Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

24.05.2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Мотивувала позов тим, що вони з відповідачем є батьками доньки [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами був розірваний, донька [PERSON] залишилась проживати з матір`ю, знаходилась на її утриманні. Донька [PERSON] є студенткою 1 курсу ступеня бакалавра денної форми навчання тренерського факультету Національного університету фізичного виховання і спорту України (VІ акредитації). Термін навчання з 01.09.2023 року по 30.06.2027 року. Договір № 62-БД про надання платної освітньої послуги для здобувача ступеня бакалавра на основі повної загальної середньої освіти укладений між Національним університетом фізичного виховання і спорту України та замовником освітньої послуги [PERSON] , яка зобов`язалась оплатити освітню послугу, що надається [PERSON] . Загальна вартість послуги за весь строк навчання становить 136 400 грн. Вартість платної послуги за кожний навчальний рік - 34 100 грн. Мати несе всі витрати щодо матеріального утримання доньки, оплаті навчання. Батько матеріальної допомоги на утримання доньки, яка [INFO] досягне повноліття та продовжує навчання, не надає, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з [INFO] до закінчення донькою навчання. 28.05.2024 року було відкрито спрощене позовне провадження у даній справі, яка розглядається з викликом учасників справи. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась з невідомих причин. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, відзиву на позов, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності не надавав. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явились в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] . Її батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Згідно довідки від 08.05.2024 року № 791, [PERSON] є студенткою 1 курсу ступеня бакалавра денної форми навчання тренерського факультету Національного університету фізичного виховання і спорту України (IV рівень акредитації). Термін навчання з 01.09.2023 року по 30.06.2027 року. Договір про навчання у Національному університеті фізичного виховання і спорту України від 16.08.2023 року укладений в інтересах [PERSON] її законним представником - [PERSON] , за освітньо-професійна програмою - «хореографія», спеціальність 024 Хореографія. Крім того, 16.08.2023 року між Національним університетом фізичного виховання і спорту України та законним представником здобувача освіти [PERSON] - [PERSON] укладено договір про надання платної освітньої послуги для здобувача ступеня бакалавра на основі повної загальної середньої освіти. Освітня послуга - платна. Загальна вартість за весь строк навчання - 136 400 грн. вартість платної освітньої послуги за кожний навчальний рік - 34 100 грн. [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , знаходиться на утриманні матері. Батько позивача - [PERSON] проживає окремо, не надає матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON] , яка [INFO] досягла повноліття. Правовідносини виникли між сторонами з приводу обов`язку батьків утримувати повнолітніх дітей та його виконання, тому при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми СК України. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі. Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих (частина третя статті 3 Закону України «Про освіту»). Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні син, дочка навчаються і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Отже, стягнення з батьків аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання та у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується з соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду від 22 листопада 2023 року у справі № 337/642/22 (провадження № 61-9686св23) зроблено висновок: «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу». У постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16 (провадження № 61-12782св18) зроблено висновок: «Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження». У постанові Верховного Суду від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) зроблено висновок: «стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами». Враховуючи, що донька, яка досягла повноліття, навчається на денній формі навчання, має необхідність у харчуванні та одязі, витратах на проїзд, витратах, пов`язаних із організацією навчального процесу, суд дійшов висновку, що у зв`язку з продовженням навчання позивач потребує матеріальної допомоги, яку мають надавати, як мати, так і батько. Визначаючи розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, обов`язок обох батьків у рівному обсязі утримувати дитину на належному рівні, а також те, що дитина, яка продовжує навчання, безсумнівно потребує принаймні мінімальних витрат на власне утримання. Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2024 рік», установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць складає 3 028 грн. Відповідно до частини першої статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи наведене, баланс інтересів як одержувача, так і платника аліментів, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з [INFO] на період навчання [PERSON] в Національному університеті фізичного виховання і спорту України, але не більше, ніж до досягнення нею 23 річного віку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір за ставками 2024 року, в розмірі 1 211, 20 грн., оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом від сплати судового збору була звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved