Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування вимог якої представник зазначила, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка на випадок своєї смерті залишила заповіт, яким заповіла йому все належне їй майно. Чоловік померлої, [PERSON] , помер [INFO] . Будь-які інші спадкоємці, що мать право на обов`язкову частку до майна померлої [PERSON] , відсутні. Станом на день смерті, заповідачка була власницею нерухомого майна, а саме: земельної ділянки загальною площею 0,5016 га, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в урочищі «Ялина», на території Н.Студенівської сільської ради; земельної ділянки площею 0,2296 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться в урочищі «Загорода», на території Н.Студенівської сільської ради; земельної ділянки площею 0,085 га, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в урочищі «Загорода», на території Н.Студенівської сільської ради; земельної ділянки, площею 0,2016 га, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в урочищі «Бобиків Верх», на території Н.Студенівської сільської ради; земельної ділянки площею 0,0838 га, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в урочищі «Загорода», на території Н.Студенівської сільської ради. Вищевказані земельні ділянки належали померлій [INFO] , [PERSON] , матері заповідачки [PERSON] , [INFO] , яка прийняла у спадщину, оскільки постійно проживала разом із нею на час відкриття спадщини, але не оформила спадщину до майна померлої матері. У визначений законом строк позивач звернувся до нотаріуса про прийняття спадщини, проте йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю відомостей щодо підтвердження факту родинних відносин між [PERSON] та її матір?ю [PERSON] , а також у зв`язку з неподанням оригіналів документів, що підтверджують право власності на вище вказане нерухоме майно. Наведені обставини стало підставою для звернення до суду з даним позовом, в якому висловлено прохання встановити наступні факт: родинних відносин [PERSON] та [PERSON] ; належності померлій [PERSON] правовстановлюючих документів Державних актів на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №019321 та серії ЗК 006-00139, а також визнати за позивачем право власності на спадкове майно. Ухвалою суду від 26.07.2024 по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. Представник позивача подала заяву з проханням розглядати справу без участі сторони позивача. Висловила позицію про підтримання заявлених у позовній заяві вимог. Сільським головою Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області подано заяву за змістом якої висловлено позицію про відсутність у сільради заперечень проти задоволення позовних вимог. Справу просив розглядати без участі представника сільської ради. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , [INFO] , яка була постійною мешканкою [ADDRESS] (а.с. 15, 18). На випадок своєї смерті померла залишила заповіт, посвідчений старостою сіл Н. Студений та В. Студений Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області, 23.02.2022, за реєстровим № 3, яким на випадок своєї смерті все належне її майно заповіла своєму синові, позивачу [PERSON] , [INFO] (а.с. 19). Чоловік померлої, [PERSON] , помер [INFO] (а.с. 14, 17). Станом на день смерті, заповідачка була власницею наступного нерухомого майна: - земельної ділянки загальною площею 0,5016 га, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в урочищі «Ялина», на території Н.Студенівської сільської ради, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 019321 від 15 квітня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 501 № 83; - земельних ділянок площею 0,2296 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться в урочищі «Загорода», на території Н.Студенівської сільської ради, площею 0,085 га, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в урочищі «Загорода», на території Н.Студенівської сільської ради, площею 0,2016 га, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в урочищі «Бобиків Верх», на території Н.Студенівської сільської ради, площею 0,0838 га, для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в урочищі «Загорода», на території Н.Студенівської сільської ради, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЗК 006-00139 від 05 квітня 1995 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2 (а.с. 30, 31). Вищевказані земельні ділянки належали померлій [INFO] , [PERSON] , матері заповідачки [PERSON] , [INFO] , яка прийняла у відповідності до статті 1268 Цивільного кодексу України, що підтверджується довідкою, виданою Пилипецькою сільською радою Хустського району Закарпатської області № 587 від 18 липня 2024 року, за змістом якої [PERSON] постійно проживала разом із [PERSON] в [ADDRESS] , на час смерті останньої (а.с. 21). 24 липня 2024 року позивач, через свого представника, звернувся до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Корбутяк І. В., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до майна померлої, [INFO] , [PERSON] , постійним місцем проживання якої було [ADDRESS] . За результатами розгляду заяви, приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Корбутяк І. В., було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 123/02-31 від 24 липня 2024 року (а.с. 25-26). У мотивувальній частині постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії були зазначені наступні підстави, а саме: «у зв`язку з відсутністю відомостей щодо підтвердження факту родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , (донька) та [PERSON] , [INFO] , (мати), так як згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00036160031 від 15 липня 2022 року, у відомостях про матір, прізвище, власне, ім`я, по батькові, зазначено, « [PERSON] » та згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00046061318 від 18 липня 2024 року, у відомостях про померлу особу: прізвище, власне, ім`я, по батькові, зазначено, « [PERSON] . У державному акті на право приватної власності на землю (копія), серії II-ЗК № 019321, прізвище, ім`я, по батькові власника, зазначено [PERSON] , та у державному акті на право приватної власності на землю (копія), серії ЗК 006-00139, прізвище, ім`я, по батькові власника зазначено [PERSON] , а також у зв`язку з неподанням представником спадкоємця оригіналів документів, що підтверджують право власності на вище вказане нерухоме майно. У Державному реєстрі речових прав, відсутня інформація про зареєстроване право власності, щодо вище вказаного нерухомого майна (що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон, відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №№388158413, 388158511, 388158787 від 24 липня 2024 року). Із системного аналізу пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», пункту 2 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» вбачається, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов?язки інших осіб або за наявності інших спадкоємців і спору між ними розглядаються судами за правилами позовного провадження. Згідно статті 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217\~ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Частиною першою статті 1258\~ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно зі статтею 1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (частина 1 статті 1264 ЦК України). За змістом статті 1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 316\~ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності виявляється у праві: володіння, користування, розпорядження. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (статті 317 ЦК України). Частиною першою та другою статті 321\~ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Як встановлено статтею 392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Стаття 41 Конституції України гарантує кожному захист прав власника на володіння, користування та розпорядження своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Цивільні права можуть виникати з рішення суду, як зазначено у частині 5 статті 11 ЦК України, лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Цивільний кодекс України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, передбачених статтями 335, 376 та 392 ЦК України. Відповідно до частини 1 статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (частина 2 статті 328 ЦК України). Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Матеріалами справи підтверджено наявність достатніх підстав для встановлення фактів про які просить позивач. При цьому, померла [PERSON] за життя набула право на спірне майно, а відсутність правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно не позбавляє позивача як спадкоємця права на спадщину. Отже, враховуючи встановлені судом обставини, а також те, що прийняттям спадщини позивачем права інших осіб не порушуються, суд вважає необхідним задовольнити вимоги заявлені в позовній заяві.

Outcome: approved