Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом та просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,560 га у межах згідно з планом, розташовану на території Кам`янської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] помер брат позивачки - [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,560 га у межах згідно з планом, розташовану на території Кам`янської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області. Спадкоємцю [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.03.2023 року, виданої приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Штефан В.В., зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця той з подружжя хто його пережив. У другу чергу мають право на спадкування за законом брати та сестра спадкодавця. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування в разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права спадкування та інше. Нотаріусом зазначено, що спадщину [PERSON] за фактом спільного проживання з спадкодавцем прийняла його дружина [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . [PERSON] та спадкодавець [PERSON] , на момент смерті останнього, були зареєстровані в [ADDRESS] . Згідно зазначеної раніше постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не подавала, за свідоцтвом про право на спадщину не зверталась, документальне підтвердити той факт що остання перебувала в шлюбі з спадкодавцем не вбачається можливим, через розбіжності в актовому записі про шлюб, водночас [PERSON] є спадкоємцем за заповітом спадкодавця, що виключає необхідність доведення факту перебування в шлюбних відносинах зі спадкодавцем. Тому нотаріус прийшов до висновку, що відсутні підстави для закликання наступної черги спадкоємців - позивача [PERSON] , як спадкоємця другої черги за законом, та зауважує що може в позасудовому порядку підтвердити факт родинних відносин (брат - сестра), в зв`язку з чим позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання, в якому просить розглянути справу за відсутності їх представника. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.ст. 15, 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. У ст.\~55\~Конституції України зазначено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [INFO] помер брат позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , виданим Апостолівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №649 (а.с.8). [INFO] померла дружина [PERSON] [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , виданим Апостолівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №284 (а.с.9). Згідно свідоцтва про народження, « [PERSON] » (мовою оригіналу) народилась [INFO] . Батьками вказані: батько « [PERSON] », мати « [PERSON] » (мовою оригіналу). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу Серії [NUMBER] , [PERSON] 28.07.1979 року уклала шлюб з [PERSON] . Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині « [PERSON] ». Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 09.02.2022 року, виданої виконкомом Нивотрудівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 26.01.2004 року по теперішній час. Згідно довідки виконкому Апостолівської міської ради №169 від 16.05.2022 року негосподарської книги №04 за 2021-2025 роки особового рахунку № [NUMBER] в [ADDRESS] з 29.12.1978 року був зареєстрований [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . На момент смерті з ним була зареєстрована: дружина - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . На момент смерті [PERSON] перебував в стаціонарному відділенні КЗ «Апостолівський територіальний центр». Згідно заповіту від 08.11.2006 року, посвідченого секретарем Кам`янської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все своє майно, що буде належати йому на день його смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалось, а також все те, на що він за законом буде мати право, заповів [PERSON] . Згідно Державного акту на право приватної власності на землю від 08.02.2001 року, [PERSON] на підставі рішення виконкому Кам`янської сільської Ради народних депутатів №60 від 02.11.2000 року, передається у приватну власність земельна ділянка площею 5,560 га у межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Кам`янської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області (а.с.7). 17.03.2023 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса\~Криворізького районного\~нотаріального округу\~Штефан В.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] , на рухоме та нерухоме майно. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.03.2023 року, спадкування здійснюється за заповітом або законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця той з подружжя хто його пережив. У другу чергу мають право на спадкування за законом брати та сестра спадкодавця. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування в разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права спадкування та інше. Нотаріусом зазначено, що спадщину [PERSON] за фактом спільного проживання з спадкодавцем прийняла його дружина [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . [PERSON] та спадкодавець [PERSON] , на момент смерті останнього, були зареєстровані в [ADDRESS] . Згідно зазначеної раніше постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не подавала, за свідоцтвом про право на спадщину не зверталась, документальне підтвердити той факт що остання перебувала в шлюбі з спадкодавцем не вбачається можливим, через розбіжності в актовому записі про шлюб, водночас [PERSON] є спадкоємцем за заповітом спадкодавця, що виключає необхідність доведення факту перебування в шлюбних відносинах зі спадкодавцем. Тому нотаріус прийшов до висновку, що відсутні підстави для закликання наступної черги спадкоємців - позивача [PERSON] , як спадкоємця другої черги за законом, та зауважує що не може в позасудовому порядку підтвердити факт родинних відносин (брат - сестра). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №68957014 від 17.05.2022 року, виданої приватним нотаріусом Штефан В.В., інформаційну довідку надано у зв`язку з відкриттям спадкової справи. Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №68957099 від 17.05.2022 року, наданого приватним нотаріусом Штефан В.В., до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація спадкової справи, номер у Спадковому реєстрі 69285673, номер у нотаріуса 33/2022. Спадкодавець [PERSON] . Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №68957283 від 17.05.2022 року, виданої приватним нотаріусом Штефан В.В., за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі знайдено таку інформацію: заповіт, номер у Спадковому реєстрі 41129636, чинний, номер в реєстрі нотаріальних дій 357. Заповідач [PERSON] . Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України (ст.ст. 1218, 1231 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом норми ст. 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вказано, що спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається, таким що прийняв спадщину. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Стаття 33 Конституції України розрізняє місце перебування та місце проживання фізичної особи, місце проживання фізичної особи це місце, де громадянин постійно чи переважно проживає (як власник будинку чи квартири; як наймач чи піднаймач житла; як член сім`ї власника, наймача тощо або на іншій підставі, встановленій законодавством, у будинку - інтернаті для інвалідів, громадян похилого віку тощо). Отже, наявність реєстрації спадкоємця та спадкодавця за однією адресою не є абсолютним підтвердженням обставин того, що вони проживали разом та автоматично прийняли спадщину, такі обставини мають бути оцінені згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України. В справі з аналогічними обставинами Верховний Суд, в Постанові від 16 червня 2021 року в справі №652/1031/18, зазначив наступне. Верховний Суд застосовує системний аналіз норм матеріального права, за яким визначається місце проживання фізичної особи. Частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готелі тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно переважно або тимчасово. Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації. Право на вибір місця проживання закріплено у ст. 33 Конституції України, відповідно до якої кожному гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема, у готелі чи у санаторії тощо). Згідно зі\~ст.\~2\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні»\~реєстрація місця\~проживання чи\~місця перебування\~особи або\~її відсутність\~не можуть\~бути умовою\~реалізації прав\~і свобод,\~передбачених Конституцією,\~законами чи\~міжнародними договорами\~України,\~або підставою\~для їх\~обмеження.\~Зазначена норма\~відображає загальний\~принцип недискримінації\~за ознакою\~наявності чи\~відсутності реєстрації\~місця проживання\~чи місця перебування особи. З аналізу наведених норм права та правила ч. 1 ст. 1221 ЦК України випливає, що місцем відкриття спадщини є не місце реєстрації спадкодавця, а останнє місце постійного проживання. В зазначеній справі №652/1031/18 Верховний Суд зробив висновок, що останнім місцем проживання спадкодавця (перебував до дня смерті), був КЗ «Високопільський територіальний центр соціального обслуговування» (надання соціальних пільг). Виходячи з викладеного підтверджується та обставина що спадкоємець за заповітом [PERSON] , за фактом проживання, спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] не прийняла, заяв про прийняття спадщини не подавала. В той час як позивач, як спадкоємець другої черги за законом, заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , подала своєчасно. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Статтею 15 ЦК визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно п.1 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76\~ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Таким чином, з огляду на встановлені обставини та наведені норми чинного законодавства, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, підтверджуються зібраними у справі доказами, а тому підлягають до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved