Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-31 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. В липні 2024 року [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Падучак І.І., звернулася до суду з позовом до Рогатинської міської\~ради, в якому просить визнати за нею, як спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON] право власності на 1/6 частину домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] та визнати за нею, як спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON] право власності на 1/6 частину вказаного домоволодіння. Позов обґрунтований\~тим,\~що станом на 15 квітня 1991 року її батьки [PERSON] та [PERSON] проживали у вказаному домоволодінні та були членами колгоспного двору. Вона є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом, яка має право на спадкування 1/6 частини домоволодіння після смерті матері та єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом, яка має право на спадкування 1/6 частини домоволодіння після смерті батька. Спадщину прийняла, однак коли звернулася із заявою про отримання свідоцтв про право на спадщину на домоволодіння, нотаріус відмовив їй у зв`язку з відсутністю документа, який посвідчує право власності спадкодавців на вказане нерухоме майно. Просить визнати за нею право власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті матері та визнати за нею право власності на частину домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті батька. Відповідач заперечень проти позову не подав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. \~ \~ \~ \~ Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 08 липня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого засідання. Позивачка [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, її представник адвокат Падучак І.І. подала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Рогатинська міська рада Івано-Франківської області подала заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в підготовче засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом. За змістом частин 3 та 4\~ ст.200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому\~статтею 206\~ цього Кодексу. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові докази в підготовчому засіданні, суд ухвалює рішення про задоволення позову з огляду на таке. Згідно копії довідки виконавчого комітету Княгиницької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області від 24 січня 2014 року №33 та виписики з погосподарської книги за 1990-1995 роки Княгиницької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , станом на\~15\~квітня 1991\~року належали\~до суспільної\~групи «колгоспний\~двір».У житловому будинку проживали: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 15 грудня 1998 року Княгиницькою сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області. Відповідно до копій довідки, виданої виконавчим комітетом Княгиницької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області від 24 січня 2014 року №33, постійним місцем проживання [PERSON] було [ADDRESS] . Заповіт від імені [PERSON] у виконавчому комітеті Княгиницької сільської ради не посвідчувався. Факт родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та позивачкою [PERSON] документально підтверджується копією свідоцтва про народження позивачки, де її батьками зазначено - [PERSON] та [PERSON] та копією свідоцтва про укладення шлюбу, в зв`язку з чим позивачка змінила дошлюбне прізвище [PERSON] на [PERSON] . Згідно копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №4076669 від 15 березня 2006 року спадкова справа №39133284 щодо майна [PERSON] заведена державним нотаріусом Андрейків Т.В. 15 березня 2006 року. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 23 квітня 2008 року виконавчим комітетом Княгиницької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. Відповідно до копії заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Княгиницької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області 06 травня 2003 року та зареєстрованого в реєстрі за № 14, [PERSON] все належне йому майно заповів [PERSON] . Рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 01 грудня 2008 року встановлено, що заповіт, посвідчений у виконавчому комітеті Княгиницької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області 06 травня 2003 року від імені [PERSON] на ім`я [PERSON] належить [PERSON] , [INFO] , жительці с.Загір`я Рогатинського району Івано-Франківської області. Відповідно до копій довідки, виданої виконавчим комітетом Княгиницької сільської ради Рогатинськоо району Івано-Франківської області 27 жовтня 2008 року № 606, постійним місцем проживання [PERSON] було [ADDRESS] . На день його смерті разом із ним проживала дочка [PERSON] . Заповіт складений [PERSON] 06 травня 2003 року та зареєстрований в реєстрі за № 14, не змінено та не скасовано. Згідно копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №36456801 від 28 січня 2014 року спадкова справа №55657814 щодо майна [PERSON] заведена державним нотаріусом Андрейків Т.В. 28 січня 2014 року. Постановами державного нотаріуса Рогатинської державної нотаріальної контори Андрейків Т.В. від 10 квітня 2024 рок за №453/02-31, № 454/02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] та про право\~на спадщину\~за заповітом\~після смерті\~батька [PERSON] \~на домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] , через відсутність документів, що підтверджують право власності спадкодавців на вказане нерухоме майно. Згідно копії технічного паспорта на\~будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виданого на ім`я [PERSON] та копії довідки Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації від 19 лютого 2024 року № 118, встановлено, що до складу домоволодіння станом на 01 лютого 2024 року входили: житловий будинок загальною площею 56,2 кв.м., житловою площею 39,7 кв.м., літня кухня площею 30,1 кв.м., стодола площею 15,4 кв.м., стайня площею 33,3 кв.м., погріб площею 38,8 кв.м., ворота площею 6,2 кв.м., криниця 15,0 м/п. Реєстрація права власності на домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась. Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки, вартість домоволодіння станом на 02 липня 2024 року становить 78 500,00 грн. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування. Згідно\~ст.120\~ЦК УРСР в редакції 1963 року, що поширюється на спірні правовідносини, колгоспний двір визначався, як сімейно - трудове об`єднання осіб, всі або частина яких були членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. При цьому за змістом ч.2 ст.123\~ЦК УРСР\~розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в п. 6\~Постанови № 20 від 22 грудня 1995 р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»\~положення ст.ст.17,18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього\~Закону\~(з 15 квітня 1991 р.). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 р. не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Вказані обставини дають суду зробити висновок про те, що станом на 15 квітня 1991 року кожен із\~\~членів даного двору мали по 1/6 частині у вище вказаному житловому будинку, з господарськими будівлями та спорудами. Згідно роз`яснень, викладених у п. 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами\~Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила\~Цивільного кодексу Української РСР\~(далі -\~ЦК УРСР). Оскільки спадщина\~ на належне майно [PERSON] відкрилась до 01 січня 2004 року, тому до відносин спадкування суд застосовує норми\~ЦК УРСР 1963 року. Статтею 524 ЦК УРСР\~було передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до вимог\~ст. 548 ЦК УРСР\~для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. \~За\~ст. 549 ЦК УРСР\~визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Спадщина на належне майно [PERSON] відкрилась після 01 січня 2004 року, тому до відносин спадкування суд застосовує норми\~ЦК України 2003 року. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~ \~ \~ \~До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). За\~статтею 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті ( ч.1 ст. 1233 ЦК України). Відповідно до ч.1\~ст. 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.\~ За змістом частини першої\~статті 1297 ЦК України\~ спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Статтею 55 Конституції України\~гарантовано право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі\~статтею 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Статтею 392 ЦК України передбачено, що \~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, оскільки з наявних у суду матеріалів справи інших спадкоємців, які мають право на спадкування немає, а також враховуючи те, що позивачка набула право власності на частину житлового будинку та приналежних будівель, як спадкоємець за законом після смерті матері та як спадкоємець за заповітом після смерті батька, однак не може отримати правовстановлюючі документи на частину нерухомого майна, а тому це право підлягає захисту судом шляхом його визнання.

Outcome: approved