Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-11 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до Ульяновського районного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов до суду мотивовано зі слідуючих підстав: 22 жовтня 1983 року [PERSON] та [PERSON] уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Горською сільською радою Солецького району Новгородської області, про що було складено відповідний актовий запис № 7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22 жовтня 1983 року (копія додається). Дітей від шлюбу не має. Подружні відносини між сторонами припинені, проживають окремо один від одного більше п`ятнадцяти років. Основною причиною розпаду сім`ї це різниця характерів та відсутність між собою взаєморозуміння, тому подальше збереження шлюбу не можливе. Ухвалою суду від 27 червня 2024 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач не з`явилася, про день і час розгляд справи була повідомлена у встановленому законом порядку, в позовній заяві просила розглядати справу у її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідач був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, але у встановлений законом строк відзиву на позов не подав, із заявами до суду не звертався. У цій справі суд звертає увагу на те, що місце реєстрації/фактичне місце перебування відповідача не встановлено. Так, за відомостями позивача, останнім відомим місцем проживання відповідача є [ADDRESS] . Згідно відповіді № 234 від 08.07.2024 року наданою Благовіщенською міською радою Кіровоградської області [PERSON] на території Благовіщенської територіальної громади не значиться. Частина 2 ст. 28 ЦПК передбачає, що позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд без виходу до нарадчої кімнати ухвалив провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. 12 серпня 2024 року судом винесено ухвалу про винесення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява в частині розірвання шлюбу обґрунтована, ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони у справі уклали шлюб 22 жовтня 1983 року, який був зареєстрований Горською сільською радою Солецького району Новгородської області, про що було складено відповідний актовий запис № 7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22 жовтня 1983 року (а.с.4)). Дітей від шлюбу не має. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являються несумісність характерів та різні погляди на життя. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, то шлюб підлягає розірванню. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. На підставі наведеного, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, відповідно до ст. 112 СК України є підстави для розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved