Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру та способу стягнення аліментів, в якій просить змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються на підставі заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.01.2023 року по справі №495/8830/23, з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з 5666,00 грн. щомісячно на 1/3 частку від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, до досягнення [PERSON] , [INFO] повноліття, потім у розмірі частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття. Свої позовні вимоги позивачка [PERSON] обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.08.2022 року по справі №495/4388/22. Від шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 15.06.2022 року Білгород-Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №04 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 29.05.2013 року Виконавчим комітетом Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області, актовий запис №09. Неповнолітні діти сторін проживають разом з позивачкою [PERSON] , що підтверджується довідкою №06.2-12/06.01.8082 від 18.12.2023 року, виданої Шабівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області та актом обстеження умов проживання від 18.12.2023 року. Відповідно до заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.01.2024 року по справі №495/8830/22, з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5666,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття, тобто з [INFO] до [INFO] , включно, потім в розмірі 2833,00 грн. до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття, тобто з 16.03.2029 року до [INFO] включно. Позивачка [PERSON] зазначає, що з 2022 року відбулися зміни в матеріальному становищі відповідача, він перебуває на військовій службі в лавах Збройних Сил України, отримує гідні виплати (отримує заробітну плату, надбавки, премії). Тому він має можливість краще забезпечувати потреби спільних неповнолітніх дітей. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, проте її представник подав до суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за їх відсутності, просять задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст.283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку спірним правовідносинам, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що сторони 20 листопада 2010 року зареєстрували шлюб у виконкомі Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області, актовий запис №15. Шлюб між сторонами був розірваний рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.08.2022 року по справі №495/4388/22. Від шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 15.06.2022 року Білгород-Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №04 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 29.05.2013 року Виконавчим комітетом Гандрабурівської сільської ради Ананьївського району Одеської області, актовий запис №09. Неповнолітні діти сторін проживають разом з позивачкою [PERSON] , що підтверджується довідкою №06.2-12/06.01.8082 від 18.12.2023 року, виданої Шабівською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області та актом обстеження умов проживання від 18.12.2023 року. Відповідно до заочного рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.01.2024 року по справі №495/8830/22, з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5666,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття, тобто з 07.11.2022 року до [INFO] , включно, потім в розмірі 2833,00 грн. до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття, тобто з 16.03.2029 року до [INFO] включно. Підставою звернення до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів є те, що з 2022 року відбулися зміни в матеріальному становищі відповідача [PERSON] , він перебуває на військовій службі в лавах Збройних Сил України, отримує гідні виплати (отримує заробітну плату, надбавки, премії). Тому він має можливість краще забезпечувати потреби спільних неповнолітніх дітей. Згідно з ч.1 ст.2\~Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51\~Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема\~ст. 180 СК України, якою на батьків покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч.2\~ст. 183 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При цьому закон не визначає необхідних умов чи підстав для визначення чи зміни способу стягнення аліментів, визначення способу стягнення аліментів є виключно правом одержувача аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених\~статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17. Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце як внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів, так і внаслідок бажання стягувача змінити спосіб стягнення аліментів в силу інших обставин. Частиною першою ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192\~СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зміну розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, на користь якої сплачуються аліменти - отримувач аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Відповідно до\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі\~статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем доведено підстави для задоволення позову. Крім того, у відповідності до ч. 2 ст.182\~СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано доказів, що свідчать про неможливість сплачувати аліменти на утримання доньок за зміненим способом та розміром, матеріалами справи підтверджується, що матеріальний стан відповідача змінився у стан покращення, в свою чергу з 2023 року\~дати ухвалення рішення суду, пройшло більше року, розмір витрат на дітей збільшився, як внаслідок їх дорослішання, так і внаслідок збільшення цін на продукти харчування, одяг, та інші необхідні для дітей витрати. Враховуючи, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, отримує дохід, з урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дітей, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачкою [PERSON] вимоги ґрунтуються на положеннях\~Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дітей, їх рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей, не погіршать їх матеріального становища і визначення указаного позивачкою [PERSON] способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дітей на утримання від батька відповідно до положень Закону. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму\~ВСУ від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів»,\~ у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Зі змісту ч. 1 ст.\~133\~ЦПК України вбачається, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача (п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України). Згідно п. 1 ч. 3 ст.133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Ч. 1 та 2\~ст.137 ЦПК України\~визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Нормами ч. 3 цієї статті Кодексу передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивачкою [PERSON] , на підтвердження понесених нею витрат на професійну правничу (правову) допомогу в сумі 14740,00 грн., надано до суду копію квитанції до прибуткового ордера №17 від 12.12.2023 року, договір №1246 від 25.10.2023 року про надання правової допомоги з додатками. Оскільки позовні вимоги позивачки [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, з відповідача належить стягнути на користь позивачки, понесені нею та документально підтверджені витрати та професійну правову (правничу) допомогу. Одночасно суд зазначає, що на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» позивачка [PERSON] звільнена від сплати судового збору, а отже згідно ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати щодо сплати судового збору на користь держави.

Outcome: approved