Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даною заявою, в якій просить встановити факт належності їй трудової книжки серії [NUMBER] , заповнення 17 січня 1987 року, з усіма записами в ній. Свої вимоги обгрунтовує тим, що при зверненні до ГУ ПФУ в Чернігівській області для отримання консультації щодо оформлення пенсії за віком його працівники вказали на розбіжності й виправлення в написанні її прізвища в трудовій книжці, що потягне неврахування відповідного трудового стажу. Однак за місцем роботи в КП «Борзна-Комунальник» для внесення виправлення запису про її прізвище в трудовій книжці зажадали оригінал свідоцтва про шлюб, надати який не представляється можливим, оскільки даний документ знаходиться на території країни-агресора РФ. [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з вищевказаних підстав. Пояснила, що після закінчення школи вона навчалась у Чернігівському кооперативному училищі на продавця, потім працювала вдома продавцем, а в 1986 році переїхала до Ставропольського краю РФ, де згодом вийшла заміж, змінивши прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Шлюб виявився невдалим і через декілька років вона з сином повернулась додому, де продовжувала працювати продавцем. Кимось із роботодавців у її трудову книжку були внесені зміни стосовно прізвища, але без посилання на свідоцтво про шлюб, що за роз`ясненнями працівників ПФУ унеможливлює зарахування вказаного у цій трудовій книжні трудового стажу для отримання у наступному році пенсії за віком. Отримати документ про шлюб не представляється можливим, оскільки він реєструвався на території Ставропольського краю РФ, яка наразі є державою-агресором і з відповідними установами яких немає відносин. Заінтересовані особи були належним чином та своєчасно повідомлені про дату, час і місце розгляду справи в електронній формі та кур`єром, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу до електронного кабінету, розпискою про одержання повістки (ч.6-8 ст.128 ЦПК України), але своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні не скористались, повноважного представника не направили, ніяких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подали. Заслухавши пояснення заявниці, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. Суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України). Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Якщо факт, що має юридичне значення, підлягає встановленню в позасудовому порядку, особа має використати такий порядок. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі №560/17953/21. Згідно ст.48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника (у редакції до набрання чинності Законом №1217-ІХ від 05.02.2021р.). Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України. Зазначена норма трудового законодавства корелюється й зі ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», якою встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок ведення трудових книжок регламентовано Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993р та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №110 від 17.08.1993р. (далі - Інструкція). Відповідно до 2.2 Інструкції вносяться відомості про працівника, зокрема прізвище, ім`я та по батькові, дата народження. Приписами п.2.13 Інструкції визначено, що зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] народилась [INFO] , місцем її народження вказано Шахта №9 Комунарського (у 1966 році перейменовано на Перевальський ) району Луганської області. У 1983 році [PERSON] закінчила Чернігівське середнє кооппрофтехучилище та отримала диплом [NUMBER] від 19.07.1983р., після чого там же в 1985 році проходила курси підвищення кваліфікації, про що мається посвідчення № [NUMBER] . В трудовій книжці [NUMBER] , заповненій 22 листопада 1983 року, на ім`я [PERSON] , [INFO] , маються записи про зазначене її навчання та трудову діяльність у період з 10.07.1983р. по 22.09.1986р. Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виконкомом Старопавлівської сільської ради за актовим записом №3 від 07 червня 1988 року було зареєстровано розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] із залишенням колишньому подружжю прізвищ [PERSON] . Водночас згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану інформація щодо актового запису про шлюб [PERSON] відсутня. 17.01.1987р. в колгоспі «Шлях Леніна» Кіровського району Ставропольського краю на [PERSON] була заведена трудова книжка колгоспника РОС № [NUMBER] , на першій сторінці якої прізвище [PERSON] закреслено й написано Пеліхова, а також мається напис «виправленому вірити [INFO] , підпис». Однак, ці виправлення не містять посилання на відповідний документ уповноваженого органу ДРАЦС про зміну прізвища (свідоцтво про шлюб) на внутрішньому боці обкладинки трудової книжки. За паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданого Борзнянським РВ УМВС України в Чернігівській області від 21.04.1999р., [PERSON] народилась [INFO] в Шахта №9 Перевальського району Луганської області. На звернення [PERSON] від 07.12.2023р. до Міністерства юстиції України щодо витребування від компетентних органів РФ документа про шлюб заявником отримано відповідь від 31.12.2023р. про неможливість вчинення даної дії, оскільки будь яка комунікація та відносини з державою-агресором відсутня через повномасштабне вторгнення РФ в Україну, зупинення дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до неї від 22.01.1993р. На звернення [PERSON] від 24.05.2024р. за місцем теперішньої роботи до КП «Борзна-Комунальник» щодо внесення змін у трудову книжку отримано відповідь про необхідність пред`явлення свідоцтва про шлюб, на підставі якого змінено прізвище з [PERSON] на [PERSON] . З показань допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] слідує, що вони навчались в одній школі з [PERSON] , 1965 р.н., яка потім у м. Чернігові здобула освіту продавця, деякий час працювала вдома продавцем. У 80-х роках заявниця виїздила до Ставропольського краю РФ, де вийшла заміж, змінила прізвище на [PERSON] , але невдовзі з сином повернулась назад і продовжувала працювати продавцем у місцевих магазинах. Відтак, порівняльний аналіз відомостей щодо анкетних даних заявниці, які містяться в її свідоцтві про народженні, паспорті, трудовій книжці, з урахувань показань допитаних свідків, дає підстави стверджувати, що трудова книжка колгоспника РОС № [NUMBER] , дата заповнення 17.01.1987р., яка містить неналежним чином оформлене виправлення зміненого прізвища її володільця з [PERSON] на [PERSON] , дійсно належить [PERSON] , дошлюбним прізвищем якої було [PERSON] . Водночас використати передбачений Інструкцією позасудовий порядок внесення змін у трудовій книжці щодо виправленого запису про своє прізвище, як і отримати витяг із актового запису про шлюб (копію свідоцтва про одруження), вчинених на території РФ колишнього СРСР, [PERSON] не має об`єктивної можливості з підстав, викладених у листі Міністерства юстиції України від 31.12.2023р. Таким чином, суд вважає, що від встановлення судовим порядком факту належності заявниці трудової книжки залежить виникнення її права на отримання пенсії за віком, а тому з огляду на завдання та основні засади цивільного судочинства, визначені ст.2 ЦПК України, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують, що вимоги [PERSON] є обгрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved