Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] та її вихованні. Короткий зміст та обґрунтування позову 16.02.2016 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають спільну малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.09.2016 року, актовий запис №704. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.06.2023 року, справа №495/4903/23 шлюб між сторонами розірвано. Позивач по справі тривалий час проживає за кордоном, оскільки там має постійну роботу. Відповідач разом із спільною донькою проживає в м.Білгород-Дністровський, Одеської області. Після того як сторони розірвали шлюб, відповідач усілякими способами перешкоджає у спілкуванні позивача із донькою. Проявляється це в тому, що з червня 2023 року позивач майже кожного дня телефонував до відповідача із метою домовитися про час, коли він може спілкуватися із дитиною, але у відповідь відповідач повідомила, що дитині нема про що з ним спілкуватись і взагалі немає на це часу, після чого заблокувала позивача у всіх можливих месенджерах та засобах зв`язку. Позивач змушений був телефонувати з проханням надати поговорити з відповідачем та їх спільною донькою колезі з роботи відповідача, сину відповідача від одного із попередніх шлюбів. При цьому жодних причин і мотивів відповідач позивачу не повідомляла. Лише від друзів і знайомих позивач отримує інформацію щодо своєї дитини, щодо її стану здоров`я, її розвитку та здібностей. До теперішнього часу його номер телефона відповідач не розблокувала та забороняє будь кому із близьких позивача спілкуватись із дитиною та повідомляти про дитину. При цьому позивач щомісяця сплачує кошти на утримання дитини, забезпечив відповідача із їх спільною дитиною житлом - трикімнатною квартирою [ADDRESS] , в якій відповідач проживає разом із своїм сином від попереднього шлюбу та із спільною із позивачем донькою, а також транспортним засобом, який належить на праві власності позивачу, для забезпечення достатнього життєвого рівня відповідача із дітьми. Дитині був придбаний мобільний телефон, який має безліч додатків та месенджерів для спілкування у форматі відеозв`язку. Однак не зважаючи на це, відповідач взагалі ізолювала спілкування батька із дитиною. Позивач по справі на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, що підтверджується довідкою №288 та №446 від 28.12.2023 року. До кримінальної відповідальності за вчинення злочинів не притягувався, що підтверджується витягом з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості". За місцем реєстрації, за адресою: [ADDRESS] , характеризується позитивно. Жодних шкідливих звичок позивач не має. Як свідомий громадянин, позивач розуміє свій батьківський обов`язок приймати участь у вихованні дитини, а як людина, яка має почуття, має дуже велике бажання виховувати свою єдину дитину, спілкуватися з нею, віддаючи своє тепло і батьківську любов. Жодних обставин, які б давали підстави вважати, що спілкування позивача із дитиною спричинить шкоду доньці не існує. Створення перешкод відповідачем спілкуванню позивача із донькою порушує не тільки його права як батька, а в першу чергу порушує права та суперечить інтересам дитини. Посилаючись на вказане, позивач просить зобов`язати відповідача не перешкоджати йому брати участь у спілкуванні та вихованні дитини та визначити спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою наступним чином: - перебування [PERSON] з донькою [PERSON] без присутності матері [PERSON] з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька з 11:00 год до 18:00 год кожної суботи та неділі поточного місяця, або у разі перебування батька за кордоном шляхом зустрічей у встановлений час та дні за допомогою будь-якого додатка чи месенджера у форматі відеозв`язку; - надати [PERSON] можливість щорічно зустрічатися та спілкуватися з донькою не менше 3 (трьох) годин протягом дня в день народження дитини (07 вересня) з урахуванням графіку навчання дитини, без присутності матері, за місцем проживання дитини, за місцем дитячих розваг та відпочинку або на іншій узгодженій сторонами території, або у разі перебування батька за кордоном шляхом зустрічей за допомогою будь-якого додатка чи месенджера у форматі відеозв`язку; - надати [PERSON] можливість щорічно зустрічатися та спілкуватися з донькою не менше 3 (трьох) годин протягом дня у день народження позивача ( [INFO] ), у дні релігійних та офіційних свят (Новий рік, Різдво, Великдень, Трійця, День незалежності України) за місцем проживання дитини, за місцем дитячих розваг та відпочинку або на іншій узгодженій сторонами території, без присутності матері, або у разі перебування батька за кордоном шляхом зустрічей за допомогою будь-якого додатка чи месенджера у форматі відеозв`язку; - спільний відпочинок [PERSON] з донькою [PERSON] , як на території України так і за кордоном із обов`язковим поверненням дитини до матері, щорічно 15 (п`ятнадцять днів) поспіль в період шкільних літніх канікул, без присутності матері, з попереднім наданням відомостей матері [PERSON] про місце перебування [PERSON] з батьком; - вільне спілкування батька з донькою за допомогою телефонного або іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування. Стислий виклад позиції відповідача Відповідач скористалась своїм правом відповідно до ст.178 ЦПК України та на адресу суду надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позовні вимоги визнає частково. В якості обгрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідач усілякими способами перешкоджає позивачу у спілкуванні з донькою, що проявляється в блокуванні відповідачем у\~всіх можливих\~месенджерах та\~засобів зв`язку.\~Однак,\~такі доводи\~не відповідають\~дійсності,\~позовні вимоги\~є передчасними,\~а доводи\~позивача стосовно\~вчинення відповідачем\~перешкод у\~спілкуванні з\~донькою є\~надуманими,\~оскільки відповідач\~жодним чином\~не перешкоджає\~та не\~має умисного\~наміру в\~майбутньому перешкоджати\~батьку спілкуватися\~з дитиною\~чи приймати\~участь у\~її вихованні.\~Грошові кошти\~на утримання\~дитини позивач\~щомісячно почав\~сплачувати лише після того, як відповідач подала до позивача позов про стягнення аліментів на утримання спільної доньки. Відповідач зі спільною з позивачем донькою, постійно проживає в м.Білгород-Дністровському, має постійне місце роботи, працює на посаді головного спеціаліста відділу комунікації з громадськістю та інформаційної діяльності Білгород-Дністровської районної державної адміністрації. Донька [PERSON] навчається в структурному підрозділі «Заклад дошкільної освіти - заклад освіти І ступеня» КЗ «Білгород-Дністровський педагогічний фаховий коледж». Уроки у дитини починаються о 8-00 годині, після уроків [PERSON] відвідує групу подовженого дня (з харчуванням) до 17-00 години. По понеділкам, середам та п`ятницям [PERSON] відвідує гурток із занять «Самбо», по вівторкам відвідує гурток «Умілі рученята». З огляду на наведене, дитина значний час проводить за навчанням, займається спортом та творчістю, на що витрачається багато особистого часу дитини та її сил. Відповідач виховує дитину в дусі поваги до старших, до своїх батьків, дідусів та бабусь, завжди сама з повагою відкликається про позивача, як про батька дитини (незважаючи на особисте ставлення до нього), оскільки переконана, що стосунки між колишнім подружжям ніяк не повинні впливати на відносини між батьками та дітьми. Саме тому відповідач досить позитивно відноситься до бажання позивача підтримувати спілкування з донькою та приймати участь у її вихованні. Однак, ще в листопаді 2021 року позивач виїхав на роботу за кордон, де і проживає станом на сьогоднішній день. З тих пір позивач не повертався до України, а відповідач разом з донькою та сином від попереднього шлюбу періодично виїжджали до позивача за кордон, де проживали разом всією сім`єю. Відповідач неодноразово наголошувала позивачу на тому, щоб останній приїжджав до України, частіше навідував дитину, більше спілкувався з нею та разом проводив час з донькою. З моменту останнього спільного проведення часу родини за кордоном в Румунії минув вже рік, однак за весь цей час позивач не доклав зусиль аби приїхати та побачити доньку. Відповідач не чинить і не збирається чинити жодних перешкод у спілкуванні з дитиною ні при зустрічі в Україні (м.Білгород-Дністровеький Одеської області), де вона проживає з донькою, ні по телефону через онлайн-зв`язок. Дійсно, деякий час позивач не спілкувався з відповідачем через їх особисті непорозуміння, так як 99 відсотків розмов між сторонами зводились до з`ясування з боку позивача відносин з відповідачем стосовно спільно набутого майна подружжя. Однак, це не впливало на обмеження з боку відповідача спілкування дитини з батьком. Відповідач дотримується думки, що зв`язок по телефону є другорядним способом підтримування спілкування з дитиною, особливо, зважаючи на період дії воєнного стану Україні, коли досить часто користування телефоном є неможливим. При цьому, позивачу неодноразово наголошувалось, що ніхто не чинить йому перешкод зустрічати спілкуватися з донькою за місцем проживання дитини або за місцем проживання батька на узгодженій сторонами території у м.