Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~ рішенням Галицького районного суду м. Львова від 24 липня 2024 року задоволено позов та вирішено визнати незаконним звільнення [PERSON] згідно наказу Управління молодіжної політики Департаменту розвитку Львівської міської ради від 07.02.2024 №14к. Поновити [PERSON] на посаді директора установи дитячо-юнацький та молодіжних клубів Галицького району Львівської міської територіальної громади. Стягнути з Управління молодіжної політики Департаменту розвитку Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Ринок, 1; ЄДРПОУ 43436268) на користь [PERSON] ( [ADDRESS] ; РНОКПП: [NUMBER] ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07.02.2024 року у розмірі 183\~104,40 грн. Позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути з Управління молодіжної політики ДР ЛMP суму витрат на правову допомогу у розмірі 30\~000 грн; замінити відповідача з Управління молодіжної політики ДР ЛМР на Управління спорту та молодіжної політики ДР ЛМР. В судовому засіданні позивач [PERSON] заяву підтримала. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення заяви заперечила. Дослідивши матеріали заяви та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Статтею 270 ЦПК України\~передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~статтею 430 цього Кодексу. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч.ч. 2, 3\~ст.270 ЦПК України). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.3\~ст.133 ЦПК України). Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить із диспозиції ч.1\~ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так, згідно ч.2\~ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1\~ст.141 ЦПК України). Як встановлено судом, рішенням Галицького районного суду м. Львова від 24 липня 2024 року задоволено позов та вирішено визнати незаконним звільнення [PERSON] згідно наказу Управління молодіжної політики Департаменту розвитку Львівської міської ради від 07.02.2024 №14к. Поновити [PERSON] на посаді директора установи дитячо-юнацький та молодіжних клубів Галицького району Львівської міської територіальної громади. Стягнути з Управління молодіжної політики Департаменту розвитку Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Ринок, 1; ЄДРПОУ 43436268) на користь [PERSON] ( [ADDRESS] ; РНОКПП: [NUMBER] ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07.02.2024 року у розмірі 183\~104,40 грн. Позивач вказує, що фактичний розмір винагороди (гонорару) за надані послуги професійної правничої допомоги в рамках справи №461/1938/24 в суді першої інстанції складає 30 000, 00 грн. (тридцять тисяч гривень 00 коп.). Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем [PERSON] та адвокатом Сибалем О.Б. був підписаний Договір № 0758/ц від 05.10.2023 року. Крім цього, до матеріалів справи долучений ордер на надання правничої допомоги Серія ВС № 12511257, що виданий на основі угоди №0758/ц від 05.10.23; ордер про надання правничої (правової) допомоги адвокатом Неофіта Дмитром Богдановичем Серія ВС № 1284069 на підставі договору про надання правової допомоги від 22.05.2024; ордер про надання правової допомоги адвокатом Бартків Ігорем Богдановичем Серія ВС №1292491 відповідно до договору від 22.05.2024 №23/1. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються - у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з цим, суд вважає, що визначена адвокатом сума гонорару є необґрунтованою, такою, що не відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягом, наданих адвокатом послуг, з огляду на наступне. В частині 4 ст. 137 ЦПК України зазначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом; вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Зокрема, частина 5 ст. 137 ЦПК України, вказує на те, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Верховний Суд у справі №201/14495/16-ц від 30.09.2020 приходить до висновку, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial