Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

У травні 2024 року [PERSON] звернулася до Дзержинського міського суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 10 червня 2024 року ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що між сторонами зареєстровано шлюб 03 квітня 2018 року виконавчим органом Залізної міської ради міста Торецьк м. Залізне Донецької області, актовий запис №3. Від сумісного шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей, сина - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] . Сімейні стосунки позивача з відповідачем фактично розірвані з кінця 2022 року, вони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільний побут, тому подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. У зв`язку з викладеними обставинами в позові просить про розірвання шлюбу. Позивач в судове засідання не прибула, просила справу розглядати без її участі, щодо винесення заочного рішення заперечень не надано. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих причин, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Справа розглядається на підставі ст. 280 ЦПК України заочно. Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав: На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 03 квітня 2018 року зареєстровано шлюб виконавчим органом Залізної міської ради, місто Торецьк, місто Залізне, Донецька область, актовий запис № 3. Від сумісного шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей, сина - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] . На даний момент подружжя припинило шлюбні відносини, не підтримує їх, збереження шлюбу та примирення сторін неможливе. Матеріали справи не містять інформації про наявність між сторонами спору про поділ майна. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст.110 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Встановив, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Окрім того, статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачкою в позовній заяві виявлено бажання іменуватися прізвищем, обраним під час шлюбу, то суд вважає необхідним залишити їй прізвище - « [PERSON] ». Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved