Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-04 00:00:00

І. Стислий виклад позиції заявника. [PERSON] звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису, в обґрунтування якої вказує, що з 2024 року вона та її колишній співмешканець [PERSON] , проживають окремо, вона за адресою [ADDRESS] , а [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Під час спільного проживання [PERSON] періодично підіймав на неї руку, висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого вона неодноразово викликала поліцію. Однак і після припинення спільного проживання, він не залишає її у спокої, продовжує вчиняє відносно неї протиправні дії, зокрема, застосовувати психологічне насильство, яке виражається у постійній нецензурній лайці, погрозах фізичною розправою. Окрім цього, останній щоденно вживає спиртні напої, після чого висуває вимоги економічного характеру, здійснює погрози фізичною розправою та чинить домашнє насильство. З урахуванням наведених обставин, просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] на строк шість місяців, яким визначити тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити [PERSON] наближатись до господарства, яке розташоване в [ADDRESS] , де проживає заявник; заборонити [PERSON] наближатися на відстань ближче 5 метрів до місця перебування [PERSON] ; заборонити [PERSON] спілкуватись, вести листування, телефонні переговори із заявницею або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В судовому засіданні заявник пояснила, що проживала спільно із [PERSON] протягом 11 років, вони є батьками трьох дітей. Колишній співмешканець зловживає спиртними напоями, приходить до її будинку та ображає її, погрожує фізичною розправою. Поводить себе агресивно не лише щодо неї, але і щодо їх дітей, діти бояться батька та намагаються уникати його, він неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, проте свою поведінку не змінює. ІІ. Стислий виклад позиції заінтересованої особи. [PERSON] в судовому засіданні вказав, що йому немає чого пояснити з приводу заяви [PERSON] , вважає, що саме її поведінка призводить до виникнення сварок. ІІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 31.07.2024 року заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій у справі, учасниками справи не заявлялися. ІV. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №24552800 від 24.11.2009 року [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Із акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON] вбачається, що вона проживає у будинку за адресою: [ADDRESS] , разом із трьома дітьми. Періодично у будинку проживає [PERSON] , який іноді зловживає спиртними напоями та влаштовує сварки та бійки. З травня 2023 року був мобілізований, проходив курс лікування у психіатричній лікарні. Згідно постанов Березнівського районного суду Рівненської області від 28.06.2024 року, 04.07.2024 року, 17.06.2024 року [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП по факту вчинення домашнього насильства щодо [PERSON] . Згідно з пунктами 3, 6, 7, 8 ч. 1 ст.1 Закону «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Частина 2 статті 3 Закону «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, осіб, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти. Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема, обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом стосовно кривдника є встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають, зокрема постраждала особа або її представник (п.1 ч.1 ст. ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). За змістом положень ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У п.9 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Згідно ст.350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. За результатами дослідження доказів суд вважає доведеним факт, що [PERSON] неодноразово вчиняє психологічне домашнє насильство щодо заявниці, а тому є висока вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту [PERSON] необхідно видати обмежувальний припис відносно [PERSON] шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених п. 6 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк шість місяців. Судові витрати, відповідно до частини 3 статті 350-5 ЦПК України відносяться за рахунок держави.

Outcome: approved