Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Креди-Капітал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами у розмірі 37432,71 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 14 серпня 2019 року між АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] (зараз [PERSON] ) було укладено Договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № [NUMBER] , відповідно до умов якого позивач надає відповідачу грошові кошти в сумі 30 260 грн. на строк користування 24 місяці, а відповідач зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити відсотки у розмірі 77% річних за кредитом у встановлений у договорі строк в повному обсязі. 23 січня 2023 року АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» уклали Договір факторингу №235, відповідно до якого АТ «УКРСИББАНК» передає ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» приймає належні права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу №235 від 23.01.2023 року, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 37432,71 грн. за кредитним договором №95544323000 від 14.08.2019. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила платежів для погашення існуючої заборгованості, у зв`язку з чим ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 37432,71 грн. за договором про надання споживчого кредиту №95544323000 від 14.08.2019, з яких: 19576,03 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 17856,68 грн. - сума заборгованості за відсотками. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 1 липня 2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, заяв по відкладення розгляду справи не подавав. Відповідачка знайомилася з матеріалами справи 10 та 15 липня 2024 року, втім відзив на позовну заяву не подала. Зважаючи на належне повідомлення відповідача та відсутність заяв про відкладення розгляду справи, суд дійшов висновку про відсутність передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи та можливість ухвалення рішення по суті. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Як встановлено судом, 14 серпня 2019 року між АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] (прізвище змінене на [PERSON] ) було укладено Договір про надання споживчого кредиту №95544323000, відповідно до умов якого, позивач надає відповідачу грошові кошти в сумі 30 000 грн. на споживчі цілі шляхом перерахування на поточний рахунок позичальника, відкритий у банку, до якого випущено платіжну картку, та у сумі 269 гривень на оплату страхового платежу відповідно до умов Договору добровільного страхування позичальника, укладеного 14.08.2019 з ПрАТ «СК «Кардіф» шляхом перерахування на рахунок ПрАТ «СК «Кардіф» (а.с.34-37). У пунктах 3.4.-3.6. договору сторони погодили, що повернення кредиту позичальник здійснюватиме на рахунок АТ «УКРСИББАНК» шляхом внесення ануїтентних платежів відповідно до графіку платежів не пізніше 14.08.2023; розмір ануїтентного платежу становить 2046 грн., який повинен сплачуватися щомісячно до 14 числа включно кожного місяця. У пункті 3.8 договору сторони погодили процентну ставку у розмірі 77% річних. Договір [PERSON] підписала власноручно, отримала паспорт кредиту (а.с. 41-43). Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. АТ «УКРСИББАНК» виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, відповідно до умов договорів. Випискою по рахунку позичальника за період з 14.08.2019 по 23.01.2023 підтверджено відкриття рахунку, встановлення кредитного ліміту та використання відповідачем кредитних коштів, нарахування процентів, внесення платежів (а.с.124-142). Дана виписка є доказом, який підтверджує наявність заборгованості та її розмір, є первинним документом, оформленим відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. У пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 зазначено, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. До аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц (провадження № 61-22158св19). Позичальник [PERSON] скористалася кредитними ресурсами, однак свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість станом на 23.01.2023 у розмірі 37432,71 грн. за договором про надання споживчого кредиту №95544323000 від 14.08.2019, з яких: 19576,03 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 17856,68 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.57). 23.01.2023 між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено Договір факторингу №235, відповідно до якого АТ «УКРСИББАНК» передав ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняло належні права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с.51-56). Статтею 512 ЦК України передбачено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, а саме: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. На підставі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язані в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу №235 від 23.01.2023 року, ТОВ «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 37432,71 грн. (а.с.57). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем та перевіреного судом, заборгованість відповідача перед позивачем за договором про надання споживчого кредиту №95544323000 від 14.08.2019 становить 37432,71 грн., з яких: 19576,03 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 17856,68 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.57). Таким чином, неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасного повернення заборгованості за договорами порушує право позивача на своєчасне отримання плати за надані послуги. Оскільки відповідач припинила виконання зобов`язань в односторонньому порядку, що потягло в цілому невиконання умов договорів, то позивач має всі правові підстави вимагати стягнення заборгованості в судовому порядку. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, врахувавши те, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за вищезазначеними договорами, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі. У зв`язку з викладеним суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за договорами у розмірі 37432,71 грн., з яких: 19576,03 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу та 17856,68 грн. - сума заборгованості за відсотками . Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved