Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-07 00:00:00

У квітні 2024 року Акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості\~за отримані\~послуги з\~постачання теплової\~енергії за\~період з\~19.01.2019\~по 31.01.2024\~сумі 17226\~грн.\~73\~коп.\~та сплати\~за абонентське\~обслуговування за\~послугу з\~постачання теплової\~енергії в\~сумі 484\~грн.\~39\~коп.\~за період\~з 01.11.2021\~по 31.01.2024.\~ Обгрунтовано позов тим, що Акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» є теплопостачальною організацією та виконавцем послуг з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] . Власником вказаного об`єкта нерухомого майна є [PERSON] . Однак, у порушення вимог чинного законодавства відповідач не в повному обсязі здійснював оплату за надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 квітня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач відзив на позов не подав. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи по суті повідомлявся завчасно і належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою його місця реєстрації, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 ЦПК України. Згідно із частиною другою статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до частини другої статті 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку. Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Відповідно до пункту другого частини першої статті 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» витрати на управління багатоквартирним будинком включають витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку. Акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» відповідно до Закону України «Про теплопостачання» № 2633-IV від 02.06.2005, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017, «Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», затвердженими Постановою КМУ № 830 від 21.08.2019, є теплопостачальною організацією та виконавцем послуг з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629\~Цивільного кодексу\~України передбачено,\~що договір\~є обов`язковим\~для виконання\~сторонами. Згідно ст. 1 Закону України № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. До житлово-комунальних послуг відповідно до ст. 5 цього Закону належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Надання житлово-комунальних послуг відповідно ч.ч. 1 та 2 ст. 12 Закону здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. З 01.11.2021 договірні відносини між АТ «ОТКЕ», виконавцем послуг з постачання теплової енергії, та споживачем [PERSON] , власником житлового приміщення у багатоквартирному будинку врегульовані Типовим індивідуальним договором про надання послуг з постачання теплової енергії, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії». Пунктом 1 Типового індивідуального договору встановлено, що він є публічним договором приєднання, укладеним з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України та в порядку ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII. 01.10.2021 на виконання вимог абз. 2 ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» АТ «Облтеплокомуненерго» було опубліковано на офіційному веб-сайті виконавця за адресою http://new.teplo.cn.ua/. Згідно п. 2 Типового індивідуального договору цей договір набуває чинності після 30 днів з моменту розміщення його на офіційному веб-сайті виконавця. В тому числі відповідно до вимог ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальні типові договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Будинок [ADDRESS] підключений до об`єднаної системи централізованого опалення. Будинок оснащено будинковим засобом обліку теплової енергії. Квартирні засоби обліку теплової енергії у квартирі [ADDRESS] відсутні. Тому, з 01.11.2021 між сторонами діє Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] - є укладеним. У разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги з централізованого опалення згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі квартирі. Згідно з п. 11 Типового індивідуального договору, Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» розподіл обсягу наданих послуг здійснюється за наданими комерційного засобу обліку. Приписами п. 30 Типового індивідуального договору встановлено, що споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з: плати за послугу та плати за абонентське обслуговування. Розрахунковим періодом відповідно п. 32 Типового індивідуального договору для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. Як зазначено у позовній заяві, в порушення вимог чинного законодавства відповідач не здійснював оплату за надані послуги у повному обсязі, що порушує право позивача на одержання плати за надані послуги у встановлений законодавством строк, в результаті чого виникла заборгованість за період з 19.01.2019 по 31.01.2024 в сумі 17226 грн. 73 коп. та заборгованість зі сплати за абонентське обслуговування за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 по 31.01.2024 в сумі 484 грн. 39 коп. Відповідачем вказаного розрахунку не спростовано. Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~частини першої\~статті 611\~Цивільного кодексу\~України у\~разі порушення\~зобов`язання настають\~правові наслідки,\~встановлені договором\~або законом,\~зокрема: 1)\~припинення зобов`язання\~внаслідок односторонньої\~відмови від\~зобов`язання,\~якщо це\~встановлено договором\~або законом,\~або розірвання\~договору; 2)\~зміна умов\~зобов`язання; 3)\~сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною першою\~статті 612\~Цивільного кодексу\~України визначено,\~що боржник\~вважається таким,\~що прострочив,\~якщо він\~не приступив\~до виконання\~зобов`язання або\~не виконав\~його у\~строк,\~встановлений договором\~або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно із частиною другою статті 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Таким чином, вимоги позивача підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved