Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

Позивач, звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на наступне. [PERSON] , з вересня 2012 року по сьогоднішній день проживає без реєстрації з чоловіком та дітьми в будинку за адресою: [ADDRESS] . Вказаний будинок є єдиним постійним місцем проживання для [PERSON] та її сім`ї. Вона добросовісно, відкрито, безперервно володіє вказаним вище будинком, за період користування [PERSON] оплачувала комунальні послуги, проводила поточні ремонти, а також обробляє земельні ділянки, які знаходяться за даним домогосподарством. Даний будинок належав [PERSON] , який проживав та був зареєстрований у вище вказаному домоволодінні з 1927 року по день смерті [INFO] . Житловий будинок з господарськими будівлями був побудований в 1958 році, загальною площею 57,80 кв.м. та розташований за адресою: буд. [ADDRESS] . За життя [PERSON] оформив право власності своє нерухоме майно житловий будинок, підставою виникнення права власності було свідоцтво про право власності, САВ/585428 від 03.06.2010 року видана Байраківською сільською радою на підставі рішення виконкому Байраківської сільської ради №29 від 30.05.2010 року. Після смерті [PERSON] спадкоємцем І черги за законом є донька, [PERSON] , 1955 р.н. Остання фактично продала домоволодіння [PERSON] . Договір купівлі-продажу укладено не було, однак факт передачі коштів у кількості 11 000,00 дол. США підтверджується розпискою виданої [PERSON] . Враховуючи, що позивач добросовісно заволоділа чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно користуватися житловим будинком по [ADDRESS] , вважає за можливе визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями за набувальною давністю. В судовому засіданні позивач не з`явився, проте від її імені діяв представник [PERSON] , який подав заяву про розгляд справи у його відсутності та у відсутності позивачки. Вказав що позовні вимоги підтримує та просив задовольнити позовні вимоги і не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідачка на призначене судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. За положеннями ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, відповідно до ст.280 ЦПК України, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечував. Даючи їх законну та правову оцінку доказам по справі, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. [PERSON] , [INFO] , з вересня 2012 року по сьогоднішній день, більше десяти років, проживає без реєстрації з чоловіком та дітьми в будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Випискою з погосподарської книги Байраківського старостинського округу №4 Герцаївської міської ради Чернівецького району Чернівецької області №457 від 14.07.2023 року. Вказаний будинок є єдиним постійним місцем проживання для [PERSON] та її сім`ї. Даний будинок належав [PERSON] , який проживав та був зареєстрований у вище вказаному домоволодінні з 1927 року по день смерті [INFO] , що підтверджується довідкою № 455 від 14.07.2023 року видана Байраківським старостинським округом № 4 Герцаївської міської ради Чернівецького району, Чернівецької області. Яв вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 32721010 від 28.03.2023 року, житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] 04.06.2010 року, реєстраційний номер майна 30588680, підставою виникнення права власності було свідоцтво про право власності серії [NUMBER] від 03.06.2010 року видана Байраківською сільською радою на підставі рішення виконкому Байраківської сільської ради № 29 від 30.05.2010 року. Домоволодіння складається з: житлового будинку загальною площею 57,80 кв.м., житловою площею 34,70 кв.м.. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 83 заведеної 21.08.2012 року (номер у спадковому реєстрі 53270363), відповідач [PERSON] своєчасно одноособово прийняла спадщину після смерті і батька [PERSON] , який помер [INFO] . Інші спадкоємці відсутні. З питань видання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно не зверталась, спадщину не оформляла. З обставин позовної заяви, судом встановлено, що позивач [PERSON] добросовісно, відкрито, безперервно володіє вказаним вище будинком, за період користування [PERSON] оплачувала комунальні послуги, проводила поточні ремонти, а також обробляє земельні ділянки, які закріплені за даним домогосподарством. [PERSON] , 1955 р.н., яка за певну суму продала вищенаведене домоволодіння [PERSON] . [PERSON] . Договір купівлі-продажу укладено не було, однак факт передачі коштів підтверджується розпискою виданої [PERSON] особисто від грудня 2011 року, з якої вбачається, що остання взяла у [PERSON] грошові кошти частинами, а саме: 06.12.2011 року 1500 дол. США; 14.12.2011 року 100 дол. США, 21.12.2011 року 300 дол. США, 27.12.2011 року 1600 дол. США, 01.02.2012 року 2600дол. США та 400 дол. США, 24.05.2012 року 1200 дол. США, 03.04.2013 800 дол. США., 17.09.2013 року 2500 дол. США., що загальній сукупності складає 11000,00 дол. США. Вказані обставини не спростовані відповідачкою та свідчать про добросовісне, відкрите, безперервне володіння і користування вказаним [PERSON] житловим будинком [ADDRESS] . Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.ст.321, 328 ЦК України право власності є непорушним та набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. Згідно ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при завоподінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходжений майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК) (п. 9 Постанови). Враховуючи положення пункту 8 При кінцевих та перехідних положень ЦК України про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2001 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, тf до строку набувальної давності цей період зараховується повністю (п. 11 Постанови) Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 4,5 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади (п. 13 Постанови). Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (п.14 Постанови). Отже, враховуючи, що позивач добросовісно заволоділа чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно користуватися житловим будинком по [ADDRESS] , суд дійшов висновку про наявність підстав для визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за набувальною давністю.

Outcome: approved