Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

У червні 2024 року [PERSON] через свого представника - адвоката Ярмоловича О.Є. звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 20 листопада 2013 року зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу малолітніх або неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя не склалося, оскільки у подружжя різні погляди на сімейне життя. Шлюбні стосунки припинили, спільного господарства не ведуть. Вважає, що збереження сім`ї неможливе та суперечить його інтересам, а тому просить суд шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача [PERSON] подав заяву про слухання справи у його відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримують, не заперечують проти заочного розгляду справи (Вх.№5042/24-вх. від 10.07.24). Відповідач про розгляд справи повідомлялась належним чином за зареєстрованим місцем проживання, повідомлення повернуто поштою з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою" та через оголошення, опубліковане на офіційному сайті суду на веб порталі "Судова влада України". Причини неявки суду відповідач не повідомила. Відзив на позов не надійшов. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважав за можливе здійснити заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 20 листопада 2013 року Снігурівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб (актовий запис № 105); свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане повторно 29 травня 2024 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] ". Позивач стверджує, що шлюб має формальний характер, подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства не ведуть. Неповнолітніх дітей сторони не мають. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, та порушуватиме інтереси позивача, суд приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений при подачі позовної заяви.

Outcome: approved