Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У червні 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що вона спадщину після смерті [INFO] батька прийняла, однак нотаріус через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на житловий будинок, відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Представник позивача - адвокат Соловей О.В. подав заяву про розгляд справи без його та позивача участі, позов підтримав (арк. спр. 72). Від відповідача Новоушицької селищної ради надійшла заява про розгляд справи без участі представника та визнання позову (арк.спр.39). Процесуальні дії у справі 06 червня 2024 року відкрито провадження у справі, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 26 червня 2024 року повторно витребувано докази, в підготовчому засіданні оголошено перерву. 15 липня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Фактичні обставини справи, встановлені судом Позивач [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження та свідоцтво про укладення шлюбу (арк.спр. 9,10). [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (арк. спр. 12). На день смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав один в належному його домоволодінні в [ADDRESS] (арк. спр. 21,22,23,24). Інформація про реєстрацію права власності спадкодавця [PERSON] на нерухоме майно - житловий будинок в [ADDRESS] у КП «Новоушицьке БТІ» - відсутня, про що свідчить довідка за № 191 від 03 червня 2024 року (арк. спр. 19). Загальна вартість нерухомого майна в [ADDRESS] становить 119 008 гривень, що підтверджується довідкою № 22 від 03 червня 2024 року (арк.спр.18). До складу домоволодіння входять: житловий будинок, 1982 року забудови, сарай, 1948 року забудови, господарська будівля, 1900 року забудови, погріб, 1961 року забудови. Вказана обставина також підтверджується даними технічного паспорта (арк.спр.14-17). Даними спадкової справи №231/2008 підтверджується, що позивач [PERSON] 18 березня 2008 року подала заяву про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , та їй 10 квітня 2014 року, 25 липня 2017 року були видані свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, грошовий вклад в банку. Інші спадкоємці відсутні (арк. спр. 35-66). Позивачу [PERSON] \~відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, що підтверджується постановою нотаріуса від 03 червня 2024 року (арк. спр. 20). З огляду на викладене виник спір про право на спадкове майно та за вказаних обставин позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в іншому (позасудовому) порядку. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст. 1220, ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.ст. 1217, 1261 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст.1268 ЦК України). Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Суду при розгляді справ про визнання права власності на спадкове майно належить встановити: факт смерті спадкодавця, коло спадкоємців, наявність (відсутність) заповіту, факт прийняття спадщини, наявність спадкового майна. Зібрані по справі та безпосередньо дослідженні судом докази свідчать про те, що [INFO] відкрилась спадщина після смерті [PERSON] . Позивач, як спадкоємець за законом першої черги, відповідно до вимог статті 1269 ЦК України, прийняла спадщину, оскільки подала нотаріусу у визначений законом строк заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину чи претендували на неї, суд не встановив. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі на житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Водночас застосуванню підлягає законодавство, що регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. На підтвердження права власності спадкодавця на спірний будинок позивач надала суду довідку, видану Новоушицькою селищною радою Хмельницької області від 29 травня 2024 року, на підставі записів погосподарських книг, які велися на підставі Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5. Саме записи у погосподарських книгах визнавались як акти органів влади (публічні акти), що підтверджують право приватної власності, на підставі яких органи БТІ здійснювали державну реєстрацію права власності. Таким чином право власності спадкодавця [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: в [ADDRESS] підтверджене належними доказами та визнається відповідачем. Відсутність у спадкодавця свідоцтва про право власності на майно за наявності акту органу влади, що підтверджує право власності, не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Зміна адреси спадкового домоволодіння, зокрема з [ADDRESS] , на [ADDRESS] пов`язана із прийняттям 17 липня 2020 року Верховною радою України постанови «Про утворення та ліквідацію районів», а також проведенням в Україні процесу декомунізації. Зазначені факти є загальновідомими та доказуванню, в силу вимог частини третьої статті 82 ЦПК України, не підлягають. Обраний позивачем спосіб захисту права - визнання права власності є ефективним, право позивача підлягає захисту, оскільки іншого порядку визнання права власності в даному випадку не існує, тому позов необхідно задовольнити. Оскільки відсутні інші спадкоємці, які б прийняли спадщину чи претендували на неї, Новоушицька селищна рада, як орган місцевого самоврядування, на території якої знаходиться спадкове майно, є належним відповідачем у справі. Розподіл судових витрат Розподіляючи судові витрати у виді судового збору, суд керується частиною дев`ятою статті 141 та статтею 2 ЦПК України та враховує, що у даному випадку спір виник не внаслідок винних дій відповідача, який проти позову не заперечував, будь - яких дій, які б порушували право позивача на оформлення спадщини не вчиняв. Натомість саме бездіяльність спадкодавця щодо не проведення державної реєстрації права власності в установленому законом порядку на спадкове майно є підставою для виникнення спору. Тому,

Outcome: approved