Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-08 00:00:00

У квітні 2024 року позивач фізична-особа підприємець (далі - ФОП) [PERSON] , через адвоката Марченка В.О. (ордер, свідоцтво а.с.51,52), звернувся з позовом до [PERSON] , [PERSON] про розірвання договору оренди (найму), витребування автомобіля. В редакції позовної заяви від 02 травня 2024р.(а.с.64-70) просить суд розірвати договір оренди (найму) автомобіля № 16/10/23 від 17 жотвня 2023 року. Зобов`язати [PERSON] та його дружину [PERSON] (до заміжжя [PERSON] ) солідарно повернути ФОП [PERSON] у відмінному стані без пошкоджень автомобіль марки «Toyota». модель «Corolla», 2008 року випуску, номер шасі (кузова) [NUMBER] , колір - синій, тип - загальний легковий седан, державний номерний знак [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , видане 24 лютого 2023 року, договірна вартість якого складає 10 170,00 доларів США. Судові витрати покласти на відповідачів. Вказується про орієнтовний розрахунок судових витрат, понесених на правову допомогу у розмірі 25 000,00 грн. Вимоги мотивовано тим, що 17 жовтня 2023 року між позивачем ФОП [PERSON] та відповідачами [PERSON] , [PERSON] укладено договір договір оренди (найму) № 16/10/23 вказаного автомобіля. Договір укладено за згодою [PERSON] , яка є дружиною [PERSON] , який власноручно підписав розписку про отримання автомобіля у відмінному стані, без пошкоджень. За умовами договору орендний платіж становить 65 доларів США за тиджень, який сплачується щотижня по понеділками до 12:00 год. дня. Відповідачі здійснювали оплату за користування автомобілем з 16 жовтня 2023 року до 07 лютого 2024 року року. Черговий платіж 13 лютого 2024 рок не було здійснено, автомобіль відповідно до умов договору відповідачами не повернуто, вимогу про повернення останніми було про проігноровано. Позивач, посилаючись на статті 526, 509,611,799,1190 Цивільного Кодесу (ЦК) Укрїни та статті 21, 36, 60 Сімейного Кодексу (СК) України 60, просить позов задовольнити. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 29 квітня 2024 року позовну заяву залишено без руху (а.с.61,62). Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 06 травня 2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін (а.с.92,93). Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 13 червня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про проведення розгляду справи у судовому засіданні з викликом сторін. 27 червня 2024 року до суду відповідачкою [PERSON] подано відзив на позову заяву, у якому заперечуючи проти заявлених позовних вимог, вказується, що позивач забрав свій автомобіль, який перебував в оренді її чоловіка. Повідомляє, що вона не може бути відповідачем, оскільки спірний договір оренди не підписувала; в розумінні положення ст.65 СК України жодного майна за договором не отримувала; договір оренди не регулює майнових відносин подружжя; вважає договір оренди не справедливим відповідно до умов ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки виконання зобов`язань забезпечено лише відповідальністю орендаря, повністю виключає відповідальність позивача за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків (а.с.108-111). Позивач 10 липня 2024 року подав відповідь на відзив, в якому вказується, що договір оренди укладався в інтересах сім`ї, тому договір створює обов`язки і для другого подружжя у випадках, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Автомобіль використовувався в інтересах сім`ї, про що [PERSON] зазначено у нотаріальній заяві від 17 жовтня 2023 року, що договір укладається в інтересах сім`ї, тому вона є також належним відповідачем (а.с.114-122). У запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву від 22 липня 2024 року, відповідачка [PERSON] підтримає свою позицію, наведену у відзиві на позовну заяву, просить відмовити у позові (а.с.123-127). Відповідач [PERSON] судом належним чином повідомлявся про розгляд справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення від 31 травня 2024 року, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався (а.с.104). Оскільки, розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини першої ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 17 жовтня 2023 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] (витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (а.