійсно з ним постійно проживає його малолітній син [PERSON] [INFO] , який знаходиться на самостійному вихованні та утриманні свого батька. Мати малолітнього [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] , проживає окремо від свого сина, а саме за адресою [ADDRESS] . Підстава: акт про встановлення факту 17.07.2024 року, рішення суду від 25.07.2022 р. в справі № 298/872/22, ухвала суду від 04.08.2023 року в справі № 298/872/22. З акту про встановлення факту від 17 липня 2024 року, складеного депутатом Дубриницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області Сегеда В.В. та сусідами-свідками [PERSON] , [PERSON] , вбачається що було проведено обстеження житлового будинку [ADDRESS] ., внаслідок обстеження виявлено: що за адресою [ADDRESS] , постійно проживають: гр. [PERSON] , [INFO] , та його малолітній син [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на самостійному вихованні та утриманні свого батька. Мати малолітнього [PERSON] , [INFO] - [PERSON] , [INFO] , проживає окремо в [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , не бере участі у вихованні та утриманні дини [PERSON] , [INFO] [PERSON] не сплачує аліментів. З заяви [PERSON] , посвідченої приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Гончар Т.М., від 09.012024 року, вбачається що [PERSON] , [INFO] , розуміючи зміст та правові наслідки цього документу, діючи відповідно до власного волевиявлення, без будь-якого примусу та/або тиску зі сторони, цією заявою стверджую, що не заперечує проти позбавлення її батьківських (материнських) прав у відношенні її малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , яку рішенням Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 27.02.2023 року в справі 298/872/22 (набрало законної сили 25.08.2022 року) залишено на подальше самостійне виховання та утримання разом із батьком, [PERSON] , [INFO] . Вона, [PERSON] , [INFO] , зовсім не піклуюся про фізичний і духовний розвиток дитини [PERSON] , [INFO] , його здоров`ям, вихованням, більше двох років взагалі не спілкуюсь з дитиною. Матеріальної участь в утриманні дитини не бере. Проти позбавлення батьківських прав та майбутнього усиновлення сина [PERSON] , [INFO] , не заперечує та проситть розглядати справи у судах з цього приводу без її участі. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції ООН про права дитини, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до статті 18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. При цьому при вирішенні питань, які стосуються її життя, дитині, здатній сформулювати власні погляди, має бути забезпечено право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що її стосуються, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються. [PERSON] , 2015 року народження, пояснень щодо відносин з матір`ю, яка з ними не проживає, не надавав. Однак зазначені вище обставини не заперечуються і матір`ю дитини, що у свою чергу також підтверджує факт здійснення батьком самостійного виховання неповнолітньої дитини та її перебування на повному фінансовому утриманні батька. Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.1 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що дана справа не пов`язана з вирішенням спору про право. Беззаперечно встановлено, що заявник самостійно виховує та утримує неповнолітнього сина, а тому заявлені вимоги є підставними в повній мірі та такі, що підтверджуються належними доказами і відповідають якнайкращим інтересам дитини. Враховуючи те, що встановлення факту породить для заявника юридичні наслідки, іншого шляху для підтвердження даного факту не існує, суд вважає доведеним той факт, що заявник самостійно виховує та утримує неповнолітню дитину, а тому вважає за необхідне заяву задовольнити.

Outcome: approved