Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-07 00:00:00

із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини, до суду звернулася представник позивача [PERSON] адвокат Лущик Олена Миколаївна. Позов мотивований тим, що незнання про наявність заповіту та наявність спадкового майна, стало причиною та суттєво обмежило можливість позивача реалізувати свої спадкові права саме у строк 6 місяців з дня відкриття спадщини. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач Козелецька селищна рада Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання свого представника не забезпечила, до суду надійшла заява у якій відповідач просить розглядати справу без участі представника селищної ради, позовні вимоги визнає повністю. На підставі ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування за допомогою технічних засобів в суді не здійснювалося з підстав неприбуття всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні. Суд, дослідивши докази наявні у матеріалах справи та встановив обставини, що викладені нижче. [INFO] померла [PERSON] , актовий запис про смерть №3330. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить належна їй земельна ділянка на підставі Державного акту на право власності на землю серії ЧН №054416, що розташована на території Булахівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. За життя [PERSON] розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, що посвідчено 03 вересня 2018 року державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори, яким належне на день смерті майно у вигляді земельних ділянок вона заповідала позивачу у справі, онуку [PERSON] . Для позивача у справі померла є бабусею, матір`ю його матері [PERSON] . На день смерті [INFO] [PERSON] , була зареєстрована та постійно проживала за адресою [ADDRESS] , одна. Позивач є спадкоємцем за заповітом на майно померлої [PERSON] , однак своє право на спадкування вчасно не реалізував. Упродовж строку, який наданий законом для прийняття спадщини, позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Це пов`язано з тим, що позивач одразу не знав про наявність заповіту, власного розпорядження на випадок смерті, а також такого спадкового майна померлої, про це дізнався нещодавно, коли віднайшов такий документ. Вчасно не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у визначений законом шестимісячний строк, яким надано право звернутися до нотаріальної контори. З цих причини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не подав вчасно заяву до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Тоді одразу після поховання, не було розмови про наявність такого документу та про наявність спадкового майна, а проживали позивач з спадкодавцем окремо. Нині, позивач [PERSON] , є єдиним спадкоємцем на дану спадщину після смерті [PERSON] за заповітом, інших спадкоємців не має, спадкоємців які мають право на обов`язкову частку у спадщині не має. Відсутність оригіналу заповіту, оригіналу Державного акту на право власності на землю, незнання про наявність права на належну йому земельну ділянку, упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, відсутність документів на спадкове майно, а також незнання про його існування, в строк визначений нормами ст. 1270 ЦК України, саме в період шести місяців з дня відкриття спадщини, саме це стало причиною і перешкодило своєчасно звернутися до нотаріальної контори. Віднайшовши нещодавно такі документи, звернувшись нещодавно до нотаріуса для роз`яснення порядку спадкування і подачі заяви про прийняття спадщини, аби оформити спадкові права на підставі всіх наявних документів, саме нотаріус у формі усної консультації роз`яснив позивачу порядок спадкування і в цей час останній дізнався, що порушені його права, нотаріус пояснив, що необхідно звернутися до суду для поновлення строку для прийняття спадщини, тому [PERSON] змушений звернутися до суду за захистом свого особистого права для його відновлення. Так, відповідно до Постанови Верховного Суду України від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17, провадження № 61-38298св18, судом у описовій частині визначено мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права: за загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що підстав у відмові у задоволенні позовних вимог у справі не вбачається, позовні вимоги підтверджуються наявними в справі доказами. За таких обставин суд вважає за необхідне задовольнити позов. В судовому засіданні встановлено, що позивач дійсно пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини та враховуючи вимоги ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд вважає за необхідне надати [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини.

Outcome: approved