Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивачем викладено обставини, що 20 жовтня 2005 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON] . [INFO] , в шлюбі, у [PERSON] та [PERSON] народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області винесено судовий наказ у справі № 607/10511/22, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 серпня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. 13.03.2023 року рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області винесено рішення у справі №607/15698/22 про розірвання вказаного шлюбу. Позивач стверджує, що їхня спільна з відповідачем дочка, [PERSON] , [INFO] проживає разом з нею та повністю знаходиться на її утриманні, а [PERSON] не надає будь якої матеріальної допомоги на утримання дитини, аліменти не сплачує. 07.11.2023 року головним державним виконавцем Тернопільського Відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції [PERSON] проведено розрахунок заборгованості по аліментах з якого вбачається, що станом на 07.11.2023 року заборгованість по аліментах становить 46 876,75 грн. З підстав викладених у позові, позивачка просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 46876,75 грн. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечила щодо позовних вимог викладених у ньому та просила відмовити у його задоволенні. В судовому засіданні допитана в якості свідка [PERSON] , яка працює державним виконавцем, суду пояснила, що відповідач [PERSON] щодо наявності у нього виконавчого провадження не цікавився, неодноразово вів з нею листування, однак на її відповіді йому, та вказівки щодо сплати аліментів останній не реагував. Крім того, [PERSON] в судовому засіданні підтвердила факт наявності існування заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] та факт ухилення відповідача від сплати аліментів. Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов наступного висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів та застосованих норм права. Судом встановлено, що 20 жовтня 2005 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за №1748. 26 серпня 2008 року в шлюбі, у [PERSON] та [PERSON] народилася дочка - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, серії [NUMBER] . 21.09.2022 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області винесено судовий наказ у справі № 607/10511/22, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини: доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 серпня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття. 13.03.2023 року рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області винесено рішення у справі № 607/15698/22 про розірвання вказаного шлюбу. 07.11.2023 року головним державним виконавцем Тернопільського Відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції [PERSON] проведено розрахунок заборгованості по аліментах. Як вбачається з розрахунку від 07.11.2023 року № 38181, станом на 07.11.2023 року заборгованість по аліментах становить 46 876.75 грн. Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Позивач як на підставі заявлених вимог посилається на те, що слід стягнути з відповідача неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів, у зв`язку із виникненням заборгованості з вини відповідача щодо сплати аліментів. Суд погоджується з такими аргументами позивача, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування. Статтею 180 СК України, встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки (пені). Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а, отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць, також, буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць помножена на кількість днів заборгованості помножена на 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%. До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, суд вважає, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Разом з тим, суд відхиляє долучені представником відповідача докази, зокрема скріншоти із мобільного телефону невстановленої особи, оскільки такі спростовуються показами свідка головного державного виконавця Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Ткачук Мар?яни Ігорівни, яка в судовому засіданні підтвердила факт наявності існування заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] та факт ухилення відповідача від сплати аліментів, внаслідок чого утворилася заборгованість. Виходячи з того, що законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Враховуючи викладене, з урахування висновків Верховного Суду, суд вважає, що розрахунок заборгованості по аліментам необхідно здійснити наступним чином: заборгованість за місяць помножена на кількість днів заборгованості помножена на 1 %. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до ч. 2 ст. 196 СК України, розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо наявності у відповідача обставин, які є підставою для можливого зменшення розміру неустойки, і будь які докази, з цього приводу, відповідачем до суду не подавалися, а також з урахуванням обмежень, встановлених ч.1 ст. 196 СК України, суд дійшов до висновку, що стягненню підлягає неустойка (пеня) у розмірі 46876,75 грн, що відповідає 100 % розміру заборгованості, визначеної державним виконавцем, станом на 07.11.2023. За вказаних обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 46876,75 грн. Згідно статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. За таких обставин, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved