Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-31 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом і просить стягнути з відповідача витрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 86600 грн. 36 коп. та судові витрати по справі (судовий збір в розмірі 3028 грн 00 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 6000 грн. 00 коп.). Посилається на те, що 16 листопада 2022 року ПАТ «ПРОСТО» та [PERSON] уклали Поліс № ЕР/210955445 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого було застраховано відповідальність водія транспортного засобу марки Renault Megane», д.н.з. [NUMBER] . 02 травня 2023 року по вул.Івана Федорова в м.Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Nissan Qasqai» д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , та транспортного засобу марки «Renault Megane», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Печерського районного суду м.Києва від 05 червня 2023 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 25 вересня 2023 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди. За заявою [PERSON] позивачем йому була виплачена сума страхового відшкодування в розмірі 86600 грн 36 коп. Оскільки [PERSON] вчинив дану дорожньо-транспортну пригоду в стані алкогольного сп`яніння (що підтверджується ним та встановлено в судовому рішенні), то з нього підлягає стягненню сума страхового відшкодування, виплачена потерпілому. ПАТ «ПРОСТО» намагалося в досудовому порядку врегулювати спір шляхом направлення на адресу відповідача вимоги № 04-1555 від 02 травня 2023 року, на яку останній не відреагував, суму страхового відшкодування не сплатив. Крім того, представник позивача просить стягнути із відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу, посилаючись на те, що позивач не є фахівцем у галузі права, для захисту своїх прав був змушений звернутися за допомогою до особи, яка надає послуги в галузі права- Адвокатського бюро «Синюк та партнери». За надану правничу допомогу були сплачені кошти в розмірі 6000 грн 00 коп., що підлягають стягненню із відповідача. Ухвалою від 27 травня 2024 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.104). Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. 17 червня 2024 року від представника відповідача адвоката Харченка С.В. до суду надійшло клопотання про зупинення провадження по справі в зв`язку з тим, що [PERSON] призваний на військову службу та перебуває в зоні ведення активних бойових дій, тому найближчим часом не зможе взяти участь у розгляді даної справи. Ухвалою від 09 липня 2024 року було відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження в справі (а.с.116). Копія ухвали отримана представником відповідача 09 липня 2024 року, самим відповідачем 23 липня 2024 року. Відзиву на позов не надано, будь-яких заяв чи клопотань не заявлено. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Судом встановлено наступне. 12 травня 2023 року о 19 год. 24 хв. по вул. І.Федорова в м.Києві [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Renault Megane», д.н.з. [NUMBER] , перед виїздом та початком руху не переконався, що це буде безпечно, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив зіткнення із припаркованим автомобілем марки «Nissan Qasqai» д.н.з. [NUMBER] , власником кого є [PERSON] . Своїми діями [PERSON] порушив п.п.2.3б, 13.1 ПДР України. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Печерського районного суду м.Києва від 05 червня 2023 року(а.с.17-19) [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік. Провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.130 КУПАП закрито в зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адмінправопорушення. Крім того, із пояснень, наданих захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, [PERSON] «вживав алкогольні напої перед тим, як сісти за кермо, а не після ДТП». До позовної заяви представником позивача додано висновок КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» (а.с.26-27), відповідно до якого [PERSON] 02 травня 2023 року о 22 год.45 хв. перебував в стані алкогольного сп`яніння. Постановою Київського апеляційного суду від 25 вересня 2023 року вищезазначену постанову було залишено без змін (а.с.20-25). Даною постановою було встановлено, що « [PERSON] вчинив зазначене правопорушення правопорушення, перебуваючи в стані сп`яніння, що суттєво впливає на суспільну небезпечність правопорушення, оскільки збільшує ризик настання негативних наслідків вчиненого правопорушення, в даному випадку пошкодження транспортних засобів через зниження уваги та можливості бути уважним та належним чином стежити за дорожньою обстановкою (п. 2.3 б ПДР)». Перебування відповідача у стані алкогольного сп`яніння під час вчинення вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнається і захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду даної справи в суді першої інстанції (а.с.17-18). Як вбачається із пояснень захисника [PERSON] , «За ст.ч.4 ст.130 КУпАП не визнає, оскільки вживав алкогольні напої перед тим, як сісти за кермо, а не після ДТП». Дані пояснення були підтримані і особою, яка притягувалася до адміністративної відповідальності, [PERSON] , який є відповідачем по даній справі. Відповідно до копії свідоцтва про реєстрації транспортного засобу серії [NUMBER] власником автомобіля марки «Nissan Qasqai» д.