Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою, у якій просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 4,1268 га з кадастровим номером 6822789200:08:004:0159, що розташована на території Чернелівської сільської ради Хмельницького району (кол. Красилівського району) Хмельницької області (реєстраційний номер 871574068227) в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] помер її дядько [PERSON] . Після його смерті Хмельницькою районною Державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу № 53/2023. Вона є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . Відповідно до заповіту від 22.08.2014 року, що посвідчений приватним нотаріусом Красилівського районного нотаріального округу Кізюн Т.А. та зареєстрований в реєстрі за № 680, [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: належне йому право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства агрофірма «Авангард» розміром 3,5 в умовних кадастрових гектарах без визнання меж цієї частки в натурі (на місцевості) заповідаю [PERSON] . З відповідною заявою щодо оформлення своїх спадкових прав вона звернулася до нотаріуса, проте повідомленням Державного нотаріуса Хмельницької районної державної нотаріальної контори № 1113/02-14 від 14.11.2023 року їй було повідомлено, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку видати немає можливості, у зв`язку з тим, що у заповіті об`єкт спадкування зазначено як земельна часта (пай), а згідно з повідомленням ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 27.10.2023 року №2174/291-2023 та інформаційної довідки з ДРРП від 11.03.2016 року земельна ділянка площею 4,1268 га з кадастровим номером 6822789200:08:004:0159 громадянина [PERSON] сформована взамін сертифікату на право на земельну частку серії ХМ № 0402825 від 31.10.2001 року. Таким чином, склалася ситуація, коли після посвідчення заповіту [PERSON] реалізував своє право на земельну частку розміром 3,5 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належало йому на підставі сертифікату ХМ № 0402825 від 31.10.2001 року, та оформив право власності на земельну ділянку площею 4,1268 га з кадастровим номером 6822789200:08:004:0159, що розташована на території Чернелівської сільської ради кол. Красилівського району Хмельницької області взамін на вищевказаний сертифікат, проте нового заповіту на таку земельну ділянку не залишив. У зв`язку з цим вона вимушена звернутися суду за захистом прав та законних інтересів із позовом про визнання права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6822789200:08:004:0159 в порядку спадкування за заповітом. Аргументи учасників справи. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Ксьонлзик Ю.Ю. у судове засідання не з`явилися, представник позивача надіслав заяву, у якій просив розглянути справу за відсутності позивача та його представника, вказав, що позивач позовні вимоги підтримує, та просить їх задовольнити. Представник відповідача Красилівської міської\~ради Хмельницької\~області у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, щодо задоволення позовних вимог покладається на розсуд суду. Позиція суду. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку. Короткий зміст фактичних обставин справи. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Красилівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) 25.11.2022 року, актовий запис № 490, [PERSON] , помер [INFO] . Після смерті [PERSON] . Хмельницькою районною Державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу № 53/2023 (а.с. 43-60). Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , що підтверджується довідкою про коло спадкоємців №1116/02/14 від 14.11.2023 року (а.с. 11). Відповідно до заповіту від 22.08.2014 року, що посвідчений приватним нотаріусом Красилівського районного нотаріального округу Кізюн Т.А. та зареєстрований в реєстрі за №680, [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: належне йому право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства агрофірма «Авангард» розміром 3,5 в умовних кадастрових гектарах без визнання меж цієї частки в натурі (на місцевості) заповідаю [PERSON] (а.с. 9). З відповідною заявою щодо оформлення своїх спадкових прав Позивачка звернулася до нотаріуса, проте повідомленням Державного нотаріуса Хмельницької районної державної нотаріальної контори № 1113/02-14 від 14.11.2023 року (а.с. 12) [PERSON] було повідомлено, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку видати немає можливості, у зв`язку з тим, що у заповіті об`єкт спадкування зазначено як земельна часта (пай), а згідно з повідомленням ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 27.10.2023 року № 2174/291-2023 року (а.с. 14) та інформаційної довідки з ДРРП від 11.03.2016 року (а.с. 13) земельна ділянка площею 4,1268 га з кадастровим номером 6822789200:08:004:0159 громадянина [PERSON] сформована взамін сертифікату на право на земельну частку серії ХМ № 0402825 від 31.10.2001 року (а.с. 55). Таким чином, після посвідчення заповіту [PERSON] реалізував своє право на земельну частку розміром 3,5 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належало йому на підставі сертифікату ХМ № 0402825 від 31.10.2001 року, та оформив право власності на земельну ділянку площею 4,1268 га з кадастровим номером 6822789200:08:004:0159, що розташована на території Чернелівської сільської ради кол. Красилівського району Хмельницької області взамін на вищевказаний сертифікат, проте нового заповіту на таку земельну ділянку не залишив. В даному ж випадку спадкодавець реалізував своє право на земельну ділянку після того, як заповів його Позивачці, а тому [PERSON] має право на визнання за нею права власності на земельну ділянку площею 4,1268 га з кадастровим номером 6822789200:08:004:0159, що розташована на території Чернелівської сільської ради кол. Красилівського району Хмельницької області в порядку спадкування за заповітом, адже саме їй за заповітом належало право на земельну частку, що стало підставою для оформлення [PERSON] право власності на вищевказану земельну ділянку. Факт набуття у власність [PERSON] вищевказаної земельної ділянки на підставі сертифікату серії ХМ № 0402825, права за яким було передано Позивачці за заповітом, підтверджується серед іншого також листом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області № 2174/291-23 від 27.10.2023 року (а.с. 14), розпорядженням Красилівської РДА Хмельницької області №67/2016-р від 25.02.2016 року (а.с. 15) та інформаційною довідкою № 54874387 (а.с. 13). Мотиви з яких виходить суд і застосовані норми права. Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує наступне. Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відтак, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємця з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Пункт 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року №666/94 передбачає, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі- продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1, ч. ч. 1, 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 4 статті 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" у разі якщо до 1 січня 2025 року власник невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємець не оформив право власності на земельну ділянку, він вважається таким, що відмовився від одержання земельної ділянки. У силу вимог\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що крім позивача, інших спадкоємців за заповітом чи осіб, які б претендували на обов`язкову частку у спадщині, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , не було. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією з законних підстав набуття права власності є спадкування. За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов`язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Як вбачається із матеріалів справи позивач є спадкоємцем за заповітом, однак позбавлений можливості вирішити питання оформлення спадщини у позасудовому порядку. Слід врахувати, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту та застосовується лише якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно з положеннями\~ст. 1216 ЦК України\~- спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У порядку статей 1216 та 1218\~ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною другою статті 1220\~ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (частина третя ст. 1223 ЦК). Відповідно до частини першої статті 1296\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України\~в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до п. 4.15 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мінюсту № 296/5 від 22.02.2012 року та зареєстрованого в Мінюсті 22.02.2012 року за № 282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1, 2 ст. 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання шляхом звернення до суду за захистом свого права з позовом про визнання такого права. Враховуючи вищевказане, можна дійти обґрунтованого висновку про необхідність визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 4,1268 га з кадастровим номером 6822789200:08:004:0159, що розташована на території Чернелівської сільської ради кол. Красилівського району Хмельницької області, в порядку спадкування за заповітом, адже право на земельну частку (пай), на підставі якого було оформлено вищевказану земельну ділянку, було передано їй за заповітом від 22.08.2014 року після смерті [PERSON] . Розподіл судових витрат між сторонами. На стягненні\~судових витрат\~позивач не\~наполягає.\~Користуючись принципом\~диспозитивності,\~визначеним ч.\~1\~ст.\~13\~ЦПК України,\~суд не\~виходить за\~межі заявлених\~позовних вимог,\~а тому\~підстав для\~стягнення судових\~витрат з\~Красилівської міської\~ради Хмельницької\~області на користь позивача не вбачається. На підставі викладеного та

Outcome: approved