Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-11 00:00:00

Комунальне підприємство «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради звернулося до суду з вказаним позовом про стягнення з відповідачів боргу за спожиті послуги централізованого опалення місць загального користування будинку, постачання теплової енергії на загально-будинкові потреби у сумі 12517,54 грн та судовий збір в сумі 3028,00 грн. В обґрунтування якого зазначено, що у квартирі за адресою: [ADDRESS] , влаштована індивідуальна (автономна) система опалення та відповідач отримує послуги централізованого опалення місць загального користування будинку, постачання теплової енергії на загально-будинкові потреби, які надає Комунальне підприємство "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради. Пунктом 1 рішення Виконавчого комітету Житомирської міської ради №1080 від 17.10.2018, затверджено КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради коефіцієнти нормативної витрати теплової енергії для опалення місць загального користування в багатоквартирному будинку у [ADDRESS] , в розмірі 22,49 %. Так як належна відповідачам квартира [ADDRESS] , знаходиться у структурі багатоквартирного житлового будинку, КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради, як суб`єкт відносин у сфері житлово-комунальних послуг, зобов`язане виконувати норми законодавства, в тому числі і Методики №315, зокрема і щодо розподілу між співвласниками (зокрема відповідачем) обсягу теплової енергії, витраченої на загально-будинкові потреби опалення (опалення МЗК та допоміжних приміщень, забезпечення функціонування внутрішньо-будинкових систем опалення) та за спожиту теплову енергію від прокладеної у приміщенні з індивідуальним опаленням внутрішньо-будинкової системи опалення. Відповідно до вищевказаної Методики №315 (до внесення змін): обсяг теплової енергії, витрачений на опалення МЗК для 5-ти поверхової будівлі складає 12% (п.1, п.2 розділу III); обсяг теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньо-будинкової системи опалення, складає 8% (п. 2 розділу V). Отже, загальний відсоток теплової енергії на МЗК для будинку по [ADDRESS] , складає 20%. Даний відсоток використовувався для проведення нарахувань за надані послуги постачання теплової енергії з 01.10.2021 по 15.04.2022. З жовтня 2022 року (у зв`язку із законодавчими змінами до Методики №315, внесеними наказом від 28.12.2021 року №358) відповідно до п. 8 розділу IV, обсяг теплової енергії, витрачений на загально-будинкові потреби, може бути визначений спрощено як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення 1-5 поверхової будівлі/будинку та становить 25%. Крім того, даний обсяг теплової енергії повинен бути додатково скорегований із застосуванням коефіцієнту, що враховує відношення опалювальної площі квартир з альтернативним опаленням до опалювальної площі всіх приміщень будинку, згідно з п. 9 розділу IV Методики №315. Таким чином для будинку [ADDRESS] з жовтня 2022 року по березень 2024 року 34,79 % від загального обсягу споживання теплової енергії витрачено на загально-будинкові потреби. Квартира [ADDRESS] , відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №373155150 від 08.04.2024 належить на праві спільної часткової власності: [PERSON] 2/3 частки квартири (1/3 частки квартири на підставі свідоцтва про право власності №39180 від 05.06.2001 та 1/3 частки квартири на підставі договору купівлі-продажу частини квартири [ADDRESS] від 10.03.2020) та [PERSON] - 1/3 частки квартири на підставі свідоцтва про право власності №45691 від 16.01.2004; [PERSON] - 1/3 частки квартири на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 05.06.2001. Квартира [ADDRESS] , забезпечується послугами централізованого опалення місць загального користування будинку, постачання теплової енергії на внутрішньо-будинкові потреби, які надає КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради. В КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради відкрито особовий рахунок даної квартири. Зважаючи на вищевикладене, що відповідачі є власниками квартири та несуть відповідальність за несплату послуг централізованого опалення місць загального користування будинку, постачання теплової енергії на внутрішньо-будинкові потреби у повному розмірі, та саме вони і є споживачами послуг з централізованого опалення місць загального користування будинку, постачання теплової енергії на внутрішньо-будинкові потреби. Опалювальна площа квартири [ADDRESS] , становить 61,20 кв.м. Нарахування за послуги централізованого опалення місць загального користування житлового будинку, постачання теплової енергії на загально-будинкові потреби за період з 01.11.2018 по 01.04.2024 здійснено на підставі показань будинкового приладу обліку теплової енергії, встановленого в підвальному приміщенні будинку, відповідно до вимог Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг. 01.05.2024 на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України на адресу суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача, під час перебування судді у відпустці. Ухвалою суду від 02.05.2024 прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи. Відповідачі відзив не подали, про наявність поважних причин, які перешкоджають його подачі, суд не повідомлено, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. В судове засідання представник позивача не з`явився, подала до суду заяву, у якій він просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі в судові засідання не з`являлися, ухвала про відкриття провадження по справі, позовна заява з додатками, судові повістки, направлені відповідачам поштовим зв`язком, повернулись на адресу суду не врученими адресату, з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі є співвласникамм квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №373155150 від 08.04.2024, зареєстровані та проживають за вказаною адресою. (а.с. 4-5, 27-28). Рішенням Житомирської міської ради від 08.12.2016 №1097 «Про нарахування плати за опалення місць загального користування в багатоквартирних будинках, обладнаних лічильниками обліку теплової енергії», погоджено КП «Житомиртеплокомуненерго» нарахування плати за опалення місць загального користування в будинках, обладнаних лічильниками обліку теплової енергії у м.Житомирі, споживачам, квартири яких відключені від системи теплопостачання (а.с.13). Рішенням Житомирської міської ради від 18.10.2018 №1080 «Про затвердження коефіцієнтів нормативної витрати теплової енергії на опалення місць загального користування в багатоквартирних житлових будинках [ADDRESS] , затверджено коефіцієнт нормативної витрати теплової енергії на опалення місць загального користування у розмірі 22,49 % (а.с. 14-15). Згідно із наявним у матеріалах справи розрахунком заборгованості по особовому рахунку, відкритому за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.11.2018 по 01.04.2024 утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого опалення місць загального користування, постачання теплової енергії на загально-будинкові потреби, у розмірі 12517,54 грн (а.с. 6). Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Згідно зі статтями\~1,\~5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; до комунальних послуг належать послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до частини першої\~статті 714 ЦК України\~за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Частиною першою\~статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 20 цього Закону\~споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої\~статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до статей\~19,\~25 Закону України «Про теплопостачання»\~споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості. Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а тому факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15, постанові Верховного Суду від 09.02.2022 справа №953/24063/19. Між сторонами виникли фактичні договірні відносини щодо надання відповідних житлово-комунальних послуг, а відсутність укладеного письмового договору не звільняє відповідача від обов`язку оплати за надані такі послуги. Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315\~затверджена Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, якою встановлено порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно до обсягу споживання інших комунальних послуг. Визначення та розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, а так само визначення та розподіл обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення, здійснюється відповідно до розділів ІІІ, IV цієї Методики. Відповідно до п.12 розділу IV Методики обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень. Як передбачено\~шостим розділом «Посібника та доповнення до Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» КТМ\~204 Україна 244-94, затвердженим Наказом Держбуду України від 30.02.2001 №82, втрати теплової енергії на ділянці мережі від межі розподілу до місця установки опалювальних приладів відноситься до втрат абонента (споживача). Тому співвласники квартир повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла, а відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі. З огляду на наведене суд дійшов висновку, що відключення квартир від мережі централізованого опалення не є підставою для звільнення мешканців будинку від оплати за опалення місць загального користування будинку. У постановах від 26.09.2018 (справа №703/58/16-ц) та від 03.10.2019 (справа №539/2966/15-ц) Верховний Суд зазначив, що оскільки житло сторони у справі знаходиться у багатоквартирному будинку, то саме вона зобов`язана нести витрати з утримання та обслуговування будинку спільно з іншими власниками квартир цього будинку, отже оплачувати послуги з централізованого опалення місць загального користування згідно з встановленими тарифами. У постанові Верховного Суду від 07.02 2018 по справі №703/4963/15-ц висловлено правову позицію про те, що нарахування оплати за опалення місць загального користування здійснюється відповідно до вимог діючого законодавства та існуючих нормативних документів, відповідачі дану послугу фактично отримують, а тому повинні її оплачувати. Відповідне нарахування плати проводиться за втрати теплової енергії розподільчими трубопроводами опалення будинку, прокладеними в підвалі або на горищі, які розподіляються рівномірно на всіх мешканців - користувачів багатоквартирного будинку, незалежно від того, підключений цей мешканець до централізованого опалення чи має індивідуальну систему опалення, що відповідає вимогам Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, що затверджена наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31.10.2006 за №1237/13111. Заборгованість з оплати послуг з обслуговування квартири централізованим опаленням місць загального користування будинку, постачанням теплової енергії на загально-будинкові потреби, за період з 01.11.2018 по 01.04.2024 складає 12517,54 грн, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Як передбачено ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання, згідно із ч.1 ст.526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Враховуючи те, що квартира за адресою: [ADDRESS] , де зареєстровані та проживають відповідачі, забезпечується послугами централізованого опалення місць загального користування будинку, постачанням теплової енергії на загально-будинкові потреби, які надає КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради, однак відповідачі порушують свої обов`язки щодо оплати наданих послуг, суд вважає за необхідне задовольнити позов про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості в сумі 12517,54 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума витрат по сплаті судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, що підтверджено документально.

Outcome: approved