н.з. [NUMBER] , є [PERSON] (а.с.12). Відповідно до поліса № ЕР/210955445 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 16 листопада 2022 року цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «Renault Megane», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована Акціонерним товариством «ПРОСТО-страхування». 03 травня 2023 року [PERSON] звернувся до АТ «ПРОСТО-страхування» із повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку (а.с.9-10). 08 травня 2023 року із аналогічним повідомленням до АТ «ПРОСТО-страхування» звернувся [PERSON] (а.с.7-8). Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Nissan Qasqai» д.н.з. [NUMBER] , зазнав механічних пошкоджень, про що було складено відповідний акт технічного огляду та зроблено відповідну калькуляцію необхідних витрат для відновлювального ремонту (а.с.42-63). Відповідно до звіту № 163923 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, матеріальна шкода, заподіяна власнику автомобіля марки «Nissan Qasqai» д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] становить 116174 грн 40 коп. (а.с.28-41). Згідно страхового акту № 163923 від 09 червня 2023 року (а.с.65) вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу марки «Nissan Qasqai» д.н.з. [NUMBER] , становить 86600 грн 36 коп. Як вбачається із копії платіжної інструкції № 3194 від 09 червня 2023 року сума страхового відшкодування в розмірі 86600 грн 36 коп. була перерахована на рахунок ФОП, що здійснювало ремонтні роботи автомобіля марки «Nissan Qasqai» д.н.з. [NUMBER] (а.с.66). 21 червня 2023 року на адресу [PERSON] була направлена регресна вимога № 04-1555 про необхідність відшкодування виплаченого [PERSON] страхового відшкодування в розмірі 86600 грн 36 коп. (а.с.68). На підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу представником позивача подані наступні докази: копію посвідчення адвоката на ім`я [PERSON] (а.с.69); копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 6423/10 від 15 лютого 2018 року (а.с.70); копію ордеру серії АІ № 1116322 від 15 березня 2024 року (а.с.68); виписку з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 71-72); копію Договору про надання правової допомоги від 03 січня 2024 року (а.с.75-76); копію реєстру справ від 01 березня 2024 року (а.с.77); копію акту виконаних робіт від 15 березня 2024 року (а.с.78); копією детального опису наданих робіт (а.с.80); копією платіжної інструкції № 6499 від 11 березня 2024 року (а.с.79). Суд приймає до уваги подані представником позивача докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ст. 979, 981 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За змістом ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до п.38.1.1 а) Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи, що ПАТ «ПРОСТО» була виплачена сума страхового відшкодування потерпілому в розмірі 86600 грн 36 коп., відповідач визнаний винним у даній дорожньо-транспортній пригоді, під час вчинення ДТП він перебував у стані алкогольного сп`яніння (дана обставина визнана [PERSON] та його захисником [PERSON] при розгляді справи про адміністративне правопорушення № 757/20082/23-п та встановлена постановою Київського апеляційного суду від 25 вересня 2023 року), позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Що стосується стягнення із відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, слід зазначити наступне. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4)пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За змістом пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц. Відповідно до п.4.1 Договору про надання правової допомоги від 03 січня 2024 року, укладеного між ПАТ «ПРОСТО» та Адвокатським бюро «»Синюк та партнери» вартість наданих юридичних послуг адвокатське бюро визначає самостійно після одержання від клієнта замовлення та надання юридичної допомоги та виставляє клієнту відповідний розрахунок. Відповідно до детального опису робі (наданих послуг) від 15 березня 2024 року загальна вартість наданих послуг становить 6000 грн 00 коп. Згідно акту виконаних робіт від 15 березня 2024 року позивачу адвокатом Синюком С.Л. була надана правова допомога у підготовці документів по дорожньо-транспортній пригоді за участю [PERSON] 11 березня 2024 року вищезазначені кошти були перераховані позивачем на рахунок Адвокатського об`єднання «Синюк та партнери». Відповідно до п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). З правових позицій Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладених у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, у розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Будь-яких заперечень щодо суми витрат на професійну правову допомогу від відповідача чи його представника не надходило. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн 00 коп., оскільки понесення даних витрат підтверджено відповідними доказами. В силу ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 3028 грн 00 коп. підлягає стягненню із відповідача. На підставі викладеного, відповідно до ст. 16, 979, 983, 981, 1166, 1187, 1191 ЦК України, Законів України «Про страхування» та «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved