Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-01 00:00:00

20.06.2024 року із вказаним позовом до суду звернулась позивачка, де в обґрунтування своїх вимог зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча і має таку можливість. У зв`язку з чим, просить стягнути з [PERSON] на її користь на утримання їх неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги позовної заяви підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , відповідно до поданої заяви, наявної в матеріалах справи, просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги позивачки визнає в повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази у справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 02.08.2022 Калинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), сторони зареєстрували шлюб 02.08.2022 за актовим записом № 199. Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 7а). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Калинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), [PERSON] , народився [INFO] . Його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до довідки КП «Управляюча компанія «Житловик» № 355 від 10.06.2024, [PERSON] , [INFO] , проживає біля матері [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , та перебуває на її утриманні (а.с. 9). За змістом ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення повноліття. Виходячи з положень даних статей, утримання дитини є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. А тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини. За змістом частини 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання дитини, суд виходить з положень ст. 181, 182 СК України та приймає до уваги, що відповідач є працездатною особою, інших утриманців не має, а тому вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти в заявленому позивачем розмірі - 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, суд виходить з наступного. Так, за змістом ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Крім того, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, сімейним законодавством передбачено право дружини - матері на утримання чоловіком - батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. В свою чергу, у Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Матеріальне становище платника оцінюється, виходячи з вартості належного йому майна, розміру заробітку (доходу). З огляду на викладене, беручи до уваги, що матеріалами справи підтверджено наявність шлюбу між сторонами, а також проживання з позивачем спільної з відповідачем дитини, враховуючи, що відповідач, як батько дитини, яка не досягла трьох років, кошти на утримання позивача не надає, є фізично здоровим, працездатним, доказів щодо інших утриманців, а також неможливості сплачувати аліменти відповідачем суду не представлено, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частини заробітку відповідача. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. При встановлених обставинах позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже, оскільки позовну заяву пред`явлено до суду 20.06.2024, саме з цієї дати суд і присуджує аліменти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягнення 1211,20 грн. судового збору, оскільки позивач звільнена від його сплати. Виходячи із викладеного, на підставі ст.ст. 7, 75, 84, 180-184, 191 СК України,

Outcome: approved