Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-31 00:00:00

20 лютого 2024 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до ПрАТ «СК «КРАЇНА», [PERSON] про стягнення недоплаченого страхового відшкодування, матеріального збитку заподіяного внаслідок спричинення дорожньо-транспортної пригоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 16 вересня 2023 року в м. Дніпро на перехресті з круговим рухом між вул. Томська, вул. Гаванська та Усть-Самарський міст водій [PERSON] керував транспортним засобом «Volkswagen Multivan T6», д.н.з. [NUMBER] , який забезпечений полісом ОСЦПВ № АР 6821694, виданий ПрАТ «СК «КРАЇНА», та при виникненні перешкоди для руху не вжив всіх заходів до повної зупинки транспортного засобу або об`їзду перешкоди, а саме транспортного засобу, що стояв попереду, та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Mazda CX-5», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2023 року водія [PERSON] визнано винним в скоєному ДТП. Згідно висновку експерта-автотоварознавця складений на замовлення позивача, вартість відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу становить 115 070 грн. 19 коп., без урахуванням зносу 177 548 грн. 49 коп. На заяву позивача від 11 січня 2024 року ПрАТ «СК «КРАЇНА» здійснило страхову виплату у загальному розмірі 74 904 грн. 47 коп. за договором ОСЦПВНТЗ. З огляду на те, що вартість відновлюваного ремонту з урахуванням зносу становить 115 070 грн. 19 коп., то позивач вважає за необхідне стягнути розмір безпідставно недоплаченого страхового відшкодування з відповідача ПрАТ «СК «КРАЇНА». У зв`язку з тим, що страховик частково виконав свої зобов`язання, то позивач вважає за необхідне стягнути з останнього суму пені та 3% річних за час прострочки виконання зобов`язання. Також позивачем заявлено вимогу до винного водія [PERSON] про стягнення різниці між фактичною вартістю ремонту та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком. У зв`язку із цим позивач просить стягнути з ПрАТ «СК «КРАЇНА» суму недоплаченого страхового відшкодування, пеню та 3% річних, з [PERSON] стягнути різницю між страховим відшкодуванням та фактичним розміром спричиненої матеріальної шкоди, також стягнути пропорційно задоволеним позовним вимогам судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. (а.с.1-4) Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2024 року позовну заяву було залишено без руху у зв`язку із несплатою судового збору. (а.с.27) 23 лютого 2024 року до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви з квитанціями про сплату судового збору. (а.с.29-33) Після надходження з відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР відповіді щодо зареєстрованого місця проживання відповідача фізичної особи [PERSON] (а.с.35), ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2024 року було відкрито провадження у справі та на підставі п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. (а.с.36-37) 12 квітня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача ПрАТ «СК «КРАЇНА», в якому зазначено, що 16 березня 2023 року між АТ «СК «КРАЇНА» та [PERSON] укладено поліс обов`язкового страхового відшкодування цивільно-правової відповідності власників наземних транспортних засобів. Страхова сума на одного потерпілого, заподіяну майну становить 160 000 грн., франшиза 0 грн. 18 вересня 2023 року АТ «СК «КРАЇНА» від [PERSON] було отримано повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. 20 вересня 2023 року АТ «СК «КРАЇНА» отримало повідомлення від [PERSON] повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. 27 вересня 2023 року АТ «СК «КРАЇНА» отримало від позивача заяву, де було запрошено представника страховика для здійснення огляду транспортного засобу. 29 вересня 2023 року в присутності позивача, з метою подальшого визначення розміру заподіяної шкоди представником АТ «СК «КРАЇНА» було оглянуто пошкоджений транспортний засіб, здійснено фіксацію наявних пошкоджень та складено протокол огляду. Звертав увагу на те, що позивач не зазначив будь-яких зауважень до протоколу огляду, а натомість відмовився від проставлення підпису. 23 жовтня 2023 року на замовлення АТ «СК «КРАЇНА» оцінювачем ФОП [PERSON] було складено звіт про оцінку колісного транспортного засобу № 145111, згідно якого визначено вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу в розмірі 74 904 грн. 47 коп., яке було виплачено страховиком [PERSON] АТ «СК «КРАЇНА» вважає, що виконали усі умови, як страхова компанія, просили відмовити у задоволені позовних вимого у повному обсязі. Також вважали неспівмірним та непропорційним розмір заявлених витрат на правничу допомогу. (а.с.40-45) 17 квітня 2024 року від представника відповідача ПрАТ «СК «КРАЇНА» надійшло клопотання про долучення доказів щодо направлення копій відзиву іншим учасникам справи. (а.с.78-81) В судове засідання 18 квітня 2024 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 17 травня 2024 року. (а.с.а.с.82, 84) 18 квітня 2024 року до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача адвоката Чіп Я.М., в якому зазначено, що наданий представником відповідача протокол огляду від 28 вересня 2023 року був складений та підписаний [PERSON] , при цьому доказів того, що вказана особа є експертом або працівником страхової компанії матеріали справи не містять. В свою чергу, залучений позивачем спеціаліст автотоварознавець [PERSON] атестований судовий експерт з правом проведення судових експертиз відповідного напряму, відомості про якого внесено до державного реєстру судових експертів. Вважає позовні вимоги законними та просив їх задовольнити. (а.с.85-90) Судове засідання 17 травня 2024 року не відбулось у зв`язку із зайнятістю судді в іншому провадженні, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 07 червня 2024 року. (а.с.100) В судове засідання 07 червня 2024 року з`явились представник позивача та у режимі відеоконференції представник відповідача ПрАТ «СК «КРАЇНА». Було з`ясовано думку учасників справи щодо позовної заяви, досліджено письмові докази по справі та оголошено перерву до 01 серпня 2024 року. (а.с.106-107) 01 серпня 2024 року за участю представника позивача та у режимі відеоконференції представника відповідача ПрАТ «СК «КРАЇНА» було завершено розгляд справи по суті. Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підставі зазначених у позові та відповіді на відзив. Представник відповідача ПрАТ «СК «КРАЇНА» просив відмовити у задоволені позову у повному обсязі з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явився, відзив на позов до суду не надходив. Відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток та СМС повідомлень. (а.с.а.с.38, 92, 102, 104, 109, 110) Клопотань про розгляд справи за його відсутності відповідач не надав, про причини неявки не повідомив. Конверти, направлені на адресу відповідача, повернулись до суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання». (а.с.а.с.93, 99, 111, 112) Заслухавши думку сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2023 року у справі № 206/4542/23, яка набрала законної сили 31 жовтня 2023 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у сумі 850 грн. (а.с.5) Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Вказаною вище постановою встановлено, що 16 вересня 2023 року о 12 год. 00 хв. в м. Дніпро на перехресті з круговим рухом між вул. Томська, вул. Гаванська та Усть-Самарський міст водій [PERSON] керував транспортним засобом «Volkswagen Multivan T6», д.н.з. [NUMBER] , при виникненні перешкоди для руху не вжив всіх заходів до повної зупинки транспортного засобу або об`їзду перешкоди, а саме транспортного засобу, що стояв попереду та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Mazda CX-5», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, постраждалих немає. У зв`язку з цим, суд вважає доведеним та таким, що не потребує доказування факт заподіяння матеріальної шкоди власнику транспортного засобу «Mazda CX-5», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] з вини [PERSON] . Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками серед іншого є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На момент ДТП цивільна відповідальність транспортного засобу «Volkswagen Multivan T6», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «СК «КРАЇНА» на підставі полісу № АР/6821694, із встановленням франшизи в розмірі 0 грн. та ліміту відповідальності ПрАТ «СК «КРАЇНА» на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, було встановлено в розмірі 160 000 грн. (а.с.48) Право власності на транспортний засіб «Mazda CX-5», д.н.з. [NUMBER] , 2016 року випуску, зареєстроване за [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . (а.с.5 на зв.-6) За таких обставинах суд приходить до висновку, що [PERSON] має право на відшкодування матеріальної шкоди, завданої його транспортному засобу внаслідок ДТП. Відповідно до ст.1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого (ст.ст.9, 22- 31, 35, 36 Закону). Згідно ч.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Так, у відповідності до ст.29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. 17 вересня 2023 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «КРАЇНА» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.48 на зв.-49) Страхувальник [PERSON] 20 вересня 2023 року звернувся до ПрАТ «СК «КРАЇНА» з повідомленням по настання страхового випадку. (а.с.50) Для визначення розміру завданої шкоди позивач звернувся до експерта-автотоварознавця [PERSON] . Згідно висновку експерта № 3778 від 12 жовтня 2023 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Mazda CX-5», д.н.з. [NUMBER] , складає 177 548 грн. 49 коп., а вартість матеріального збитку - 115 070 грн. 19 коп. (а.с.10-16) 15 жовтня 2023 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «КРАЇНА» із заявою про виплату страхового відшкодування шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок. (а.с.8) За результатами розгляду заяви позивача про виплату страхового відшкодування ПрАТ «СК «КРАЇНА» сплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 74 905 грн. 47 коп., що підтверджується копією довідки про рух коштів на рахунку (а.с.9 на зв.) 28 вересня 2023 року було проведено огляд та фіксацію наявних пошкоджень транспортного засобу «Mazda CX-5», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] (а.с.51 на зв.-52) Згідно звіту про оцінку колісного транспортного засобу № 145111 від 23 жовтня 2023 року, складеного оцінювачем ФОП [PERSON] за замовленням ПрАТ «СК «КРАЇНА», вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу «Mazda CX-5», д.н.з. [NUMBER] , становить 84 597 грн. 29 коп., в тому числі ПДВ 9 691 грн. 82 коп. (а.с.53-67) Згідно п.34.2 ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Огляд пошкодженого транспортного засобу здійснювався [PERSON] , в матеріалах справи відсутні будь-які докази підтвердження того, що вказана особа є працівником ПрАТ «СК «КРАЇНА» або експертом. Відповідно до п.5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), в якому міститься обґрунтування неможливості надання об`єкта дослідження на огляд, у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження. Згідно п.5.5 зазначеної методики оцінювач (експерт) повинен установити характер і обсяги пошкоджень на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування. Як вбачається з матеріалів справи, огляд пошкодженого транспортного засобу здійснений [PERSON] , а звіт про оцінку колісного транспортного засобу складений оцінювачем ФОП [PERSON] в порушення вимог Методики. Крім цього, відповідачем не надано доказів, що залучений ним оцінювач ФОП [PERSON] є судовим експертом, та повноважень на складання звіту без особистого огляду пошкодженого транспортного засобу у оцінювача не було. Статтею 10 Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що оцінка майна проводиться на підставі договору між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна. У відповідності до ч.2 ст.11 вказаного закону замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб. Замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки. Як вбачається із наданого відповідачем звіту про оцінку колісного транспортного засобу № 145111 від 23 жовтня 2023 року, складеного оцінювачем ФОП [PERSON] замовником проведення оцінки є ТОВ «ЕДАК», а не власник [PERSON] . Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року по справі № 752/16797/14-ц сформувала висновок про неналежність доказу, як звіту про оцінку майна, який складений без особистого огляду транспортного засобу. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає звіт про оцінку колісного транспортного засобу № 145111 від 23 жовтня 2023 року, складеного оцінювачем ФОП [PERSON] неналежним та недопустимим доказом. В той час, як наданий позивачем висновок № 3778 від 12 жовтня 2023 року, складений судовим експертом-автотоварознавцем Крутінь В.І. є таким, що складений та поданий з дотриманням вимог ст.ст.102, 106 ЦПК України, а також є визначеним ст.36 Закону України №1961-IV документом для визначення розміру страхового відшкодування за відсутності досягнутої згоди між страховиком та потерпілим щодо розміру такого відшкодування. Будь-яких належних обґрунтувань щодо неправильності або неповноти висновку експерта № 3778 від 12 жовтня 2023 року відповідачем в ході розгляду справи не наведено, клопотань про призначення додаткової або повторної експертиз не заявлялось. Окрім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст.4 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» критичний розгляд та надання висновків щодо повноти оцінки майна, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна, здійснюється в порядку рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна). Статтею 13 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. В той же час, сторона відповідача не скористалась правом на подання рецензії на висновок експерта № 3778 товарознавчої експертизи по визначенню вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ, складеного 12 жовтня 2023 року, виконаного судовим експертом Крутінь В.І., в зв`язку із чим, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача, оскільки такі вимоги підтверджені належними доказами та неспростовані стороною відповідача. Згідно полісу № АР/6821694 розмір франшизи складає 0 грн., ліміт відповідальності ПрАТ «СК «КРАЇНА» на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, встановлено в розмірі 160 000 грн. (а.с.48) Частинами 1, 6 ст.106 ЦПК України визначено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника в договірному зобов`язанні ним є страховик. Згідно п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує, у встановленому законом порядку, оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.9 Закону України «Про страхування» (із наступними змінами та доповненнями) страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Згідно висновку експерта № 3778 від 12 жовтня 2023 року, виконаного експертом [PERSON] , вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу «Mazda CX-5», д.н.з. [NUMBER] , складає 177 548 грн. 49 коп., а вартість матеріального збитку - 115 070 грн. 19 коп. (а.с.10-16) З наведених обставин суд приходить до висновку про доведеність суми матеріальних збитків в розмірі 115 070 грн. 19 коп., завданих автомобілю позивача внаслідок ДТП. Згідно довідки встановлено, що 11 січня 2024 року ПрАТ «СК «КРАЇНА» здійснило виплату [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 74 905 грн. 47 коп. (а.с.9 на зв.) Таким чином, розмір недоплаченого страхового відшкодування позивачу ПрАТ «СК «КРАЇНА» складає 40 165 грн. 72 коп. та підлягає стягненню в судовому порядку. Згідно п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. А у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) Відповідно до п.36.5 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Частиною 2 ст.625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В пункті 4 постанови пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» положення статті 625 ЦК України не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов`язанням, яке виникає з договірних зобов`язань. Винятком є відповідальність страховика (ст.992 ЦК України). Пунктом 21 постанови визначено, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст.526, ч.2 ст.625 ЦК України). Таким чином, оскільки ПрАТ «СК «КРАЇНА» частково виконала свої зобов`язання перед позивачем, сплативши страхове відшкодування в розмірі 74 905 грн. 47 коп. 11 січня 2024 року, то суд вважає за доцільне за період з 12 січня 2024 року по 20 лютого 2024 року стягнути з ПрАТ «СК «КРАЇНА» на користь [PERSON] пеню в розмірі 1 297 грн. 76 коп. та 3% річних в розмірі 129 грн. Згідно ч.ч.1, 2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України). Згідно ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтею 29 та п.32.7 ст.32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Знос пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків) (п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»). Враховуючи викладене, правильним є висновок про стягнення з особи, винної у ДТП, різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) і страховим відшкодуванням, виплачених страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що зазначені збитки є меншим за страхове відшкодування (страхової виплати) (постанова Верховного Суд України від 02 грудня 2015 у справі № 6-691цс15). Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). Враховуючи те, що на відновлення автомобіля позивача окремі деталі та компелектуючі частини підлягають заміні, суд визначає розмір коштів, який необхідний на відновлення пошкодженого автомобіля позивача та робить висновок про те, що на користь позивача має бути стягнута різниця між фактичним розміром шкоди, страховою виплатою і витратами, які необхідні для повного відновлення транспортного засобу. Отже, розмір спричиненої матеріальної шкоди, який в порядку ст.ст.22, 1166, 1192 ЦК України не відшкодовується страховиком та покладається безпосередньо на винуватця ДТП. Згідно висновку експерта № 3778 від 12 жовтня 2023 року, виконаного експертом [PERSON] , вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу «Mazda CX-5», д.н.з. [NUMBER] складає 177 548 грн. 49 коп., а вартість матеріального збитку - 115 070 грн. 19 коп. (а.с.10-16) Отже, розмір збитку, який необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача становить 62 478 грн. 30 коп. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить із наступного. Згідно ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких віднесено і витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати, пов`язані із залученням експерта. Частиною 1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення. З матеріалів справи вбачається, що інтереси позивача під час розгляду справи в суді представляв адвокат Чіп Я.М., що діяв згідно договору про надання професійної правничої допомоги № 17/02/24-1 від 17 лютого 2024 року та виданого на його підставі ордеру, які були надані до позовної заяви разом із розрахунком вартості адвокатського гонорару від 17 лютого 2024 року та платіжною інструкцією № 257184035 від 19 лютого 2024 року про сплату послуг адвоката в розмірі 11 500 грн. В зв`язку з вищевикладеним, враховуючи задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовної заяви в цій частині та стягнення з відповідачів, пропорційно задоволеним вимогам, на користь позивача, підтверджених належними доказами фактично понесених судових витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, з відповідачів, пропорційно задоволеним вимогам, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved