Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

[PERSON] є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , та малолітніх [PERSON] і [PERSON] , які народилися [INFO] , що підтверджується свідоцтвами народження. Батьком дітей в свідоцтвах зазначено [PERSON] . Відомості про батька записані в актових записах про народження дітей відповідно до частини першої ст. 135 Сімейного кодексу України, тобто записані за вказівкою матері (див. витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження). [PERSON] завила позов, за яким просила визнати батьком її дітей [PERSON] , та внести до актових записів про народження дітей відповідні зміни в графі відомості про батька. Позов подано з метою забезпечення прав та інтересів дітей. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 25.06.2024 року, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Відзиву на позов, а рівно і інших заяв по суті спору не надходило. Представник позивачки в підготовчому судовому засіданні позов підтримав, а відповідач його визнав, та пояснив, що з 2007 року проживає з позивачкою однією сім`єю без реєстрації шлюбу, за цих відносин у них народились діти, батьківство щодо дітей він ніколи не заперечував, проте позивачка, з невідомих йому мотивів, зареєструвала народження дітей без його заяви про визнання батьківства. Третя особа свого представника в суд не направила. Згідно зі ст. 206 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таке рішення суд може прийняти і у стадії підготовчого провадження (ст. 200 ч. 3 ЦПК України). Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно з ст. 125 ч. 2 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Частиною першою статті 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Статтею 128 СК України, разом з іншим, встановлено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Саме на вказані норми позивачка і послалась в обґрунтування позову. Верховний Суд послідовно притримується правового висновку про те, визнання відповідача батьком дітей відповідає інтересам дітей. Зокрема такий висновок закріплено у постанові від 25 серпня 2020 року у справі № 478/690/18, та постанові від 09 вересня 2020 року у справі №277/836/16ц. Обставин, що вказували б на те, що рішення про задоволення позову порушить права, свободи чи інтереси інших осіб, з огляду на пояснення сторін та матеріали справи, суд не вбачає. Відповідачу роз`яснено правові наслідки визнання позову та ухвалення, у зв`язку із цим, судового рішення. Такі наслідки йому зрозумілі і він погодився з їх настанням. Таким чином, суд знаходить встановленим, що [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , та малолітніх [PERSON] і [PERSON] , які народилися [INFO] . Згідно вимог ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Отже позов підлягає задоволенню повністю. За такого рішення витрати у справі суд покладає на відповідача відповідно і на підставі ст. 141 ЦПК України. Заходів забезпечення позову судом не вживалось. На підставі вказаних в рішенні норм закону,

Outcome: approved