Білгород-Дністровський чи в межах Білгород-Дністровського району Одеської області у визначений сторонами чи рішенням час, разом відвідувати місця для розваг та відпочинку тощо. Більш того, відповідач вважає, що таке спілкування піде лише на користь дитині, оскільки, дійсно, участь батька у вихованні дитини є важливою складовою нормального розвитку доньки та формуванні особистості. Відповідач зауважила, що при визначенні днів та часу зустрічей (побачень) дитини з батьком слід обов`язково враховувати стан здоров`я дитини, режим дня дитини, час навчання та відпочинку, а також відвідування нею секцій та гуртків. Відповідач заперечує щодо вимоги позивача про спільний відпочинок позивача з донькою за кордоном без присутності матері, оскільки станом на теперішній час між колишнім подружжям відсутні належні довірительні відносини, які дають підстави припускати, що в разі надання дозволу на виїзд дитини з батьком за кордон, останній може не повернути доньку додому матері до України (а саме в м.Білгород-Дністровський Одеської області) та зловживати цим у власних інтересах. Саме тому, відповідач допускає відпочинок доньки з позивачем без присутності матері тільки на території міста Білгород-Дністровський. Рух справи у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.01.2024 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.01.2024 року з органу опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради Одеської області витребувано висновок про участь батька [PERSON] у вихованні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та про способи участі батька у вихованні дитини, місце та час їх спілкування. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.06.2024 року підготовче провадження закрито та справа призначена до судового розгляду по суті. Представник позивача адвокат Єфименко Н.В. в судовому засіданні вимоги позову підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі з підстав, викладених у позові та в судовому засіданні. Представник відповідача \~адвокат Гербея А.А. в судовому засіданні просив задовольнити\~позов частково,\~з урахуванням\~відзиву на\~позов та\~обставин,\~встановлених у\~судовому засіданні. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, повідомлявся, причини неявки суду не відомі. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями\~ст.12 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно\~ст.81 ЦПК Україникожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Частиною 1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно частин першої, другої та п`ятої\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи учасників справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування В судовому засіданні встановлено, що\~сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.06.2023 року, справа №495/4903/23 був розірваний. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.09.2016 року, актовий запис №704. Малолітня дитина після розлучення сторін мешкає із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою КП «ЖЕО-1» від 14.09.2023 року, актом КП «ЖЕО-1» від 14.09.2023 року. Рішенням Білгород-Дністровського\~міськрайонного суду\~Одеської області\~від 20.11.2023\~року,\~справа №495/10563/23\~з [PERSON] \~на\~користь [PERSON] \~стягнуті аліменти\~на утримання\~доньки [PERSON] ,\~ [INFO] \~у розмірі\~1/4\~частини з\~усіх видів\~заробітку (доходу)\~платника аліментів\~щомісяця,\~але не\~менш 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~починаючи з\~подачі позову\~до досягнення\~дитиною повноліття. Позивач [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.05.2017 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1246566251103. Позивач [PERSON] на території України до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває, що підтверджується витягом з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості". Відповідно довідок КНП «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня Білгород-Дністровської міської ради від 28.12.2023 року №288, №446, [PERSON] на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває. Згідно довідки Дивізійської сільської ради від 28.12.2023 року №855 [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] , але постійно за вказаною адресою не проживає. Характеризується з позитивної сторони. Трудолюбивий, відповідальний, комунікабельний, має спокійний урівноважений характер. Користується авторитетом серед жителів села. До кримінальної відповідальності не притягувався. В даний час [PERSON] перебуває за межами України. За результатами обстеження умов проживання, проведеним спеціалістом служби справах дітей та фахівцем із соціальної роботи міського центру соціальних служб встановлено, що малолітня [PERSON] , [INFO] , разом матір`ю [PERSON] , старшим братом [PERSON] , [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS] . В квартирі створено необхідні умови для проживання та розвитку малолітніх дітей про що складено відповідний акт від 07.02.2024 року. Відповідно акту оцінки потреб сім`ї/особи [PERSON] від 12.02.2024 року №16, складеного фахівцем із соціальної роботи МЦСС, мати сумлінно виконує батькі обов`язки, знаходить можливості реалізувати свої здібності та покращити життя своїх дітей. Відповідач [PERSON] працює на посаді головного спеціаліста відділу комунікації громадськістю та інформаційної діяльності Білгород-Дністровської районної державної адміністрації. Малолітня дитина [PERSON] навчається в структурному підрозділі «Заклад дошкільної освіти - заклад освіти І ступеня» КЗ «Білгород-Дністровський педагогічний фаховий коледж». Відвідує гурток із занять «Самбо», «Умілі рученята». Позивач, як батько, намагається приймати участь в житті та вихованні доньки, однак через перешкоди, які чинить відповідач, він не в повному обсязі реалізує своє право на участь в житті та вихованні доньки, тому просить встановити чіткий регламент його зустрічей з дитиною. Посилаючись на вказане, враховуючи принцип рівності прав батьків у вихованні дитини, інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, активне та стабільне бажання позивача на участь у вихованні та спілкуванні з дитиною, відсутність обставин, які могли б бути підставами для обмеження права позивача на спілкування з дитиною, позивач просить зобов`язати відповідача не перешкоджати йому брати участь у спілкуванні та вихованні дитини та визначити спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою наступним чином: - перебування [PERSON] з донькою [PERSON] без присутності матері [PERSON] з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька з 11:00 год до 18:00 год кожної суботи та неділі поточного місяця, або у разі перебування батька за кордоном шляхом зустрічей у встановлений час та дні за допомогою будь-якого додатка чи месенджера у форматі відеозв`язку; - надати [PERSON] можливість щорічно зустрічатися та спілкуватися з донькою не менше 3 (трьох) годин протягом дня в день народження дитини (07 вересня) з урахуванням графіку навчання дитини, без присутності матері, за місцем проживання дитини, за місцем дитячих розваг та відпочинку або на іншій узгодженій сторонами території, або у разі перебування батька за кордоном шляхом зустрічей за допомогою будь-якого додатка чи месенджера у форматі відеозв`язку; - надати [PERSON] можливість щорічно зустрічатися та спілкуватися з донькою не менше 3 (трьох) годин протягом дня у день народження позивача (13 березня), у дні релігійних та офіційних свят (Новий рік, Різдво, Великдень, Трійця, День незалежності України) за місцем проживання дитини, за місцем дитячих розваг та відпочинку або на іншій узгодженій сторонами території, без присутності матері, або у разі перебування батька за кордоном шляхом зустрічей за допомогою будь-якого додатка чи месенджера у форматі відеозв`язку; - спільний відпочинок [PERSON] з донькою [PERSON] , як на території України так і за кордоном із обов`язковим поверненням дитини до матері, щорічно 15 (п`ятнадцять днів) поспіль в період шкільних літніх канікул, без присутності матері, з попереднім наданням відомостей матері [PERSON] про місце перебування [PERSON] з батьком; - вільне спілкування батька з донькою за допомогою телефонного або іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування. Відповідач не заперечує проти зустрічей позивача з дитиною, однак не погоджується про спільний відпочинок позивача з донькою за кордоном без присутності матері, оскільки станом на теперішній час між колишнім подружжям відсутні належні довірительні відносини, які дають підстави припускати, що в разі надання дозволу на виїзд дитини з батьком за кордон, останній може не повернути доньку додому матері до України (а саме в м.Білгород-Дністровський Одеської області) та зловживати цим у власних інтересах. Саме тому, відповідач допускає відпочинок доньки з позивачем без присутності матері тільки на території міста Білгород-Дністровський. Крім того, при визначенні днів та часу зустрічей (побачень) дитини з батьком необхідно обов`язково враховувати стан здоров`я дитини, режим дня дитини, час навчання та відпочинку, а також відвідування нею секцій та гуртків. Оскільки батьки не можуть прийти до згоди в порядку участі у вихованні дитини, то дане питання вирішується в судовому порядку. У статті 7 Конвенції про права дитини передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною 1\~ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України "Про охорону дитинства" дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Частиною другою статті 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України). Відповідно до частин 1-3 статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Системний аналіз наведених міжнародних правових норм та норм внутрішнього законодавства України вказує на те, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Згідно з положеннями\~статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Тлумачення\~статті 159 СК України\~свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права. У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди. Отже, при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. При вирішенні даного спору суд враховує, що позивач [PERSON] , як батько, який проживає окремо від малолітньої [PERSON] , має право на особисте спілкування з нею, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. В матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на те, що спілкування батька із малолітньою [PERSON] буде перешкоджати нормальному розвитку дитини. Також судом враховується ставлення позивача до дитини, його бажання спілкуватися з нею, брати участь у її вихованні, всебічному розвиткові тощо. В судовому засіданні було встановлено, що після розлучення батьків, дитина мешкає разом із матір`ю, відповідачем у справі. Між сторонами у справі немає повного порозуміння щодо участі позивача у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Враховуючи вказане та з метою забезпечення реалізації права позивача на участь у спілкуванні з дитиною та її вихованні та забезпечення якнайкращих інтересів дитини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині усунення перешкод у спілкуванні з дитиною підлягають задоволенню та вважає за необхідне зобов`язати відповідача [PERSON] не перешкоджати позивачу [PERSON] брати участь у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина п`ята та шоста\~статті 19 СК України). 29.02.2024 року на адресу суду органом опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради надано висновок №02-29/365 від 26.02.2024 року та виходячи з інтересів дитини доцільно визначити наступний порядок спілкування батька [PERSON] з донькою [PERSON] , [INFO] : - спілкуватися з донькою двічі на місяць у суботу та неділю з 11.00 години до 18.00 години за місцем проживання батька у разі перебування батька за кордоном спілкуватися з донькою у формі відеозв`язку; - щорічні зустрічі батька з донькою в день народження доньки (07 вересня) не менше трьох годин; - щорічні зустрічі батька з донькою в день народження батька (13 березня)не менше трьох годин, у дні релігійних та офіційних свят за місцем проживання дитини, в місцях дитячих розваг або на іншій узгодженій батьками території; - спільний відпочинок батька та доньки на території України з обов`язковим поверненням дитини до матері протягом 15 днів в період шкільних канікул, за попередньою домовленістю з матір`ю та за бажанням дитини. Враховуючи вказані вище встановлені судом обставини в їх сукупності, доведеність факту перешкоджання відповідача спілкуванню позивача з малолітньою [PERSON] , беручи до уваги інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, а також закріплений у положеннях міжнародних норм та норм законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні, поведінку батька дитини, його активне бажання брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною, з метою дотримання розумного балансу щодо участі як матері, так і батька у спілкуванні з дитиною та її вихованні, для збереження зв`язків дитини із сім`єю, беручи до уваги вік дитини (8 років), те, що вона на теперішній час навчається у школі, після уроків відвідує групу подовженого дня, відвідує гуртки, з метою забезпечення якнайкращих інтересів дитини, суд вважає за необхідне визначити наступний порядок спілкування батька [PERSON] з донькою [PERSON] , [INFO] : -спілкуватися з донькою двічі на місяць у суботу та неділю з 11.00 години до 18.00 години за місцем проживання батька у разі перебування батька за кордоном спілкуватися з донькою у формі відеозв`язку; -щорічні зустрічі батька з донькою в день народження доньки (07 вересня) не менше трьох годин на території України; -щорічні зустрічі батька з донькою в день народження батька (13 березня)не менше трьох годин, у дні релігійних та офіційних свят за місцем проживання дитини, в місцях дитячих розваг або на іншій узгодженій батьками території; -спільний відпочинок батька та доньки на території України з обов`язковим поверненням дитини до матері протягом 15 днів в період шкільних канікул, за попередньою домовленістю з матір`ю та за бажанням дитини. В задоволенні вимоги позивача на спільний відпочинок [PERSON] з донькою [PERSON] за кордоном суд відмовляє, оскільки враховує вік дитини (8 років), інтереси дитини, стосунки сторін по справі, відсутні гарантії того, що у випадку транскордонного переміщення дитини вона повернеться до України, тобто позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що виїзд дитини за кордон буде мати тимчасовий характер та не доведено належними доказами, що такий виїзд дитини буде відповідати її інтересам.

Outcome: partial