Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала наступне. 10 квітня 2019 року між нею та відповідачем було розірвано шлюб та отримано рішення суду про розірвання шлюбу від 10.04.2019. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з позивачкою. До досягнення сином повноліття відповідач за рішенням суду сплачував аліменти на утримання дитини, але після досягнення сином повноліття відповідач перестав надавати будь-яку матеріальну допомогу. 3 01 вересня 2023 року син навчається на першому курсі денного відділення Сумського державного університету. У серпні 2023 року він вступив на денну форму навчання до Сумського державного університету, що підтверджується доданою до позовної заяви довідкою з місця навчання. Строк навчання у вище зазначеному ВУЗі встановлено до 30.06.2027. Надання освітніх послуг здійснюється на платній основі. Відповідно до Договору про надання освітньої послуги з підготовки фахівця з вищою освітою між Сумським державним університетом та фізичною особою від 16 серпня 2023 року загальна вартість навчання на сьогодні становить 182640грн. Вартість навчання розділена за періодами. Тож за перший навчальний рік позивачкою вже сплачено 33020грн, а на наступний навчальний рік розмір оплати ще збільшиться. Позивачка зазначає, що у зв`язку з тим, що її син навчається на денній формі навчання він не має можливості десь працювати, потребує коштів для оплати свого навчання та матеріальної підтримки. На даний час матеріальне становище позивачки є скрутним, бо її заробітна плата є не високою, у зв`язку з чим вони з сином опинились у скрутному матеріальному становищі. Будь-якої матеріальної допомоги сину відповідач не здійснює. Крім цього, позивачка зазначає, що відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стагнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Враховуючи те, що позивачка самостійно оплатила навчання сина на 1-му курсі в загальній сумі 33020грн, то просить стягнути з відповідача половину від витраченої нею суми на додаткові витрати, тобто навчання спільної з відповідачем дитини, на її користь у розмірі 16510грн. Також позивачка вважає за потрібне стягнути з відповідача кошти за навчання, розбивши решту суми на його оплату на щомісячні платежі. Так, залишкова сума на оплату навчання становить 149620грн, таким чином відповідач має сплатити 74810грн. При перерахунку на час навчання ця сума становитиме 74810грн / (8місяців (2024 р) + 12 місяців (2025 р) + 12 місяців (2026 р.) + 6 місяців (2027 р.)) = 1968,69грн на місяць. З огляду на зазначене позивачка просить: стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, в розмірі 1968,69грн і 1/4 частки від заробітку (доходу), починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років; стягнути з відповідача на її користь кошти в розмірі 16510грн 00коп як 1/2 частину від сплачених коштів по оплаті навчання [PERSON] за 2023/2024 навчальний рік. 22.07.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вважає, що вказані позовні вимоги є необгрунтованими і не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом маєтой з батьків, з ким проживає дочкачи син, а також останні. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. 3 доданих до позовної заяви письмових доказів не вбачається, що у зв`язку з навчанням син потребує матеріальної допомоги, що у розумінні вищевикладеної норми є однією з умов утримання повнолітньої доньки, сина. Іншою умовою задоволення позову про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина є можливість надання матеріальної допомоги тим з батьків, який проживає окремо. Відповідач зазначає, що він працює, проте має незадовільний стан здоров`я, має на своєму утриманні непрацездатного через вади здоров`я брата та непрацездатну за віком та станом здоров`я матір. У зв`язку з вищевикладеними обставинами він не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Крім цього відносно позовних вимог про стягнення з нього додаткових витрат на утримання дитини суми в розмірі 1968,69грн щомісячно як плати за навчання та 1651грн як компенсацію половини сплачених коштів на навчання за 2023-2024 навчальний рік зазначає наступне. Виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Разом з тим статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого виду аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року в справі № 6-1296цс15. Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 29.01.2018 у справі № 622/373/16-ц. Позивачем плачені кошти на навчання сина за 2023-2024 навчальний рік 16.08.2023 та 27.01.2024, коли я сплачував аліменти на його утримання за судовим рішенням, як аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини суми в розмірі 1968,69грн щомісячно як плата за навчання та 1651грн як компенсації половини сплачених коштів на навчання 2023-2024 навчальний рік заявлені безпідставно та не підлягають задоволенню (а.с. 27-29). Сторони в судове засідання не з`явилися, подали заяви, згідно яких просять справу розглядати без їх участі, позивачка просить позовні вимоги задовольнити, відповідач просить у задоволенні позову відмовити повністю. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, заслухавши сторін, вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Згідно довідки № 52.2-Д001 від 02.01.2024, яка видана Сумським державним університетом, [PERSON] дійсно навчається в Сумському державному університеті на І курсі факультету електроніки та інформаційних технологій очної (денної) форми здобуття освіти Сумського державного університету; навчається за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб; термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2027; Наказ про зарахування № 0952-ІІІ від 16.08.2023 (а.с.10). Як встановлено судом на підставі копії договору про надання освітньої послуги з підготовки фахівця з вищою освітою, укладеного між Сумським державним університетом та фізичною (юридичною) особою, який є додатком до договору про навчання у Сумському державному університеті 2023/010б-Ел від 16.08.2023, загальна вартість освітньої послуги становить 174600грн, у тому числі за періодами навчання, зокрема, за 2023/2024 32200грн за рік/16100грн за семестр; за 2024/2025 36800грн за рік/18400грн за семестр; за 2025/2026 рік 48800грн за рік/24400грн за семестр; за 2026/2027 56800грн за рік/28400 за семестр (а.с. 11, 12). 17.01.2024 була укладена Додаткова угода до договору № 06.05 202311/1871 від 16.08.2023, згідно якого п. 5.6 Договору викладено в новій редакції, і загальна вартість освітньої послуги становить - 182640грн, у тому числі за періодами навчання, зокрема, за 2023/2024 33020,00грн за рік/ 1 семестр 16100,00грн, 2 семестр 16920грн; за 2024/2025 38660,00грн за рік/ 3 семестр 19330,00грн, 4 семестр 19330,00грн; 2025/2026 51280,00грн за рік/ 5 семестр 25640,00грн, 6 семестр 25640,00грн; 2026/2027 59680,00грн/ 7 семестр 29840,00грн, 8 семестр 29840,00грн (а.с. 13). Згідно копії Інформації на запит № 96/20768 про склад зареєстрованих у житловому приміщенні осіб МЄІРЦ, виданої [PERSON] про те, що за адресою: [ADDRESS] , проживають: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Як встановлено з копії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів згідно виконавчого листа № 544/619/16-ц, виданого 29.06.2016 Пирятинським районним судом Полтавської області, з [PERSON] стягувалися аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.05.2016 і до досягнення дитиною повноліття, заборгованість зі сплати аліментів станом на 16.04.2024 відсутня (а.с. 9). Відповідач [PERSON] проживає окремо, після досягнення сином [PERSON] повноліття матеріальної допомоги на його утримання не надає. Згідно ст.198,\~199\~Сімейного Кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~3\~від 15.05.2006\~р.\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як убачається з матеріалів справи [PERSON] є повнолітнім, навчається в Сумському державному університеті на І курсі факультету електроніки та інформаційних технологій очної (денної) форми здобуття освіти Сумського державного університету за кошти фізичних/або юридичних осіб, тому суд дійшов висновку, що він потребує матеріальної допомоги з боку батьків, у зв`язку з чим суд уважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання. При визначенні розміру аліментів суд, на підставі вищевказаних норм матеріального права, враховує наступні обставини. Матеріальний стан платника аліментів. Зокрема, суд враховує те, що відповідач працює вантажником в ТОВ «Пирятинський сирзавод», його дохід з січня по червень 2024 становив 68657,83грн (а.с.39). Крім цього суд враховує стан здоров`я відповідача, зокрема, бере до уваги надану відповідачем довідку ЛКК КП «Пирятинський центр ПМСД» від 16.07.2024 (а.с.32). Натомість, суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що на його утриманні перебуває непрацездатний брат та непрацездатна за віком та станом здоров`я мати, оскільки надана відповідачем довідка про те, що він зареєстрований разом з братом за одною адресою, посвідчення його брата [PERSON] на державну соціальну допомогу, копія довідки МСЕК [PERSON] про те, що він є інвалідом з дитинства, а також копія пенсійного посвідчення матері відповідача, не є доказами перебування вказаних осіб на утриманні відповідача. Таким чином, вказані обставини та докази свідчать про спроможність відповідача [PERSON] сплачувати аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання. При цьому суд зазначає, що доказів неспроможності сплачувати аліменти відповідач не надав. Отже, враховуючи викладені обставини справи, та зважаючи на те, що [PERSON] , який продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги з боку батьків, а батько - відповідач по справі спроможний виплачувати аліменти на повнолітнього сина, який навчається, тому суд уважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача на період навчання сина [PERSON] , тобто до [INFO] . На думку суду, такий розмір аліментів є розумним та справедливим. Натомість вимога позивачки про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1968,89грн щомісячно задоволенню не підлягає, оскільки фактично позивачка просить стягувати на майбутнє з відповідача щомісяця додаткові витрати, пов`язані з навчанням повнолітнього сина. А тому суд приходить до висновку, що вказані вимоги є безпідставними та в їх задоволенні слід відмовити з огляду на таке. Зі змісту\~статті 185\~СК України\~вбачається, що додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Разом з тим\~статтею 199\~СК України\~передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199,200,201\~цього\~Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Отже норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185\~СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 у справі № 6-1296цс15. Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 29.01.2018 у справі № 622/373/16-ц. Щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на оплату навчання, а саме 16510грн як 1/2 частини від сплачених позивачкою коштів за навчання [PERSON] , [INFO] , за 2023/2024 навчальний рік, суд зазначає наступне. Згідно наданих позивачкою копій квитанцій до платіжної інструкції АТ КБ«ПриватБанк»: 15.08.2023 здійснена оплата за навчання згідно контракту [PERSON] на суму 16100,00грн, платник [PERSON] ; 29.01.2024 здійснена оплата за навчання, студент [PERSON] на суму 820,00грн, платник [PERSON] ; 27.01.2024 здійснена оплата за навчання [PERSON] на суму 16100,00грн, платник [PERSON] (а.с. 14). З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи зазначені вище норми Сімейного Кодексу України, при вирішенні позовних вимог про стягнення з відповідача суми в розмірі 16510грн (як 1/2 коштів сплачених позивачкою за 1 курс навчального 2023-2024 року), тобто додаткових витрат на навчання сина [PERSON] , [INFO] , суд приходить до висновку про необхідність часткового стягнення з відповідача додаткових витрат на оплату навчання неповнолітнього сина. Так, суд уважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки 1/2 частини коштів, сплачених нею 16.08.2023 за перший семестр навчального 2023 року сина [PERSON] (квитанція до платіжної інструкції № 0.0.3147977799.1 від 15.08.2023 на переказ готівки на суму 16100грн), тобто в період до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття, а саме - 8050грн. З огляду на викладене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідач не звільнений від сплати судового збору, тому враховуючи, що судом задоволено дві позовні вимоги майнового характеру, одна з яких - про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання задоволено повністю, тому з відповідача за дану вимогу необхідно стягнути 1211,20грн судового збору; другу вимогу майнового характеру про стягнення додаткових витрат задоволено частково, а саме на 49%, тому розмір судового збору за другу вимогу майнового характеру становить 593,48грн з розрахунку: (1211,20грн х 49%) ?100% = 593,48грн. Тому всього з відповідача необхідно стягнути в дохід держави 1804грн 68коп судового збору. У відповідності зі ст. 430\~ЦПК України\~рішення підлягає негайному виконанню про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial