Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив позбавити [PERSON] , батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В позовній заяві вказував, що він з 26 липня 2012 року перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 24 листопада 2022 року шлюб розірваний, у зв`язку з тим, що відповідачка залишила сина та виїхала до Італії. 22 жовтня 2022 року Зарічненським районним судом видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] аліментів на його користь на утримання неповнолітнього сина. 26 квітня 2023 року Зарічненським районним судом винесено рішення про поділ майна між ними. Син [PERSON] проживає разом з ним в [ADDRESS] , навчається в Зарічненському ліцеї №1. Утриманням та вихованням дитини займається виключно він, а також забезпечує умови для навчання та проживання дитини. Відповідачка [PERSON] з жовтня 2022 року - часу виїзду за кордон, жодного разу з дитиною не бачилась, з класним керівником не спілкувалась, батьківських зборів не відвідувала, не цікавилась навчанням сина та, його здоров`ям, фактично ухилившись від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини. Вищевказане свідчить про те, що [PERSON] свідомо ухиляється від батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Покликаючись на вищевикладене, позивач просив позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього [PERSON] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав. Суду пояснив, що причиною позбавлення його колишньої дружини [PERSON] батьківських прав є ухилення останньої від батьківських обов`язків щодо виховання їхньої спільної дитини [PERSON] . [PERSON] , ще будучи його дружиною у 2022 році виїжджала разом із сином до Італії. Повернувшись додому, через деякий час без будь-яких пояснень зникла, залишивши сина на нього. В ході спілкування з дружиною в телефонному режимі, остання повідомила, що вона залишає сім`єю і виїжджає в Італію на постійне місце проживання. У зв`язку з таким вчинком дружини він змушений був розлучитись з нею в судовому порядку, стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] , який проживає разом з ним та перебуває на його утриманні, та розділити спільно нажите майно. Вважає, що [PERSON] свідомо ухилилась від виконання батьківських обов`яків. З наведених підстав позивач [PERSON] просив позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON] . В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явилась, про що свідчать повідомлення про виклик останньої до суду, через оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України. Відзиву суду не подавала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] та [PERSON] перебуваючи у шлюбі, жили дуже добре, разом виховували сина [PERSON] . У жовтні 2022 року їй стало відомо, що [PERSON] залишила сім`ю і виїхала за кордон. І з того часу жодного разу за місцем проживання не з`явилась. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила пояснення свідка [PERSON] і вказала, що відповідачка по справі [PERSON] була її невісткою. Її син та невістка добре проживали, проте з невідомих для неї причин, [PERSON] залишила сім`ю в жовтні 2022 року та переїхала на постійне місце проживання в Італію. Неповнолітній [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що його мати [PERSON] , без будь-яких пояснень залишила сім`ю і переїхала проживати за кордон в Італію, а він залишився проживати разом з батьком [PERSON] . З того часу лише батько піклується про нього, забезпечує всіма умовами проживання, навчання, піклується про його здоров`я виховання. Натомість мати про нього не піклується взагалі, жодного разу не відвідала його, нецікавилась його здоров`ям. За два роки відсутності матері він майже втратив почуття любові до неї. Представник органу опіки і піклування Зарічненської селищної ради в судовому засіданні пояснила, що позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо сина [PERSON] є доцільним, оскільки [PERSON] свідомо ухиляється від виконання обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. За п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, батько або мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. №3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] народився [INFO] . Його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 24 листопада 2022 року шлюб між сторонами розірваний, у зв`язку з тим, що відповідачка залишила сім`ю та виїхала до Італії. 22 жовтня 2022 року Зарічненським районним судом видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] - відповідачки по справі аліментів на утримання неповнолітнього сина. Згідно зі ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно роз`яснень, які містяться у п. 15 Постанови пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно-правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. За змістом Закону, ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Згідно висновку органу опіки і піклування Зарічненської селищної ради, затвердженого рішенням виконкому Зарічненської селищної ради №205 від 25 липня 2024 року, орган опіки і піклування вважає, що позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо сина [PERSON] , [INFO] є доцільним, з метою захисту прав та інтересів дитини. В ході обстеження умов проживання дитини встановлено, що з 26.07.2012 року [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] під час шлюбу народився син [PERSON] . Проте, сімейне подружжя не склалося і рішенням [PERSON] районного суду шлюб між ними розірваний. Син залишився проживати разом з батьком, мати дитини переїхала до Ітралії. Батько [PERSON] один займається утриманням та вихованням сина, піклується про його навчання, розвиток та здоров`я. Займається підприємницькою діяльністю (є власником магазину « [INFO] » в с.Іванчиці,з якого отримує дохід. З розмови з дитиною підтвердилося, що матір з ними не проживає. [PERSON] знята з зареєстрованого місця проживання по [ADDRESS] за заявою власника житла на підставі права власності. У зв`язку з відсутністю матері за місцем проживання сина [PERSON] - підтверджується факт того, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`яків, тобто не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не цікавиться навчанням, що негативно впливає на фізичний розвиток, як складову виховання. Судом встановлено, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, тобто не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. А тому, з метою захисту прав та інтересів неповнолітнього [PERSON] , відповідачку [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав щодо її сина. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 19.07.2024 року, неповнолітній [PERSON] проживає в житловому будинку в [ADDRESS] . Житловий будинок хороший, повністю омебльований, е необхідні електроприлади. Продуктами харчування забезпечені у великій кількості. Для виховання та розвитку дитини є окрема дитяча кімната та місце для сну, шафа для одягу, стіл ждля виконання домашніх завдань. На момент обстеження в будинку чисто, тепло, дитина одягнена у сезонний чистий одяг відповідного віку. для виховання та розвитку дитини створені всі належні умови. Матері дитини [PERSON] за місцем проживання не було. Зі слів чоловіка [PERSON] , остання знаходиться за кордоном. З повідомлення начальника ВП №2 Вараського РВП ГУ НП в Рівненській області за зверненням [PERSON] вбачається, що в ході розгляду повідомлення було встановлено, що [PERSON] , яка зареєстрована по [ADDRESS] , перебуває за кордоном, а саме в Італійській Республіці, куди виїхала 10 жовтня 2022 року. До останньої здійснено дзвінок в мережі «viber», яка підтвердила, що перебуває в Італійській Республіці, коли повернеться не повідомила. Судом встановлено, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, тобто не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідним харчуванням, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення. А тому, вимога позивача про позбавлення відповідачки батьківських прав ґрунтується на законі і підлягає до задоволення. На підставі викладеного, п.2 ч.1 ст.164, 166 Сімейного кодексу України, п.п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавленні та поновлення батьківських прав",

Outcome: approved