Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги діє адвокат Сакун В.А., звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог вказала, що з відповідачем [PERSON] вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 02.09.2006 року. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Сімейні стосунки у них з відповідачем не склалися, так як кожен з них мав різні погляди на сімейне життя та побутовий уклад. У зв`язку з цим у 2022 році шлюбні-сімейні стосунки вони припинили, хоча продовжують проживати в одній квартирі. Спільного господарства не ведуть, кожен з них живе своїм життям. Вказуючи на те, що сім`я розпалася остаточно, що шлюбно-сімейні стосунки збереженню та відновленню не підлягають, позивачка просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Проти розірвання шлюбу відповідач не заперечує. Приймаючи до уваги відсутність підстав для обов`язкової явки сторін у судове засідання, суд вважає за можливе здійснити судовий розгляд без їх участі на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02.09.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №275 (а.с.10). Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Як слідує з позову, подружні стосунки між сторонами з 2022 року не підтримуються, спільне господарство не ведеться, тому позивачка вважає, що шлю підлягає розірванню Регулювання сімейних відносин між подружжям здійснюється за правилами Сімейного Кодексу, згідно якого чоловік та жінка мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Кожен учасник сімейних відносин має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Одним із способів захисту, які встановлені Сімейним Кодексом, є припинення правовідношення. Відповідно до ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, звернувшись відповідно до ч.1 ст.110 цього Кодексу до суду з питання розірвання шлюбу. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу підставою розірвання шлюбу є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження їх шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу або свідчили про порушення інтересів сторін, судом не встановлено. Наполягання позивача на розірванні шлюбу, відсутність заперечень у відповідача вказує на те, що у збереженні шлюбу та відновленні сімейних стосунків обидва подружжя не заінтересовані та що заява про розірвання шлюбу відповідає їх дійсній волі. За таких обставин їх шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved