Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

У грудні 2024 року заявниця [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, яку обгрунтовує таким. У 1995 році померла її бабуся [PERSON] , [INFO] , уродженка с.Василівка Т-Березанського району Миколаївської області, яка була етнічною німкенею. Для збереження і документального підтвердження факту німецького походження заявниці необхідно документально підтвердити родинні відносини з бабусею. Проте, свідоцтво про народження матері заявниці [PERSON] , [INFO] , не збереглося. Згідно витягу з актового запису, зареєстрованого 01.07.2013 року, Березанського РУЮ у Миколаївській області у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження прізвище матері заявниці вказано " [PERSON] " замість правильного " [PERSON] ", ім`я бабусі " [PERSON] " замість " [PERSON] ", національність бабусі - німкеня. Дані вказаного актового запису в частині прізвища матері та імені бабусі заявниці є неточними, внесеними через неуважність осіб, що його вносили при поновленні у 1949 році. Враховуючи викладене, просить встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON] , [INFO] , [PERSON] згідно витягу №00022161086 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, яка померла [INFO] , як між внучкою та бабусею. У судовому засіданні заявниця [PERSON] просила заяву задовільнити із зазначених у заяві підстав. Представник заінтересованої особи Березанського відділу ДРАЦС у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) просила про розгляд справи без участі представника відділу, у вирішенні справи поклалаються на розсуд суду (вх.№ЕП1887/24-вх.від 30.07.2024 р.). Дослідивши докази у справі, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ) народилася [INFO] у з/р Преснівський Преснівського району Північно-Казахтанської області, її батьком є [PERSON] , національність - українець, матір`ю є [PERSON] , національність - українка, що підтверджується даними копії свідоцтва про народження заявниці серії [NUMBER] , даними копії свідоцтва про укладення шлюбу заявниці серії [NUMBER] на підтвердження дошлюбного прізвища " [PERSON] " та копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 09.07.1998 року заявниці [PERSON] (а.с.5, 6,9). За даними копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 12.01.1963 року органом реєстрації Северо-Казахської області Пресновського района, Пресновської сільської ради, [PERSON] , 1937 року народження, уродженка с.Василівка Березанського району Миколаївської області, 12.01.1963 року уклала шлюб, її дошлюбним прізвищем було [PERSON] (а.с.4). Відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, № витягу 00022161086, сформованого 19.02.2019 р., Снігурівським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області, за даними складеного 06.07.1949 року Березанським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області актового запису №198, [INFO] народилася До [PERSON] , її батьком є До [PERSON] , національність - українець, матір`ю - До [PERSON] , національність - німкеня (а.с.3). Вказані у витягу дані про народження [PERSON] співпадають із даними актового запису про її народження №198 від 06.07.1949 року (а.с.23). До [PERSON] та [PERSON] зареєстрували своє подружжя 09.10.1934 року у Василівській раді Т-Березанського району, у зв`язку з чим погодилися мати прізвища До [PERSON] , про надано копію свідоцтва про подружжя № [NUMBER] (а.с.2). [INFO] у м.Крим Краснодарського краю Росія померла, зазначено російською мовою "Дабкевич Магдалина Яковлевна", про що 24.01.1995 року видано свідоцтво про смерть № [NUMBER] (а.с.7). З даних архівної довідки №1/Д-1, виданої 08.04.2005 року управлінням МВС в Миколаївській області, вбачається, що зазначено російською мовою "Дабкевич Магдалина Якубовна, 1915 года рождения" була німкенею, уроженкою с.Василівка Тілігуло-Березанского района Миколаївської області з 1941 року проживала на тимчасово окупаній німецькими військами території за місцем свого народження (Миколаївська область окупована немецькими військами з 17.08.1941 по 28.04.1944 р.). В 1944 року вивезена до Польщі німецькою владою із сім`єю в складі: чоловік - [PERSON] , донька - [PERSON] , 1935 року народження, донька - [PERSON] , 1937 року народження, син - [PERSON] , 1942 року народження. В 1945 році після репатріації в СССР прибула на колишнє місце проживання в Тілігуло-Березанський район Миколаївської області. На підставі директиви НКВД СССР №181 від 11.10.1945 року, як особа німецької національності переселена на спецпоселення в Радянський район Північно-Казахтанської області Чаглинський з/с. За наказом Президіума ВС СССР залишена там довічно. З нею знаходилися діти: доньки [PERSON] та [PERSON] , син [PERSON] . В квітні 1947 року самовільно виїхала з Казахстана в Тілігуло-Березанський район Миколаївської області. 24.02.1951 року була затримана та повернута на спецпоселення в Преснівський район Північно-Казахтанської області одна. Діти залишились з батьком (а.с.8). Тобто, документально підтвердити те, що заявниця та [PERSON] ,\~ [INFO] , є між собою рідними онучкою та бабусею неможливо. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 638/15738/17 (провадження № 61-15921св19) зроблено висновок про те, що до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися не тільки такі письмові докази, як свідоцтва про народження, шлюб, смерть, актові записи про народження та смерть. Доказами, які підтверджують наявність цього юридичного факту також можуть бути: акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб. Крім того, судами підлягають врахуванню довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану. Також мають враховуватися показання свідків, яким достовірно відомо про стосунки померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним. Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц). В суді допитано заявницю [PERSON] як свідка та свідка [PERSON] , які склали присягу та попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань та відмову від дачі показань. Допитана свідком [PERSON] показала, що її мама та бабуся були [PERSON] . Це підтверджується даними копії свідоцтва про народження тітки заявниці [PERSON] , де батьком зазначений - [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] , а також архівною довідкою від 08 квітня 2005 року. Бабусю всі називали [PERSON] , хоча насправді вона була Магдаліною. Також відомо, що бабуся була репресована німцями та переселена до Північного Казахстану, де вона проживала деякий час разом із дітьми, та де одружилися батьки заявниці. За даними посвідки про народження [PERSON] , 1935 року народження, її батьками були [PERSON] та [PERSON] (а.с.26). Свідок [PERSON] суду показала, що заявниця це дружина її двоюрідного брата. Пам`ятає матір заявниці [PERSON] та бабусю заявниці [PERSON] , які приїздили до [PERSON] в гості. Бабуся [PERSON] розповідала, що насправді вона [PERSON] , народилася в Україні у Березанському районі, за походженням німкеня, дівоче прізвище у неї було [PERSON] . Її із сім`єю радянською владою було вивезено до Казахстану. Бабуся розповідала, що у зв`язку із переслідуванням радянською владою осіб іншої національності їм доводилося змінювати свою справжні анкетні дані. Також відомо, що у матері заявниці [PERSON] була помилка у прізвищі. Показання вказаних свідків є логічним та послідовними та у сукупності з іншими наданими заявницею доказами достатніми для висновку про те, що [PERSON] є донькою [PERSON] , матір`ю якої є [PERSON] , яка померла [INFO] . Ураховуючи вищевикладене, а також те, що заінтересована особа, не заперечувала проти задоволення заяви, підтвердити родинні відносини іншим шляхом неможливо, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин з [PERSON] , яка померла [INFO] підлягає задоволенню, оскільки встановлення факту має для неї юридичне значення; підтвердження такого факту необхідне заявниці для збереження свого етнічного походження; спір про право відсутній. Проте, виимога про встановлення факту родинних відносин з [PERSON] згідно витягу №00022161086 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, яка померла [INFO] , задоволенню не підлягає, оскільки фактично є вимогою про встановлення факту неправильності в актовому записі про народження матері заявниці, яка заявницею не заявлялася.

Outcome: partial