с.26,27) та [PERSON] укладено договір № 16/10/23 оренди (найму) автомобіля (далі - договір оренди), відповідно до умов якого [PERSON] (орендар) прийняв від ФОП [PERSON] (орендодавець) в платне користування легковий автомобіль марки «Toyota» модель «Corolla», 2008 року випуску, номер шасі [NUMBER] , колір синій, тип загальний легковий седан, державний номерний знак [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , видане 24 лютого 2023 року в м. Києві, автомобіль у відмінному стані, без пошкоджень. Строк оренди - 36 місяців до 16 жовтня 2026 року, ціна оренди - 65 доларів США в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на день здійснення оплати та 3 390,00 доларів США на рік (п.1.2.). Оренда плата здійснюється один раз на тиждень у розмірі 65 доларів США (п. 6.1). Договір посвідчено 17 жовтня 2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козаєвою Н.М., реєстраційний номер 2026 (а.с.9-13). Згідно з п. 1.3. договору оренди загальна орендна вартість автомобіля за 36 місяців складає 10 170,00 доларів США. Відповідно до п.3.2 у випадку бажання орендаря викупити орендований автомобіль, викупна вартість становить 10 170,00 доларів США; після закінчення строку оренди (36 місяців, тобто 3 роки) і виплати орендарем орендної суми у розмірі 10 170,00 доларів США, ця сума рахується як сума вартості автомобіля. Пунктом 4.1.7 договору оренди визначено, що орендар зобов`язаний вчасно та в повному обсязі сплачувати оренду плату. Пунктом 4.1.10 договору оренди встановлено, що орендар зобов`язаний на першу вимогу орендодавця надати автомобіль на перевірку. Згідно положення п.5.1.1. договору оренди, у випадках несплати повної суми оренди автомобіль повинен бути повернутий орендодавцю в день, коли була закінчена оплата за оренду у повній комплектності та в тому технічному стані, в якому він був отриманий з урахуванням нормального зносу, що виник в період експлуатації. Відповідно до п.7 договору оренди щодо дострокового розірвання договору встановлено випадок затримання орендарем більше ніж на один день виплату орендної плати (п.7.1.3). Пунктом 7.3 встановлено, що у разі порушення орендарем будь-якого з положень договору, орендодавець має право в однобічному порядку без попереднього повідомлення розірвати договір з можливим подальшим вилученням автомобіля незалежно від його місцезнаходження. Актом прийому-передачі легкого автомобіля від 17 жовтня 2023 року [PERSON] прийняв вищевказаний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію автомобіля серії [NUMBER] , видане ТСЦ 8048 від 24 лютого 2023 року. Автомобіль отримано у відмінному стані, без пошкоджень, про що також вказано і у розписці [PERSON] від 17 жовтня 2023 року (а.с.15,16). Як вбачається з нотаріально завіреної заяви від 17 жовтня 2023 року, [PERSON] , вказує, що перебуває у шлюбі з [PERSON] відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 144 від 14 лютого 2022 року, до заміжжя прізвище « [PERSON] » (а.с.25). У заяві надає згоду своєму чоловікові [PERSON] на взяття в оренду вказаного автомобіля, вказує, що вищевказаний договір оренди (найму) автомобіля укладається її чоловіком в інтересах їх сім`ї, на умовах, які ними попередньо було обговорено, укладання цього договору відповідає спільному волевиявленню (а.с.24). Позивач вказує, що останній платіж орендарем [PERSON] за договором оренди (найму) було здійснено 07 лютого 2024 року, чергового платіжу 13 лютого 2024 року не здійснено, протилежного щодо внесення оплати орендарем після 07 лютого 2024 року відповідачами суду не надано. Також 19 лютого 2024 року позивач направляв [PERSON] , [PERSON] досудову вимогу повернути орендований автомобіль (а.с.37-45). Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договору. Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині 1 ст. 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статей 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтями 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до положень ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків, відшкодування моральної шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. За змістом вказаної норми особа, яка вважає, що її право порушене, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, який, як правило, визначається спеціальним законом (Цивільний Кодекс чи інший акт цивільного законодавства), що регламентує конкретні цивільні правовідносини. Відсутність порушеного права, чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту, способам , визначеним законодавством є підставою для відмови у позові. Відповідно до частини 1 статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Відповідно до ч.1 ст. 798 ЦК України предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо. Відповідно до стаття 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Отже, договір найму транспортного засобу складається у письмовій формі (ч. 1 ст. 799 ЦК України). Якщо договір найму транспортного засобу складається за участю фізичної особи, то такий договір має бути ще і нотаріально посвідчений (ч. 2 ст. 799 ЦК України). При цьому ст. 782 ЦК України надає право на відмову від договору оренди у випадку якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За таких обставин, оскільки відповідачем порушено умови договору оренди зі своєчасного внесення орендної плати, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь заборгованості за Договором підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 610 України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Пунктом 6.1 договору оренди передбачено, що плата за об`єкт оренди сплачується один раз на тиждень у розмірі 65 доларів США в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на день здійснення оплати. Останній орендний платіж відповідач [PERSON] здійснив 07 лютого 2024 року, всього було перераховано відповідачу 43 790,00 грн., що підтверджується банківськими виписками АТ «Універсал Банк», відповідно до яких платником є [PERSON] та [PERSON] . Отже, починаючи з 13 лютого 2024 року орендар має заборгованість з орендної плати за транспортний засіб. Відповідно до ч.2. ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Таким чином, оскільки відповідач має заборгованість з орендної плати, він порушив істотні умови договору оренди, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність заявлених ФОП [PERSON] позовних вимог до [PERSON] про розірвання договору оренди (найму) автомобіля № 16/10/23 від 17 жовтня 2023 року та зобов`язання повернути позивачу орендований транспортний засіб. Щодо вимог позивача повернути транспортний засіб у відмінному стані, без пошкоджень, суд враховує, що транспортний засіб, який передався за договором оренди, був у користуванні відповідача [PERSON] , а тому останній повинен, на думку суду, повернути транспортний засіб у технічному стані, в якому він був отриманий, з урахуванням нормального зносу, на що сторони і розраховували при укладанні договору оренди (п. 4.1.9. договору оренди). Позивач, заявляючи позовні вимоги також до [PERSON] , як дружини орендаря, яка надавала згоду на укладанні договору оренди (найму), посилається на положення статей 60, 65 Сімейного Кодексу (СК) України, яка, на думку позивача, має нести солідарну відповідальність із [PERSON] за невиконання умов договору. Відповідно до ч.1 ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Частинами 2,4 ст. 65 СК України встановлено, при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. За матеріалами справи відповідачі не набули право власності, у розумінні положення ст.60 СК України, на орендований автомобіль, відтак не можна вважати, що автомобіль належить їм на праві спільної сумісної власності. Пунктом п.5.1 договору визначено, що право власності на автомобіль переходить після подання заяви орендаря про бажання купити орендований автомобіль, згідно договору купівлі-продажу після зарахування обумовленої сторонами ціни за авто, що складає 10 170,00 доларів США (а.с.10). Окрім того, суд зазначає, що даний договір оренди (найму) є строковий, діє до 16 жовтня 2026 року. За матеріалами справи договір оренди (найму) автомобіля укладався між позивачем та відповідачем [PERSON] , яким не виконуються умови договору, отже, останній є таким належним відповідачем, який зобов`язаний повернути на вимогу позивача автомобіль. Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року) Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004). Добросовісність (п. 6 ст. 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Тобто в схожій правовій ситуації Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 по своїй суті застосовано доктрину venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Наприклад, у статті I.-1:103 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказується, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ст. 77 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Враховуючи наведене, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог до відповідача [PERSON] , в частині позовних вимог до відповідачки [PERSON] - відмовити. За наведених обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача [PERSON] пропорційна від задоволених вимог в сумі 2012,50 грн.

Outcome: partial