Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

У травні 2024 року заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту спорідненості (батьківства). В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] вказала, що вона народилась [INFO] у м. Міасс Челябінської області Російської Федерації, батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . Мати заявника [PERSON] померла [INFO] , після смерті якої відкрилась спадщина. Для прийняття спадщини після померлої [PERSON] , батько заявника [PERSON] подав заяву, в якій він зазначив, що приймає спадщину, а також повідомив, що є інший спадкоємець - дочка [PERSON] (заявник у справі). Однак, заявником було загублено свідоцтво про народження та для його відновлення вона звернулась до Печерського відділу ДРАЦС у місті Києві із заявою про видачу дублікату свідоцтва про народження. Заява була розглянута та надано відповідь, що видача повторного свідоцтва про народження не вбачається за можливе. [INFO] помер батько заявника [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. До своєї смерті [PERSON] зробив нотаріальну заяву про те, що [PERSON] є його донькою. Після смерті батька заявник звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пінчук О.В. із заявою про відкриття спадкової справи та прийняття спадку, проте заявнику було повідомлено, що у зв`язку із тим, що нею втрачено свідоцтво про народження, вона не може отримати спадщину, оскільки не може довести факт споріднення зі своїм батьком. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 27.05.2024 відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду. Заявник у судовому засіданні вимоги своєї заяви підтримала та просила суд її задовольнити у повному обсязі. Заінтересована особа будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду справи, у судове засідання явку свого представника не забезпечила, причини неявки суду не повідомила. Будь - яких заяв, клопотань до суду від заінтересованої особи не надійшло. У зв`язку з зазначеним суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника заінтересованої особи. У судовому засіданні у якості свідка допитано [PERSON] (рідний брат заявника) який показав суду, що [PERSON] є їх із заявником рідним батьком, а заявник є його рідною сестрою, з якою у нього різниця у віці 12 років. У судовому засіданні у якості свідка допитано [PERSON] (племінниця заявника), яка підтвердила суду, що заявник є її рідною тіткою, також свідок підтвердила, що покійний [PERSON] є батьком заявника. Заслухавши заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення питання про встановлення факту родинних відносин, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено. що [INFO] помер батько заявника [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. До своєї смерті [PERSON] зробив нотаріальну заяву про те, що [PERSON] є його донькою. Після смерті батька заявник звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пінчук О.В. із заявою про відкриття спадкової справи та прийняття спадку, проте заявнику було повідомлено, що у зв`язку із тим, що нею втрачено свідоцтво про народження, вона не може отримати спадщину, оскільки не може довести факт споріднення зі своїм батьком. Відповідно до ст. 293 ЦПК України суди розглядають в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Так, перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 315 ЦПК і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення, зокрема встановлення факту родинних відносин тощо. Звертаючись до суду [PERSON] вказує на те, що [PERSON] є її рідним батьком, однак документи, що підтверджують їх родинні відносини не збереглися, оскільки були втрачені. Згідно з роз`яснення пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше. Встановити факт родинних відносин заявнику необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилася після смерті її батька [PERSON] . Частинами 1, 2, 3 та 4 статті 12 ЦПК України, передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності наявних у справі доказів, в розумінні ст. 76-81 ЦПК України, обставини справи, на які заявник посилається як на підставу своїх вимог, з`ясувавши відомості про встановлений факт та мету його встановлення, яка перешкоджає заявнику в переоформленні майнових прав, суд вважає за можливе встановити факт родинних відносин між фізичними особами, про який просить заявниця та доходить висновку, що заява підлягає задоволенню. Із матеріалів справи убачається, що встановлення факту спорідненості, про що просить заявник, необхідно для отримання спадщини у порядку спадкування за законом як спадкоємиць 1 черги за померлим батьком [PERSON] . Заявник позбавлена можливості оформити спадщину у позасудовому порядку. Встановлення даного факту прав та інтересів третіх осіб не порушує та не пов`язано з подальшим вирішенням спору про право. При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до ч. 7 ст. 297 ЦПК України при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження - судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved