Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

Позивач\~ [PERSON] \~звернулась до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до\~ [PERSON] про відшкодування моральної шкоди. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: У своїй заяві позивач зазначила, що з лютого місяця 2022 року на сторінці групи «Большая рафанда» соціальної мережі Вайбер, яку переглядає майже понад сотню осіб, відповідачка, [PERSON] , що проживає [ADDRESS] , постійно розповсюджувала неправдиві та образливі висловлювання відносно позивачки [PERSON] . Відповідачка, як через соціальну мережу «Вайбер» так і серед мешканців будинку та житлового кварталу розповсюджувала неправдиву інформацію про те що [PERSON] , є колаборантом так як є громадянка Російської Федерації. Налаштовувала мешканців будинку проти неї та членів її сімї. Постійно висловлювалась - «Іностранка», «вокзал, москва» і так далі. Зазначає, що вона з 2001 року проживає в Україні, ніколи не підтримувала ніякої агресії проти України та українського народу, навпаки засуджує дії які наразі веде політична еліта Російської федерації, добре володію українською мовою, одружена, маю 3-х дітей, які народились в Україні та є громадянами України, її чоловік військовослужбовець, наразі захищає територіальну цілісність України. Поширення неправдивої інформації щодо неї в тому, що вона є колаборантом негативно впливає та є образою для неї та її сім`ї,поширення неправдивої інформації щодо неї, негативно вплинуло на життя сім`ї. Дітям все частіше почали докоряти оточуючі, у чоловіка постійно почались перевірки по службі, як до неї так і до її сім`ї стали негативно відноситись мешканці будинку де вона проживаєм. Поведінка відповідачки, [PERSON] , та її різкі, образливі, брутальні та нестримані висловлювання дискредитують її в очах населення, мешканців будинку, родини та спричинили погіршення стану здоров`я, що підтверджується медичними висновками. Відповідачка усвідомлювала, що поширює відомості, які ганьблять її честь і гідність підривають репутацію, та бажала цього. Вважає, що поширенням недостовірної інформації щодо неї, відповідачкою завдано шкоди її немайновим інтересам, порушивши її гідність та честь. Представником відповідача адвокатом Краснощок О.Г. подано відзив на позовну заяву. Згідно вказаного відзиву, відповідач позовні вимоги не визнає та у задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що позивач та відповідач проживають у одному будинку, а саме по набережній Незалежності,21 в м. Ужгород. Між ним дійсно існують давні неприязні відносини, які пов`язанв з тим, що відповідача обрано до складу керівництва ОСББ «Рафанда», а позивач підтримувала дружні стосунки з бувшою головою правління яку було відсторонено. Розивач неодноразово зверталась до правоохоронних органів, на предмет постійних образ з боку відповідача, однак жодних кримінально-караних діянь у діях відповідача не встановлено. Однак позивач і надалі продовжує створювати конфлікти. Щодо посиланні на те що позивач «іностранка», ця інформація відповідає дійсності, вона є громадянкою російської федерації і про це всім відомо. А тому просить відмовити у задоволенні позову. Позивачем, було подано відповідь на відзив, мотиви відповіді на відзив зводяться до опису ситуації яка відбулась навколо обрання та переобрання членів правління ОСББ «Рафанда» Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.02.2023 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.07.2023 року у справі призначено лінгвістичну семантико-текстуальну експертизу писемного мовлення. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 квітня 2024 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні 25.07.2024 року: позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили такі задовольнити. відповідач та її представник не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, будь яких заяв та клопотань суду не подали. За вказаних обставин, суд вважає за можливе у відповідності до ч.1,4 ст. 223 ЦПК України, вирішити \~справу на підставі наявних у ній даних та доказів\~. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи: Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є мешканцями будинку [ADDRESS] . Вказані обставини не оспорюються сторонами. Управління будинком, здійснює ОСББ «Рафанда», що підтверджується статутом. Між сторонами існує давній міжособистісний конфлік, що ними визнається, як в позовній заяв так і у відповіді на відзив, а також підтверджується численними довідками за результатами розгляду звернень Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області. Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд, заслухавши думку позивача та її представника, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Системний аналіз положень ст.ст. 4, 5 ЦПК України, ст.ст.\~15,\~16 ЦК України\~дає підстави для висновку, що позов може бути подано особою виключно для захисту порушеного, не визнаного або оспорюваного права і обраний позивачем спосіб захисту повинен відновлювати таке право. Статтями\~11,16 ЦК України, встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної)та моральної шкоди іншій особі. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч.1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, що слідує із ч.1\~ст. 77 ЦПК України. Відповідно до ч.1\~ст. 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Статтею 299 ЦК України, встановлено, що фізична особа має право на недоторканність своєї репутації. Частиною 4 ст. 32 Конституції України встановлено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до приписів ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода\~полягає,\~зокрема у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Звертаючись із вказаним позовом до суду, позивач вважає, що відповідачка усвідомлювала, що поширює відомості, що ганьблять її [PERSON] честь і гідність, підривають її репутацію і містять неправдиву інформацію. Відповідачка усвідомлювала, це, оскільки інформація, поширена на сторінці групи соціальної мережі Вайбер стосовно позивачки , є суспільно значимою, тобто, вона була предметом громадського інтересу на час поширення такої інформації, є у загальному доступі в мережі Інтернет, має більше 1200 переглядів. А тому такими діями позивачу завдано моральну шкоду. З матеріалів позовної заяви та пояснень позивачки наданих у суді, вбачається, що відповідачкою [PERSON] розповсюдження інформації яка ганбить честь та гідність позивача та впливає на її репутацію, здійснювалось через группу у мобільному додатку Viber «Большая рафанда». На підтвердження, позивачем долучено скріншоти із вказаної групи. З долучених суду скріншотів, з мобільного додатку, вбачається наявність переписки між учасниками групи, виходячи з назви «БОЛЬШАЯ РАФА», переписка стосується різних тем, і подекуди містить зокрема і нецензурну лексику, образливі вислови. Однак, чітко встановити між ким іде спілкування не видається можливим, імена (nick name) не містять прізвищ і не завжди містяь фото контакту, а також містять явно вигадані імена (nick name) . За твердженням позивача під іменем « [PERSON] » пише саме відповідач [PERSON] , разом з тим будь яких достатніх підтверджень цього матеріали справи не містять, фото контакт « [PERSON] » не містить. Довідки за результатами розгляду звернень Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області теж не містять інформації, яка би давала можливості дійти висновку, що відповідач [PERSON] в загальному чаті мобільної мережі Viber ганьбить та принижує честь та гідність позивача, ображає її і т.і. Будь яких інших доказів на підтвердження обставин викладених у позовній заяві, в супереч вимогам ч.1\~ст.81 ЦПК України, суду не надано. З врахуванням вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити через його безпідставність і необґрунтованість. Розподіл судових витрат між сторонами: Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладачється на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позови, судові витрати, як цього просить позивач, стягненню з відповідача не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed