Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-31 00:00:00

Позивач допустив неодноразову неявку в судове засідання, оповіщений про дату, час та місце судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності з ухваленням заочного рішення по суті спору. У позовній заяві вказав, що витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу за № 00046006030 від 16 липня 2024 року підтверджена реєстрація шлюбу між сторонами 19 липня 2003 року на підставі актового запису відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ренійського районного управління юстиції в Одеській області. Під час шлюбу за договором купівлі-продажу від 01 вересня 2004 року спільною сумісною власністю подружжя є квартира [ADDRESS] . Між тим власником за вказаним договором визначена відповідач, з урахуванням чого просить визнати право власності [PERSON] на 1/2 частину вказаної квартири. Відповідач допустила повторну неявку в судове засідання, оповіщена про дату, час і місце судового розгляду, заяву про розгляд справи за її відсутності не надала. З оглядом на вищевикладені обставини суд з урахуванням думки позивача постановляє заочне рішення відповідно до вимог ст. 280-281 ЦПК України. Вислухавши пояснення, суд вважає заявлені позовні вимоги обгрунтованими. У відповідності до вимог ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 81-89 ЦПК України. Долученою до матеріалів справи документацією визначено, що витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу за № 00046006030 від 16 липня 2024 року підтверджена реєстрація шлюбу між сторонами 19 липня 2003 року на підставі актового запису відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ренійського районного управління юстиції в Одеській області. Суд також звертає увагу на те, що будь-яке судове рішення повинно бути направлене на настання відповідних юридичних наслідків, а судовий розгляд повинен мати ознаки ефективності. За наявними доказами суд повинен задовольнити вимоги або ж відмовити в їх задоволенні, належним чином вмотивувавши таке рішення. При цьому, суд у процесі розгляду справи повинен керуватися реальними, а не уявними мотивами ухвалюючи відповідне рішення, унеможливлюючи зловживання сторонами своїх прав, спрямоване на затягування процесу. Відповідно до ст.ст. 1-2, 11-13 ЦПК України сторона, звертаючись до суду з відповідними вимогами, повинна чітко дотримуватися основних засад судочинства, враховуючи специфіку відповідного процесу, виконувати свої обов`язки та користуватися наданими їй процесуальними правами, не допускаючи при цьому зловживання ними. Окрім вказаного суд зауважує, що цивільний процес має змагальний характер, а тому на сторону покладається відповідний набір процесуальних обов`язків, в тому числі щодо надання необхідних доказів стосовно спірного питання, включно з власного ініціативою в процесі збирання цих доказів. Під час шлюбу за договором купівлі-продажу від 01 вересня 2004 року відповідач визначена власником придбаної квартири [ADDRESS] . Відповідно до вимог ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до вимог ст. 63 СК України сторони по справі як дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Вказані обставини є підставою для визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до вимог ст. 70 СК України У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Вказані обставини є підставою для визнання права власності за позивачем на 1/2 частку вказаної квартири. Судові витрати розподіляються у відповідності до вимог ст. 141, 142 ЦПК України. Дані позивача визначені паспортом громадянина України та реєстраційним номером облікової картки платників податків [NUMBER] .

Outcome: approved