Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання. Свій позов мотивувала тим, 05.03.2013 було зареєстровано шлюб з [PERSON] . Під час перебування у шлюбі народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] і [PERSON] [INFO] . Впродовж останнього часу сімейне життя між сторонами погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони проживають окремо. Діти проживають з позивачкою. На даний час позивачка не має змоги працювати, оскільки здійснює догляд за п`ятимісячною донькою. Щомісячної соціальної допомоги від держави не вистачає на забезпечення мінімальних потреб дітей. Позивач намагалась домовитись з відповідачем в добровільному порядку про її утримання, однак вирішити це питання не вдалось. Відповідач є здоровою людиною, працездатного віку, працевлаштований на посаді пожежника- рятувальника Першої державно-рятувальної частини м. Вінниця. За вказаних обставин позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, а саме до [INFO] , а також понесені судові витрати. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.05.2024 відкрито спрощене позовне провадження в справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Крім того, витребувано в Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків довідку про доходи [PERSON] , за період з 1 кварталу 2023 року по 1 квартал 2024 року включно. 03.06.2024, у межах строку встановленого судом, представник відповідача адвокат Бевз О.І. подала до суду відзив на позовну заяву згідно якого просила винести рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/9 частини від всіх видів заробітку (доходу), а також просила зменшити до стягнення суму витрат за надану правничу допомогу з урахуванням обставин викладених у даному відзиві. Вказала, що відповідно до судового наказу від 24.05.2024 по справі №127/16381/24 з відповідача стягуються аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку. Крім того на момент спільного проживання з позивачкою, відповідач в інтересах сім`ї придбав побутову техніку, якою обладнано будинок, у якому наразі проживає позивачка з дітьми. Наразі відповідач має боргові кредитні зобов`язання на загальну суму 77874,05 грн. Дохід відповідача за травень склав 32038,75 грн. У разі задоволення судом такої вимоги до стягнення підлягає 50% заробітної плати відповідача. А з урахуванням кредитних зобов`язань такі виплати складуть 70%, що є занадто суттєвою сумою. Відповідач зазначив, що стягнення на користь позивачки 1/5 частки від його доходу (заробітку) є завеликою та не відповідає балансу інтересів осіб. Крім того зазначила стягнення з відповідача відшкодування суми витрат на правничу допомогу є неспівмірною зі складністю справи та витраченим на супроводження справи часом, а тому підлягає зменшенню. 11.06.2024 до суду надійшла відповідь на відзив відповідно до якої позивач [PERSON] просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Вважає відзив на позовну заяву необґрунтованим, а описані в ньому обставини такими, що не відповідають дійсності. На думку позивачки відповідач має достатній рівень доходу для стягнення з нього 1/5 частки доходу на її утримання. Крім того, зазначила, що вона залишилась без будь-яких засобів для існування, оскільки перебуває у відпустці по догляду за меншою донькою, а щомісячної соціальної допомоги у розмірі 860 грн не вистачає. На даний час наявна заборгованість за послуги постачання природного газу у розмірі 4978,66 грн. 21.06.2024 до суду надійшли заперечення представника відповідача. Відповідач вважає, що обставини викладені у відповіді на відзив не відповідають дійсності. Щодо обставин на які посилається позивачка з приводу наявної заборгованості за житлово-комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] , інформація не актуальна, оскільки платежі сплачені. Крім того, позивач дане житло здає в оренду, з чого має джерело доходу у вигляді орендної плати. Дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що між сторонами, [PERSON] та [PERSON] , 05.03.2013 було зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №396. У шлюбі народились діти - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , і [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Сторони проживають окремо. Діти [PERSON] і [PERSON] проживають разом із позивачкою за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №185 від 09.05.2024, виданою Асоціацією органів самоорганізації населення м. Вінниці квартальним комітетом «Димитрівський». Відповідач [PERSON] проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] про що свідчить відповідь №597478 від 17.05.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру. За даними Єдиного державного реєстру судових рішень, інформація з якого є відкритою та знаходиться у загальному доступі, 24.04.2024 Вінницьким міським судом Вінницької області у справі №127/16381/24 видано судовий наказ про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 13.05.2024 року. Судом досліджені, копії документів зобов`язання по споживчих кредитах, графіки погашення платежів [PERSON] та квитанції на придбання водонагрівача, витяжки та побутової техніки. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів відповідача [PERSON] за період з 1 кварталу 2023 року по 1 квартал 2024 року складає 482969,13 грн. З заяв від 19.06.2024 написаних [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вбачається, [PERSON] з дітьми за адресою [ADDRESS] , з січня 2024 року не проживають. По даній адресі проживають квартиранти. Між сторонами склалися правовідносини, що регулюються нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині виконання обов`язку по утриманню одного з них у разі проживання з нею (ним) дитини. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Положеннями ст. 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на таке утримання є незалежним від того, чи працює дружина, незалежним від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Право на аліменти у дружини - матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка, наявності у чоловіка достатніх коштів для надання дружині - матері спільної дитини матеріальної допомоги та стягуються за умови, що чоловік, до якого пред`явлено вимоги про надання утримання, спроможний надавати матеріальну допомогу (постанова Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 712/4702/19). У відповідності до ст. 80 СК України у разі визначення розміру аліментів одному із подружжя за рішенням суду, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Як установлено судом та не заперечується учасниками справи діти проживають разом з матір`ю. Судом не встановлено виконання відповідачем своїх обов`язків по утриманню дружини з якою проживає дитина, а тому відповідне право позивача є порушене та підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача коштів на утримання дружини. Частиною 1 та 2 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У статті 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Як зазначено у частині 1 статті 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд також зазначає, що доказів неспроможності відповідача утримувати дружину матеріали справи не містять. При цьому відмічає, що право позивача на таке утримання є незалежним від того, чи працює вона та незалежним від її матеріального становища. Визначаючись щодо розміру та способу стягнення аліментів, суд враховує часткове визнання відповідачем позову, так як слідує із змісту відзиву на позов останній просив стягувати з нього аліменти у розмірі 1/9 частки від доходу, а також те, що відповідач здорова, працездатна особа та може надавати матеріальну допомогу. Суд звертає увагу, що доказів неможливості надання такої допомоги матеріали справи не містять, тому суд, з урахуванням наявності малолітніх дітей, на яку стягуються аліменти на підставі судового наказу, виданого 24.04.2024 Вінницьким міським судом Вінницької області у справі №127/16381/24, вважає справедливим встановлення аліментів на утримання дружини в розмірі 1/7 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною трьох років, що забезпечуватиме потреби позивачки в її утриманні. Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 79 СК України з дня пред`явлення позову, тобто у даній справі з 15 травня 2024 року. На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Щодо розподілу судових витрат, то суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно положень ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує ряд обставин, визначених ч. 3 ст. 141 ЦПК України. Позивачем заявлено про врахування судових витрат понесених ним (професійна правнича допомога) при розподілі судових витрат між сторонами. На підтвердження цих обставин суду надано договір про надання професійної правничої допомоги від 08.05.2024, детальний опис робіт (наданих послуг) за Договором про надання правничої допомоги від 08.05.2024, квитанція від 08.05.2024 про надання правової допомоги адвокатом Коцурак Т.Ю. про надання правової допомоги у розмірі 3000,00 грн. Визначаючись з розподілом витратна правничу допомогу, відповідно до вимог ст. 137, 141 ЦПК України суд зважає, що заявлені витрати пов`язані з розглядом цієї справи, є неминучими (у зв`язку із виконанням умов договору про надання правничої допомоги), фактично понесеними та документально підтвердженими, тому відповідно до положень ЦПК України підлягають розподілу. Разом з тим, зважаючи на часткове задоволення позову та відповідну заяву відповідача, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 1500,00 грн витрат на правничу допомогу. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 605,60 грн судового збору пропорційно розміру задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial