Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна. Позивач просить суд поділити між сторонами автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель TOUAREG, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , який належить сторонам на праві спільної сумісної власності, наступним чином: - виділити даний автомобіль у приватну особисту власність [PERSON] ; - присудити [PERSON] грошову компенсацію взамін належної їй частки в автомобілі в розмірі 297 317,00 грн та стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] розмір такої грошової компенсації. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що з 15 жовтня 2015 року позивач перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу [PERSON] та [PERSON] набуто у спільну сумісну власність автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель TOUAREG, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] . Право власності зареєстровано на ім`я відповідача. Автомобіль набуто в інтересах сім`ї для спільного використання за рахунок спільних доходів подружжя. На підставі рішення суду від 21 березня 2023 року шлюб між сторонами розірвано. Позивач бажає вирішити питання про поділ спільного майна подружжя в судовому порядку, оскільки існує спір, який сторони добровільно вирішити не можуть. Ухвалою суду від 30 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 22 липня 2024 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 13 серпня 2024 року. 19 червня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач вказує, що орієнтовно в серпні 2020 року, перебуваючи у шлюбі з позивачем, він придбав автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель TOUAREG, реєстраційний номер [NUMBER] . Для купівлі вказаного автомобіля сторони позичили кошти у батька відповідача та батьків позивача. Батькам позивача кошти повернуто, а батькові відповідача кошти в сумі 36 000,00 грн та 4 000 доларів США не повернуто. Зазначає, що вартість автомобіля, зазначена в позовній заяві, є істотно завищеною. Згідно із замовленим ним автотоварознавчим дослідженням вартість спірного автомобіля становить 546 598,00 грн. Відповідач вважає, що наявність боргових зобов`язань подружжя враховується під час поділу майна в судовому порядку. Враховуючи невиконанні фінансові зобов`язання перед батьком та реальну вартість автомобіля на день розгляду справи, відповідач не проти повернути частину коштів позивачу в сумі 174 199,00 грн. Відповідач не заперечує проти визнання автомобіля об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, виділення його у приватну особиту власність відповідача, присудження позивачу грошової компенсації взамін належної їй частки в автомобілі в розмірі 174 199,00 грн. Також відповідач просить стягнути з позивача на його користь 1 000,00 грн витрат на оплату послуг експерта. 24 червня 2024 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначила, що їй не відомо про написання розписок щодо позики коштів у травні та серпні 2020 року, не встановлено та не доведено причинний зв`язок між датою написання розписки у травні 2020 року та придбанням в реєстрацією автомобіля у серпні 2020 року. Позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, представник позивача подала до суду заяву про проведення судового засідання за відсутності позивача та її представника. У заяві зазначено, що позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про проведення судового засідання за його відсутності. У заяві відповідач також відмовився від допиту свідка [PERSON] . У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 21 березня 2023 року, у справі №565/242/23, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 15 жовтня 2015 року. Під час перебування у шлюбі сторонами придбано автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель TOUAREG, тип загальний легковий, універсал-В, чорного кольору, 2010 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] . Вказаний автомобіль зареєстрований за [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Сторони не заперечують, що спірний автомобіль перебуває у користуванні відповідача. Учасники справи визнають, що автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель TOUAREG, реєстраційний номер [NUMBER] , є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки набутий подружжям за час шлюбу. У ст.60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і ст.368 ЦК України. Відповідно до ст.71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. За змістом статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Твердження відповідача, що для купівлі спірного автомобіля використано кошти, які він отримав у борг від свого батька [PERSON] згідно з розписками, суд вважає належним чином не доведеними. Зі змісту розписки від 24 травня 2020 року убачається, що [PERSON] отримав від [PERSON] 4 000 доларів США на придбання автомобіля. Зі змісту розписки від 13 серпня 2020 року убачається, що [PERSON] отримав від [PERSON] 36 000,00 грн на придбання автомобіля. Позивач у відповіді на відзив вказала, що їй не було відомо про написання відповідачем у травні та серпні 2020 року розписок. Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, що отримані кошти за розписками від 24 травня 2020 року та 13 серпня 2024 року використані за призначенням, тобто на придбання спірного автомобіля. Суд також враховує, що згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 24 листопада 2021 року у справі №675/347/18-ц, сам по собі факт зазначення у розписці про ціль позики, безумовно, не свідчить про те, що позика була витрачена на такі цілі та про обізнаність іншого з подружжя про існування такої позики. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою (ч.2 ст.364 ЦК України). У ч.2 ст.183 ЦК України зазначено, що неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.22 постанови від 21 грудня 2007 року N11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У ч.2 ст.372 ЦК України зазначено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Позивач до позовної заяви додала висновок про вартість об`єкта оцінки від 02 травня 2024 року, виконаний оцінювачем [PERSON] , згідно з яким ринкова вартість автомобіля VOLKSWAGEN TOUAREG, 2010 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , складає з ПДВ 594 634,00 грн. Відповідач не погодився з вартістю спірного автомобіля, зазначеною у наданому позивачем висновку, та надав суду висновок судового експерта [PERSON] , складений 10 червня 2024 року. Згідно з висновком експерта №14-2024 від 10 червня 2024 року, ринкова вартість автомобіля VOLKSWAGEN TOUAREG, реєстраційний номер [NUMBER] , на дату дослідження, 05 червня 2024 року, становить 546 598,47 грн. При визначенні вартості автомобіля суд бере за основу висновок судового експерта Семенюка В.М. №14-2024 від 10 червня 2024 року, який підготовлено для подання до суду, оскільки оцінка вартості автомобіля оцінювачем [PERSON] проводилася без огляду транспортного засобу та у висновку про вартість об`єкта оцінки відсутні відомості про попередження оцінювача про відповідальність за ст.384, 385 КК України. Враховуючи, що автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель TOUAREG, реєстраційний номер [NUMBER] , є спільною сумісною власністю подружжя, знаходиться в користуванні відповідача, позивач згодна одержати від відповідача матеріальну компенсацію за належну їй частку автомобіля, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позовних вимог про поділ майна подружжя, шляхом виділення спірного автомобіля у власність відповідача та присудження [PERSON] половини вартості транспортного засобу (546 598,47 грн /2 = 273 299,24 грн). Відповідач просить відшкодувати 1 000,00 грн витрат пов`язаних із проведенням експертизи. Відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Тож сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо суд урахував відповідний висновок експерта як доказ. Такий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 листопада 2023 року у справі N712/4126/22. При постановленні вказаного судового рішення висновок судового експерта №14-2024 від 10 червня 2024 року врахований судом як доказ ринкової вартості спірного автомобіля. Оскільки позовні вимоги задоволено на 91,92 %, то стягненню з позивача на користь відповідача підлягають витрати відповідача на проведення експертизи у розмірі 80,78 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial