Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-04 00:00:00

07 серпня 2023 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання шлюбу припиненим та визнання шлюбу недійсним. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що 28 березня 1981 року уклала шлюб з [PERSON] . Заочним рішенням Октябирського районного суду м. Полтави від 23 грудня 2011 року у справі №2-4744/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] , шлюб було розірвано. [INFO] [PERSON] помер. Позивач не була обізнана про факт розірвання шлюбу, вважала себе офіційною дружиною [PERSON] , вела з ним спільний побут за адресою фактичного місця проживання. Про факт розірвання шлюбу дізналася лише під час оформлення спадщини після смерті чоловіка. Як з'ясувалося, з 2013 року [PERSON] нібито зареєстрував шлюб з [PERSON] . Разом з тим відомо, що державна реєстрація розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] в органах ВРАЦС не проводилось, та актовий запис про шлюб позивача з [PERSON] залишався чинним. Рішення суду про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] набрало законної сили лише 14 червня 2022 року, тобто вже після смерті [PERSON] , тож станом на день його смерті - [INFO] фактично шлюб розірваний не був. З огляду на викладене позивач просить суд шлюб між [PERSON] та [PERSON] визнати припиненим внаслідок смерті [PERSON] ; шлюб між [PERSON] та [PERSON] - визнати недійсним, оскільки він був укладений під час перебування [PERSON] у іншому зареєстрованому шлюбі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 серпня 2023 року цивільну справу № 753/13826/23 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу передано судді 11 серпня 2023 року. Відповідно до відомостей, які містяться у Єдиному державному демографічному реєстрі, місцем реєстрації відповідача [PERSON] є: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 16 серпня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження з проведення підготовчого засідання 10 жовтня 2023 року. 18 вересня 2023 року до суду від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, в якому зокрема заявлено клопотання про закриття провадження у справі на підставі пунктів 2,3 частини першої статті 255 ЦПК України. У підготовчому засіданні 10 жовтня 2023 року було оголошено перерву за клопотанням представника позивача до 3 листопада 2023 року. 16 жовтня 2023 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій в тому числі викладені заперечення щодо закриття провадження у справі, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Ухвалою суду від 03 листопада 2023 року клопотання представника відповідача адвоката Бондаренко І.П. про закриття провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання шлюбу недійсним та визнання шлюбу припиненим було задоволено частково. Провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання шлюбу недійсним та визнання шлюбу припиненим було закрито в частині вимог про визнання шлюбу недійсним на підставі пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України. В іншій частині клопотання було відмовлено. Підготовче засідання у справі було відкладено на 14 грудня 2023 року на 11:00 год. Ухвалою суду від 27 листопада 2023 року провадження по справі було зупинено до перегляду ухвали суду від 03 листопада 2023 року судом апеляційної інстанції та повернення матеріалів цивільної справи до суду першої інстанції. Постановою Київського апеляційного суду від 22 лютого 2024 року вищезазначена ухвала суду була залишена без змін, а справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду. 05 березня 2024 року зазначена цивільна справа надійшла до Дарницького районного суду м. Києва. Фактично справа була передана судді 10 квітня 2024 року. Ухвалою суду 10 квітня 2024 року було поновлено провадження у справі та призначено її до розгляду у підготовче засідання на 15 травня 2024 року на 11:00 год. Ухвалою суду від 15 травня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 13 червня 2024 року. У судовому засіданні 13 червня 2024 року представник позивача та позивачка підтримали позовні вимоги, вказали, що позивачці невідомо було про те, що чоловік з нею розлучився, вони жили в різних містах, бо чоловік мав у зв`язку із роботою жити в м. Полтава, проте на вихідні дні він приїжджав у Київ, вони вирішували сімейні питання та все було нормально, вони жили як звичайна сім`я. Представник позивачки зазначив, що встановлення факту того, що позивачка на момент смерті чоловіка перебувала з ним у шлюбі впливає на її право на обов`язкову частку у спадщині після померлого чоловіка. Зауважив, що про те, що з позивачкою розлучився чоловік вони дізналась коли звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, як дружина. Про те, що [PERSON] 21.07.2011 до Октябрського районного суду м. Полтави подав позовну заяву про розірвання шлюбу [PERSON] не знала та не могла здогадуватися, оскільки весь цей час (фактично до смерті позивача) вони проживали однією сім`єю, придбавали майно, святкували разом дні народження та свята. Крім того, із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 18.02.2021 вбачається, що жодних відомостей про розірвання шлюбу укладеного між [PERSON] та [PERSON] не міститься. Вказав, що оскільки Октябрський районний суд м. Полтави не мав права ухвалювати заочне рішення від 23.12.2011 у справі №2-4774/11, в інтересах [PERSON] до Полтавського апеляційного суду була подана апеляційна скарга на заочне рішення Октябрського районного суду від 23.12.2011. Постановою Полтавського апеляційного суду від 12.05.2021 апеляційну скаргу було задоволено. Заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23.12.2011 було скасовано, провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] було закрито. Крім того, зауважив, що хоча рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 23.12.2011 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, проте актовий запис про шлюб не було анульовано на підставі рішення суду, як в м. Полтаві так і в м. Керч, про що свідчить видане повторно свідоцтво про шлюб Керченським міським ВРАЦС Міністерства юстиції Республіки Крим від 02.06.2021. Тобто в даному випадку рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23.12.2011 не було виконано і [PERSON] фактично не будучи розлученим із [PERSON] одночасно перебував в іншому зареєстрованому шлюбі із [PERSON] 14 лютого 2022 року постановою Верховного Суду постанову Полтавського апеляційного суду від 12 травня 2021 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 14 червня 2022 року постановою Полтавського апеляційного суду заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23.12.2011 залишено без змін. Отже, рішення суду про розірвання шлюбу між позивачем та її чоловіком набрало чинності 14 червня 2022 року, тобто вже після смерті чоловіка, а тому просив суд визнати шлюб між позивачкою та [PERSON] припинений саме у зв`язку з його смертю. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, вказала, що всі обставини, про які зазначає представник позивача вже були предметом розгляду у суді у справі № 554/6515/2021, коли позивачка подавала позов про визнання шлюбу, укладеного між відповідачкою та [PERSON] недійсним, з тих підстав, що станом на час реєстрації шлюбу, [PERSON] був у зареєстрованому шлюбі з позивачкою. Вказала, що до 2016 року відповідач та [PERSON] проживали у м. Полтава, а з 2016 року, коли [PERSON] вийшов на пенсію вони проживали у [ADDRESS] ., у них є спільний син, 2009 року народження, їх шлюб офіційно був зареєстрований у м. Полтава, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб. Вказала, що рішення суду про розірвання шлюбу між позивачкою та її чоловіком набуло чинності, шлюб між відповідачкою та [PERSON] , не був визнаний недійсним, рішення суду першої інстанції позивача та її представники в апеляційному порядку не оскаржували, отже погодились із ним. В той же час намагались повторно, вже у м. Києві «переглянути» рішення Октябрського районного суду м. Полтави та повторно подали позов про визнання шлюбу недійсним. Зауважили, що відповідно до норм Сімейного кодексу України шлюб є припиненим з моменту набрання рішенням суду законної сили, а не з моменту внесення запису про це до відповідного реєстру. У задоволенні позовних вимог просила відмовити. Відповідачка у судовому засіданні пояснила, що познайомилась із [PERSON] по роботі, спілкувались з ним часто, а в 2005 році почали разом проживати, у 2008 році [PERSON] казав своїй дружині про те, що він буде розлучатись і їй про це було відомо. У 2009 році у них народився син і вони всі однією родиною проживали у м. Полтава. Вказала, що [PERSON] залишив все майно позивачці, собі залишив лише однокімнатну квартиру в м. Полтава. Вказала, що той факт, що вони проживали з [PERSON] однією родиною позивачці було добре відомо, десь рік їх з [PERSON] спільний син проживав з ними у м. Полтава, а старший син [PERSON] та позивачки є хресним батьком її сина. Вказала, що в паспорті [PERSON] стоїть штамп про розлучення у 2011 році, свідоцтва про розірвання шлюбу у паперовому вигляді тоді не видавали. У задоволенні позову просила відмовити. У судовому засіданні було оголошено перерву до 5 серпня 2024 року. 31 липня 2024 року до суду від представника позивача надійшли додаткові письмові пояснення у справі, до яких були долучені додаткові докази. У судовому засіданні 5 серпня 2024 року судом було долучено до матеріалів справи додаткові письмові пояснення, та відмовлено у долученні нових доказів, з урахуванням порушення процесуального порядку (строків) подання таких доказів та відсутність поважних причини неможливості їх подання у підготовчому засіданні, з урахуванням дат наданих документів. Суд, проаналізувавши обставини справи у їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, позивачки, представників відповідача та відповідача, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням доходить наступного висновку. Судом встановлено, що 28 березня 1981 року у відділі ДРАЦС Керченского МУЮ Автономної республіки Крим, був зареєстрований шлюб мід позивачкою [PERSON] та [PERSON] актовий запис № 80 (а.с. 7). 23 грудня 2011 року заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с. 8). 12 травня 2021 року постановою Полтавського апеляційного суду заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23.12.2011 скасовано. Провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу закрито (а.с. 12-13). 14 лютого 2022 року постановою Верховного Суду постанову Полтавського апеляційного суду від 12 травня 2021 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (а.с. 14-16). Скасовуючи рішення суду апеляційної інстанції Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, зокрема вказав, що при наявності рішення суду про розірвання шлюбу, навіть і ухваленого з певними процесуальними порушеннями, але яке було чинним протягом значного проміжку часу і до смерті позивача, апеляційний суд надав перевагу зазначеним процесуальним порушенням, не врахувавши, що в такому випадку порушується принцип правової визначеності. При цьому, скасування рішення суду через значний проміжок часу й після смерті сторони у спорі, де неможливе правонаступництво, без наміру відновлення сімейних відносин в силу смерті однієї із сторін, дестабілізує приватні відносини. 14 червня 2022 року постановою Полтавського апеляційного суду заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23 грудня 2011 року залишено без змін (17-20). Таким чином, заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 23 грудня 2011 року про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] є чинним та набрало законної сили. 1 червня 2013 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, видане Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис 432 Прізвище дружини після укладення шлюбу - « [PERSON] » (а.с. 22). [INFO] [PERSON] помер. Звертаючись із позовом до суду про визнання шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] припиненим саме у зв`язку зі смертю [PERSON] , представник позивача вказав, що рішення суду про розірвання шлюбу набрало чинності лише 14 червня 2022 року, після ухвалення рішення у справі Полтавським апеляційним судом. Відповідно до статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок смерті одного з подружжя або оголошення його померлим. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Якщо один із подружжя помер до набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу, вважається, що шлюб припинився внаслідок його смерті. Відповідно до частини другої статті 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Пунктом 5 глави 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, передбачено, що особи, які раніше перебували в шлюбі, можуть зареєструвати повторний шлюб за умови пред`явлення документів, що підтверджують припинення попереднього шлюбу або визнання шлюбу недійсним (свідоцтво про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, про визнання шлюбу недійсним, яке набрало законної сили, свідоцтво про смерть одного з подружжя, висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану про анулювання актового запису про шлюб, який є недійсним тощо). Як зазначив представник відповідача та вказане не заперечувалось позивачкою та її представниками, Октябрським районним судом м. Полтави розглядався позов [PERSON] до [PERSON] про визнання шлюбу, укладеного між відповідачкою та [PERSON] недійсним. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтава від 22 червня 2022 року у задоволенні позовних вимог про визнання шлюбу недійсним було відмовлено. Рішення в апеляційному порядку не оскаржувалось та набрало законної сили. Отже, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , укладений 1 червня 2013 року недійсним у встановленому законом порядку не визнавався. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зокрема вказав, що «в архіві Шевченківського ВДРАЦС у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) знаходиться актовий запис про шлюб № 432 від 1 червня 2013 року, складений Центральним ВДРАЦС Полтавського МУЮ Полтавської області, на [PERSON] та [PERSON] , де у графі "Для відміток" зазначена інформація про документ нареченого, що підтверджує припинення попереднього шлюбу, а саме « Рішення про розірвання шлюбу Октябрського районного суду м. Полтави від 23.12.2011, справа № 2-4774/11», що відповідає вимогам ст.116 Сімейного кодексу України (п.5 глави 2 розділу ІІІ Правил). Рішення суду про розірвання шлюбу не тягне за собою анулювання актового запису цивільного стану, оскільки згідно п.3 глави 3 розділу ІІІ Правил передбачено, що рішення суду про розірвання шлюбу, постановлене судом після набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", надсилається судом до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб». Також Октябрським районним судом м. Полтави було зроблено висновок про те, що державна реєстрація шлюбу [PERSON] та [PERSON] проведена з дотриманням чинного законодавства та принципом одношлюбності. Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, встановленими є та обставина, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрованим з дотриманням принципу одношлюбності, що спростовує твердження позивачки та її представників про те, що шлюб між нею та [PERSON] припинився саме у зв`язку з його смертю. Фактично звертаючись із цим позовом до суду, позивачка та її представники намагались, щоб інший суд першої інстанції надав свою оцінку всім тим обставинам (ухвалення рішень про розірвання шлюбу, внесення актового запису до відповідного реєстру, час внесення запису, тощо), яким вже була надана оцінка іншим місцевим судом та яким ухвалено відповідне рішення про відмову у задоволенні їх вимог (рішення на час набрало чинності та скасоване у встановленому законом порядку не було). Суд відхиляє доводи представника позивача про те, що рішення місцевого суду від 23 грудня 2011 року не було надіслано вчасно судом до органів ДРАЦС, оскільки воно не набрало чинності, з урахуванням того, що як було встановлено Октябрським районним судом м. Полтава архіві Шевченківського ВДРАЦС у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) знаходиться актовий запис про шлюб № 432 від 1 червня 2013 року, складений Центральним ВДРАЦС Полтавського МУЮ Полтавської області, на [PERSON] та [PERSON] , де у графі "Для відміток" зазначена інформація про документ нареченого, що підтверджує припинення попереднього шлюбу, а саме « Рішення про розірвання шлюбу Октябрського районного суду м. Полтави від 23.12.2011, справа № 2-4774/11». В наданій до матеріалів справи копії паспорту [PERSON] на аркуші 10 міститься відмітка органів ДРАЦС про розірвання шлюбу з [PERSON] згідно рішення р/с Полтави, справа № 2-4744/11, 23 грудня 2011 року (а.с. 90). Твердження представника позивача про те, що оскільки відсутній оригінал паспорту вказаний доказ не є належним, бо невідомо коли та ким був проставлений штамп та здійснений такий запис є безпідставними, оскільки у зв`язку зі смертю [PERSON] його паспорт підлягає анулюванню, про що відомо адвокату позивача. [PERSON] помер [INFO] , а отже після цієї дати внести будь-яким зміни до його паспорту не виявлялось за можливе. В той же час своїх належних доказів на спростування цього доказу відповідача, представником позивача суду надано не було. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частинами першої, п`ятої, шостої, сьомої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, те, що шлюбу між [PERSON] та [PERSON] не визнаний у встановленому законом порядку недійсним, а був укладений з дотриманням принципу одношлюбності, після набрання законної сили рішенням про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання шлюбу з [PERSON] припиненим у зв`язку з його смертю не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed