Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-23 00:00:00

У лютому 2024 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та, з урахуванням позовної заяви в уточненій редакції, посилаючись на статті 3, 18, 19, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-12 від 27.02.1991, статті 8,12 Закону України « Про охорону дитинства», статтю 164 СК України, просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Позов мотивовано тим, що після розірвання шлюбу з відповідачкою рішенням Славутицького міського суду Київської області від 20 червня 2017 року у справі №377/252/17 місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , визначено разом з батьком, позивачем у справі. Він самостійно піклується про розвиток дітей та забезпечує їх всім необхідним, організовує дозвілля, оплачує харчування, купує їм необхідні речі, надає кишенькові гроші та поповнює картки юніора від ПриватБанку, створює умови для навчання, бере активну участь в їхньому шкільному житті. Мати не бере участі у вихованні та утриманні дітей. Вона не забезпечує дітей необхідним харчуванням, одягом, не надає кошти на їх придбання, не сплачує аліменти на їх утримання, заборгованість за якими станом на 26.07.2023 становить 236 824,04 грн. У відповідачки відсутня заінтересованість у здобутті ними освіти, підготовці до самостійного життя, вона ніколи не цікавилась станом здоров`я дітей. Інтерес до внутрішнього світу дітей у матері відсутній. Вона не спілкується з ними в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення Формування дітей, їх розвиток тривалий час відбувається без участі матері. Будь-який емоційний зв`язок між матір`ю та дітьми відсутній. Остання зустріч синів із матір`ю відбулась в кінці квітня - на початку березня 2022 року.Таким чином, відповідачка свідомо і умисно самоусунулась від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню своїх дітей [PERSON] і [PERSON] , що є підставою для позбавлення її батьківських прав відповідно до вимог статті 164 СК України, та буде відповідати найкращим інтересам дітей. Крім того, рішенням Славутицького міського суду Київської області від 08 серпня 2023 року у справі №377/324/23 відповідачка позбавлена батьківських прав відносно іншої її дитини - [PERSON] , [INFO], опікуном якої призначено її бабусю - [PERSON] . Ухвалою судді від 23 лютого 2024 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 19 березня 2024 року. 19 березня 2024 року на підставі пункту 2 частини 5 статті 198 ЦПК України у підготовчому засіданні оголошено перерву до 01 квітня 2024 року, продовжено Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області строк для підготовки висновку щодо розв`язання спору. 01 квітня 2024 року цивільну справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному та призначено підготовче засідання на 16 квітня 2024 року. 16 квітня 2024 року протокольною ухвалою суду прийнято від позивача позовну заяву в уточненій редакції, продовжено строк підготовчого провадження не більше ніж на 30 днів, у підготовчому засіданні оголошено перерву до 1 травня 2024 року на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 198 ЦПК України. Ухвалою суду від 01 травня 2024 року залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [INFO] , підготовче засідання відкладено на 20 травня 2024 року на підставі пункту 2 частини другої статті 198 ЦПК України. Ухвалою суду від 20 травня 2024 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду на 03 червня 2024 року. 03 червня 2024 року розгляд справи було відкладено на підставі частини четвертої статті 223 ЦПК України та призначено судове засідання на 17 червня 2024 року. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити, посилаючись на те, що відповідачка свідомо та умисно самоусунулась від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню своїх дітей [PERSON] і [PERSON] , що є підставою для позбавлення її батьківських прав відповідно до вимог статті 164 СК України, і буде відповідати найкращим інтересам дітей. Свідченням того, що відповідачка не зробила належних висновків щодо необхідності виконання батьківських обов`язків є також те, що у 2023 році рішенням Славутицького міського суду Київської області вона позбавлена батьківських прав відносно своєї малолітньої дочки [PERSON] , яку виховує мати відповідачки. Представники органу опіки та піклування, служби у справах дітей та сім`ї [PERSON] , [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Суду пояснили, що мати дітей [PERSON] , [PERSON] не піклується про їх виховання, розвиток, матеріальне забезпечення, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх розвитку, не готує їх до самостійного життя. Про дітей піклується тільки їхній батько [PERSON] . Жодних перешкод у спілкуванні матері з дітьми немає, вона свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дітей, тому позбавлення її батьківських прав відносно синів [PERSON] , [PERSON] відповідатиме інтересам дітей. Відповідачка повторно в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином у порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України, за адресою зареєстрованого місця проживання, але конверт із судовою повісткою повернуто до суду з поштовою відміткою причини невручення «адресат відсутній за вказаною адресою». У такому випадку відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України [PERSON] вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання. Додатково викликалась через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, яке було розміщене 10 липня 2024 року. Відзив на позов відповідачка до суду не подала, клопотання про відкладення розгляду справи, заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не направила, причини неявки суду не повідомила. [INFO] свого представника в призначене судове засідання не направив, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України, за місцезнаходженням, до суду подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, за згодою позивача, відповідно до ухвали від 17 червня 2024 року, суд ухвалив заочне рішення у справі. Свідок [PERSON] , позивач у справі, суду показав, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Під час шлюбу в них народилось двоє синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після народження другого сина відповідачка змінила ставлення до дітей, вони стали для неї тягарем. У той час як він перебував на роботі, оскільки працював по вахтах в іншому місті, його сина з дитячого садка забирали сторонні особи. Відповідачка часто залишала дітей без нагляду. Зі слів сусідів, за його відсутності, відповідачка приводила до дому сумнівні компанії, через що в квартирі було гучно і при цьому були присутні діти. Коли він повертався з вахти, відповідачка уходила з дому, її не було по 2-3 дні, часто з`являлась вранці у стані алкогольного сп`яніння. Відповідачка не працювала, а коли влаштовувалась на роботу, то працювала нетривалий час, оскільки звільнялася з негативними відзивами. Усі питання стосовно забезпечення дітей, виховання, навчання вирішував тільки він, хоча намагався, щоб мати також брала в цьому участь, але це йому не вдавалося, тільки декілька разів мати була у дитячому садочку у дітей, зокрема на випускному, що виглядало так, неначе це не бажання, а потреба. Усі кошти, які вона отримувала після народження дітей, витрачала на себе та за власним розсудом, за них придбане лише дитяче ліжко. Ті кошти, які він давав їй, відповідачка також витрачала лише на себе. У 2016 році шлюб між ним та відповідачкою був розірваний за рішенням суду. Після розірвання шлюбу діти залишились проживати разом із ним. Відповідачка пішла з квартири, проживала у матері та у друзів. Він ніколи не перешкоджав спілкуванню матері з дітьми, але вона не проявляла до дітей інтересу. Починаючи з 2016 року, [PERSON] відкрито почала нехтувати дітьми. Коли він просив її піти з дитиною до лікаря, або вирішити інші питання, коли не міг відлучитися з роботи, вона відмовлялася, або взагалі не відповідала на його дзвінки. У 2017 році він звернувся до суду з позовом про визначення місця проживання дітей з ним, щоб мати дітей схаменулася та повернулася до них, але нічного не вийшло. Діти повністю знаходяться на його утриманні, він їх повністю забезпечує у всьому: їжі, одязі, інших необхідних речах для навчання, розвитку, дозвілля та заняття спортом. Він часто спілкується з вчителями його дітей. У 2019 році був випадок, коли захворів [PERSON] , він повідомив про це матері дитини, але вона порадила звернутися до лікаря і більше ніяким чином на це не відреагувала. Влітку він та діти разом їздять відпочивати до його матері - бабусі дітей. За весь час мати бажання спілкуватися з дітьми чи дізнатися як вони, не проявляє, до лютого 2022 року, вона могла зателефонувати один раз на декілька місяців, а зустрітися з дітьми, можливо, раз у квартал. У квітні 2022 року вона була у місті Славутичі, в період окупації, телефонувала йому і він пропонував їй прийти до дітей. Але коли закінчилася окупація, вона знову зникла. Діти навчаються, розвиваються без матері, діляться тільки з ним усіма своїми проблемами, навіть таємницями. Мати свідомо відмовлялася від виконання батьківських обов`язків, допомоги дітям не пропонувала, навіть не цікавилася їхнім життям, не бере участі у вихованні, забезпеченні дітей, останніх два роки не вітає дітей з днем народження, подарунки їм не дарує. У 2019 році вона подарувала старшому синові телефон, а інших подарунків він не пам`ятає. Десь у 2020 році [PERSON] зверталася до нього, оскільки хотіла отримати статус багатодітної матері, оскільки у 2019 році в неї народилася інша дитина, дочка. У тому ж році виконавчий комітет Славутицької міської ради ухвалив рішення про визначення участі матері у вихованні синів, яке ініціювала [PERSON] , але вказане рішення вона ніколи не виконувала. Жодних перешкод у спілкуванні з дітьми для [PERSON] немає, вона самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, добровільно та свідомо. Доступ до дітей у неї був постійно. Діти спілкуються з бабусею, матір`ю відповідачки. Перед зверненням до суду з даним позовом він пояснив дітям, що буде звертатися з позовом про позбавлення матері батьківських прав, вони не заперечували. Ставлення дітей до матері може охарактеризувати як образу з їхньої сторони. У нього з дітьми сформувалися довірливі відносини. До кримінальної відповідальності він не притягувався, алкогольними напоями не зловживає. Вважає, що поведінку [PERSON] в бік покращення та ставлення до дітей змінити неможливо. Свідок [PERSON] суду показав, що він підтримує з позивачем дружні стосунки, знайомий із ним з 2005 року. Вони часто проводять разом із сім`ями вільний час, але діти [PERSON] та [PERSON] про маму не розповідають. Оскільки він проживає в одному дворі із [PERSON] , то постійно бачить його з дітьми, матері разом із дітьми на вулиці, чи на дитячому майданчику він ніколи після розлучення [PERSON] із [PERSON] не бачив. На той час як [PERSON] проживала разом із [PERSON] , він часто приходив до них у гості, але зазвичай, [PERSON] або спала, або її не було вдома. На даний час він спілкується із позивачем щодня. Мати не з`являється у житті дітей, якби вона приходила до них, він би про це знав, міг бачити її. [PERSON] виконує батьківські обов`язки належним чином, а мати дітей безвідповідально ставиться до своїх синів, участі в їх житті не бере. Йому невідомі факти перешкоджання [PERSON] у спілкуватися з дітьми з боку батька дітей [PERSON] . Свідок [PERSON] суду показала, що вона знайома із позивачем близько останніх чотирьох років, проживає з ним в одному під`їзді, квартира позивача розташована на другому поверсі, а її на четвертому. Раніше разом із позивачем проживала його дружина [PERSON] , яку вона вже не бачила останніх п`ять років. До розлучення, коли [PERSON] знаходився на вахті, в квартирі позивача були постійно якісь компанії. Позивач самостійно виховує своїх синів [PERSON] та [PERSON] , діти завжди доглянуті. З моменту розлучення позивача з відповідачкою, вона ніколи не бачила дітей із матір`ю. Останній раз вона бачила [PERSON] разом із дітьми та [PERSON] близько семи років тому, коли вони ще проживали разом. Їй не відомі факти перешкоджання [PERSON] у спілкуванні з дітьми з боку [PERSON] . Неповнолітній свідок [PERSON] , допитаний у судовому засіданні в присутності соціального педагога [PERSON] , суду показав, що він проживає разом із батьком [PERSON] та братом [PERSON] . Раніше разом із ними проживала мама [PERSON] . У нього та брата окремі кімнати, в яких є все необхідне : диван, шафа для речей, стіл, полиці для книг, комп`ютер, усе це купив батько. Останній раз мама щось йому купувала, коли йому було вісім років, у 2015 році подарувала йому телефон, а після того, він не пам`ятає. Навчається він у школі №3, закінчив 9 клас, вчиться нормально, з уроками допомагає батько, а коли була мама, то допомагала і вона, але це було, коли він навчався у 2-3 класі. В останні роки мама зовсім не з`являється. Йому добре жити разом із батьком і братом. Як вони жили із мамою однієї сім`єю, він не дуже пам`ятає. У нього є сестра, яка на даний час проживає з бабусею, мамою його мами, та братом мами, до них він приходить після школи або на вихідні дні. Останній раз він зустрічався із мамою 2 - 2,5 роки тому, ту зустріч із нею майже не пам`ятає. Мама не телефонує і не пише. Навіть якщо він їй напише повідомлення, то вона не відповідає, могла іноді відповісти через 2-3 дні. Батько ніколи не говорив про маму погано, не забороняв спілкуватися із нею, такого випадку, щоб мама прийшла, а батько її не пустив, не було. Аби мама хотіла їх з братом бачити, то вона б це зробила. Останні два роки вона навіть з днем народження їх не вітає. Як мама виглядає, він уже і не пам`ятає. Мама почала проживати окремо, коли він навчався у 5 класі, ще в той час мама не зовсім була відповідальна, не завжди виконувала свої обіцянки. Аби зараз мама запропонувала щоб він і [PERSON] жили з нею без батька, він би не погодився. З матір`ю він зустрічався два рази у 2018 році та один раз у 2020 році, де вона в даний час він не знає. Відносини з батьком у нього дуже добрі, з братом також. Він розуміє, чому батько звернувся до суду з цим позовом. Мама не телефонує, не пише, вони живуть життям, яке є, ні на що не сподіваються від неї. Усім тим, що повинні робити для дітей батьки, їх забезпечує тільки батько, мати участі не бере, її любові він не відчуває. Малолітній свідок [PERSON] , допитаний у судовому засіданні в присутності практичного психолога та соціального педагога [PERSON] , суду показав, що він проживає разом із батьком [PERSON] і братом [PERSON] , які є його сім`єю, мама з ними не проживає давно, з якого періоду, він не пам`ятає. Він закінчив сьомий клас Славутицької гімназії «Крокус», навчається добре. Уроки вчить самостійно, але коли потребує допомоги, то звертається до брата або до батька. Знає, що у нього є ще сестра [PERSON] , яка проживає із бабусею, мамою його мами та її братом. Він не пам`ятає як виглядає його мама. Якби він її зустрів, то не впізнав би, він її не бачив майже два роки, може і більше. Тільки один раз мама дарувала йому подарунок на день народження. Йому не відомо, де вона знаходиться на даний час. Його виховує батько, одяг та усі інші необхідні речі йому купує батько, який дуже добрий, він усім задоволений, вони проводять разом вихідні, відпочивають, батько для нього сама близька людина. З братом у нього склалися нормальні стосунки. У нього є телефон мами, в неї є також його телефон, але вона йому не телефонує і він не хоче їй телефонувати. Останній раз він спілкувався з мамою у 2022 році. Ще колись вона його відводила на секцію стрибків на батуті, де він займався, але це було дуже давно. Суд, вислухавши вступне слово учасників справи, показання свідків, вивчивши матеріали справи, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії - [NUMBER] від 14 листопада 2009 року [PERSON] та [PERSON] з 14 листопада 2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Славутицького міського суду Київської області від 30 серпня 2016 року (том 1 а.с.27). За час шлюбу в них народилися діти, сини: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29 листопада 2016 року, серії [NUMBER] від 29 листопада 2016 року ( том 1 а.с. 28-29). Після розірвання шлюбу між позивачем та відповідачкою їхні діти залишились проживати разом із батьком [PERSON] у квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що належить йому на праві власності, де вони зареєстровані. У вказаній квартирі також зареєстрована відповідачка. Зазначені обставини підтверджені витягами з реєстру Славутицької територіальної громади № 2023/004454819, №2023/004454939, №2023/004455123 від 14 червня 2023 року; № 2024/008092420, №2024/008092465, №2024/008108592 від 09 липня 2024 року; інформацією №15-08/306 від 20 лютого 2024 року, наданою Управлінням адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області; свідоцтвом про право власності на житло від 04 грудня 1996 року, виданим ВО «Чорнобильська АЕС»; договором купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченим приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Хусалімовою Л.В. за реєстровим №1963; витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №15031368 від 20 грудня 2013 року; витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №15020510 від 20 грудня 2013 року; інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 386179810 від 10 липня 2024 року ( том 1 а.с. 47-46, 57-59; том 2 а.с.206-209). Згідно з рішенням Славутицького міського суду Київської області від 30 листопада 2016 року у справі №377/779/16-ц із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , стягувалися аліменти у розмірі по 500 грн щомісяця на кожну дитину. Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 26 грудня 2018 року у справі № 377/791/18 вказаний розмір аліментів змінений на 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 28 січня 2019 року ( том 2 а.с. 179-182). Відповідачка має заборгованість із сплати аліментів на утримання дітей [PERSON] , [PERSON] , яка станом на 01 липня 2024 року становить 297 432,08 грн, що підтверджується розрахунками заборгованості зі сплати аліментів, проведеними державним виконавцем ( том 1 а.с. 47-49; том 2 а.с.211). 03 листопада 2016 року позивач звертався до Славутицького відділення поліції ГУНП в Київській області із заявою про неналежну поведінку [PERSON] , зловживання нею спиртними напоями та наркотичними засобами, яка підписана сусідами за місцем проживання позивача та відповідачки ( том 1 а.с.163). На вказане звернення позивач отримав відповідь № К-254/109/1003/1/06-2016 від 11 листопада 2016 року, де його повідомлено, що за результатами перевірки із [PERSON] проведено бесіду та роз`яснено про недопустимість ведення антигромадського способу життя, вживання спиртних напоїв та вчинення протиправних дій відносно заявника та його малолітніх дітей ( том 1 а. с. 163-164). 20 червня 2017 року Славутицький міський суд Київської області у справі №377/252/17 ухвалив рішення, яким визначив місце проживання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] разом із їх батьком [PERSON] . Рішення набрало законної сили 01 липня 2017 року ( том 1 а.с. 30-37). У період з 23 листопада 2016 року по 08 грудня 2017 року Славутицький міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді надавав послуги соціального супроводу [PERSON] , зокрема, щодо розвитку, виховання, догляду дітей, недопущення сварок в присутності дітей, формування батьківської відповідальності та батьківських навичок, про що складено акт від 12 грудня 2017 року (том 1 а.с.165). 30 січня 2020 року рішенням виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 58 визначено спосіб участі [PERSON] у вихованні дітей [PERSON] , [PERSON] та спілкування з ними: щотижнево з понеділка по п`ятницю, з урахуванням думки дітей, за попередньою домовленістю між батьками, за місцем проживання матері до 18:00; здійснення контролю за виконанням дітьми домашніх завдань, відвідування позашкільних закладів; перший, третій тиждень місяця, у суботу та неділю, за місцем проживання матері, з активізацією змістовного дозвілля дітей; оздоровлення або відпочинок дітей по черзі з батьками за попередньою домовленістю; необмежене спілкування матері з синами за їх бажанням будь-якими засобами зв`язку ( том 1 а.с.169). Як вбачається з інформації № 01-57/327 від 26 жовтня 2016 року, виданої Державним навчальним закладом № 5 «Джерельце», [PERSON] відвідував дошкільний навчальний заклад № 5 «Джерельце» 1-А клас ЗОШ № 1 з 01.09.2015 по 27.05.2016. До садочка дитину приводив батько або мати, або він приходив сам. Із садочку забирав батько вчасно, а на час відсутності батька дитина систематично залишалася в черговій групі, бо мати не з`являлася вчасно за дитиною, часто доручала забирати Данила родичам, друзям ( що травмувало психіку хлопчика). Мати періодично ( бо уникала зустрічі з вихователем) цікавилася навчанням та поведінкою дитини. На батьківських зборах була присутня один раз. Дитина не завжди мала доглянутий вигляд, батько систематично цікавився успіхами сина, звертався до вихователя за консультаціями, відвідував батьківські збори (том 1 а.с. 158). Відповідно до характеристик, виданих Славутицькою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 3 Славутицької міської ради за № 01-45/283 від 27 жовтня 2016 року, №01-45/25 від 25 січня 2017 року, № 01-45/298 від 27 вересня 2019 року на учня 2-А, 5-А класу [PERSON] , з 2016 року він навчається у Славутицькій ЗОШ № 3. Дитина повністю забезпечена необхідним шкільним приладдям. Вихованням дитини займався тато, який постійно цікавився навчанням дитини, поведінкою, стосунками з однокласниками, систематично відвідував батьківські збори, індивідуальні консультації, дослухався до порад вчителя. Мати не приділяла належної уваги вихованню та навчанню сина, до школи не приходила, успіхами дитини не цікавилася, останній раз була на батьківських зборах 26.04.2017. За період навчання Данила у третьому та четвертому класах мама до школи не приходила. В період навчання у п`ятому класі у вересні 2019 року батько приходив до школи на батьківську консультацію. Мама з класним керівником та вчителями не зустрічалася ( том 1 а.с. 159-161). Згідно з характеристиками № 01-45/157 від 12 липня 2023 року, №01-45/54 від 01 квітня 2024 року, виданими Славутицьким закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №3 Славутицької міської ради на учня 9-А класу [PERSON] , він навчається у вказаному закладі з першого класу, проживає з батьком, який приділяє належну увагу вихованню дитини, спілкується з педагогами, цікавиться шкільним життям дитини та відвідує батьківські збори. Мати [PERSON] контакту із закладом, де вчиться дитина, не підтримує, із вчителями не спілкується, батьківські збори останній раз відвідувала в 2019 році ( том 1 а.с. 51; том 2 а.с. 218). Відповідно до інформації №01-57/326 від 26 жовтня 2016 року, №01-57/30 від 27 січня 2017 року, наданої Державним навчальним закладом № 5 «Джерельце», [PERSON] відвідував дошкільний навчальний заклад № 5 «Джерельце» з вересня 2015 року, з 01.09.2016 - старшу групу. На той момент [PERSON] виховував батько, дитина була завжди чиста, одягнена по погоді, батько відвідував батьківські збори, ранки. Мати не з`являлася в дитячому садку, окрім новорічного свята ( том 1 а. с. 156-157). Згідно з характеристикою №01-51/135 від 26 червня 2023 року, виданою Славутицьким закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №2 Славутицької міської ради Київської області, інформацією Славутицької гімназії «Крокус» Славутицької міської ради № 01-51/58 від 03 квітня 2024 року щодо учня 7 класу [PERSON] , він навчається у навчальному закладі з першого класу, його виховує батько [PERSON] , який приділяє належну увагу синові, постійно підтримує зв`язок із закладом та класним керівником, систематично відвідує батьківські збори, є членом Ради закладу. Мати [PERSON] контакту із закладом не підтримує, із вчителями не спілкується, успішністю сина не цікавиться, батьківські збори не відвідує (том 1 а.с. 52; том 2 а.с.215). Як видно з інформації №159 від 22 березня 2024 року, наданої КНП «Центр первинної медико - санітарної допомоги» Славутицької міської ради на адвокатський запит, 15 травня 2019 року [PERSON] уклав з лікарем-педіатром [PERSON] декларацію на неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (том 1 а. с. 170-171). Відповідно до акту № 01-19/112 від 24 листопада 2016 року обстеження умов проживання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що квартира складається з 3-х кімнат, на час обстеження умови проживання відповідають загальноприйнятим нормам; діти мають окрему кімнату, яка облаштована відповідними меблями, двоярусним ліжком, шафою для речей особистого вжитку, робочим столом, канцелярськими приладдями, забезпечені сезонним одягом, продуктами харчування ( том 1 а.с. 162). Як вбачається з акту № 02-06/78 від 18 жовтня 2023 року обстеження умов проживання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . В результаті обстеження встановлено, що санітарно-гігієнічні умови проживання відповідають загальноприйнятим нормам, діти мешкають в окремих кімнатах, облаштованих усім необхідним для проживання, навчання, розвитку, є спальні місця, місця для відпочинку, заняття спортом, активним дозвіллям, робочі куточки. За результатами обстеження умови проживання визнані як належні (том 1 а.с. 38; том 2 а.с.217 ). Згідно з довідкою №47-96 від 09 липня 2024 року, виданою Державним спеціалізованим підприємством «Чорнобильська АЕС», [PERSON] , він працює на посаді інженера 1 категорії ІЦ/Бюро супроводу зняття з експлуатації за робочим графіком денного персоналу з двома вихідними днями 5/2, його робоче місце розташоване в офісному центрі міста Славутич. Сума його нарахованого доходу за період з вересня 2022 року по серпень 2023 року складала 280 220,83 грн, що підтверджується довідкою про доходи №235 від 07 вересня 2023 року ( том 1 а.с.39, том 2 а.с. 210). За місцем роботи [PERSON] характеризується позитивно як тактовний, врівноважений працівник, який раціонально мислить та володіє хорошими організаторськими здібностями, надійно та стабільно виконує поставлені завдання, чітко визначає відповідальність та межі повноважень. Вирізняється високою працездатністю з високою якістю виконаних робіт. Постійно працює над підвищенням свого професійного рівня, бере участь у житті колективу, користується авторитетом серед колег, про що свідчить характеристика, видана начальником ВСП [PERSON] та профгрупоргом ВСП [PERSON] від 06 вересня 2023 року ( том 1 а.с. 50). Як вбачається з довідки № 664 від 29 травня 2023 року серії ААА №0027664, виданої КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради, за результатами проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин, [PERSON] не має протипоказань для виконання ним роботи на підприємстві атомної промисловості (том 1 а.с.54). За даними витягу з інформаційно аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» № ВР-002112565 [PERSON] , [INFO] , на території України станом на 26 січня 2024 року до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (том 1 а.с.53). Позивач самостійно утримує дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зокрема, здійснював оплату за харчування дітей у закладах дошкільної та шкільної освіти, на підтвердження чого надав копії квитанцій та платіжних доручень про перерахування коштів за харчування у навчальних закладах за [PERSON] за період з 03.09.2023 по 04.03.2024 та [PERSON] за період з 23.04.2023 по 20.02.2024, а також за період з 2015 року по 2017 рік ( том 1 а. с. 141-147, 148-151). Із наданих позивачем копій платіжних інструкцій АТ КБ «ПриватБанк» за період з 28.03.2024 по 14.04.2024 вбачається, що дітям [PERSON] та [PERSON] у відділенні банку відкриті рахунки та отримані картки юніорів, на які батько [PERSON] , позивач у справі, перераховує їм кошти для особистих витрат (том 1 а.с. 152-155). Згідно з психологічною характеристикою від 29 березня 2024 року з додатками, складеною практичним психологом центру психології та розвитку «Be Yourself» ФОП [PERSON] , за спілкуванням та проведеним дослідженням з дитиною [PERSON] , [INFO] з метою визначення психоемоційного стану дитини (наявність або відсутність негативних проявів) наскільки комфортно почуває себе дитина в середовищі, де вона проживає, встановлення ступеня емоційних зв`язків «дитина - мати», «дитина- батько», встановлено, що з татом наявні тісні емоційні зв`язки, з ним він почувається у безпеці та комфорті; з мамою [PERSON] тісні емоційні зв`язки не сформовані. Діагностований негативний стан середнього рівня психічної активності (пригніченість, образа, тощо), пов`язаний з переживанням образи сина на негативний емоційний вплив виховання мами. З урахуванням вікових особливостей та достатньою сформованістю, як особистості, [PERSON] може висловити усвідомлене бажання позбавити матір батьківських прав ( том 1 а.с. 175-188). Згідно з психологічною характеристикою від 29 березня 2024 року з додатками, складеною практичним психологом центру психології та розвитку «Be Yourself» ФОП [PERSON] за спілкуванням та проведеним дослідженням з дитиною [PERSON] , [INFO] , з метою визначення психоемоційного стану дитини (наявність або відсутність негативних проявів) наскільки комфортно почуває себе дитина в середовищі, де вона проживає, встановлення ступеня емоційних зв`язків «дитина - мати», «дитина-батько», встановлено, що з татом наявні тісні емоційні зв`язки, з ним він почувається у безпеці та комфорті; з мамою [PERSON] тісні емоційні зв`язки не сформовані. Наявний задовільний емоційний стан, прослідковується образа на матір, байдужість, зневіра в її слова та обіцянки. З урахуванням вікових особливостей та достатньою сформованістю, як особистості, Кирило може висловити усвідомлене бажання позбавити матір батьківських прав ( том 1 а.с. 189-203). Згідно з інформацією № 1-26/58 від 22 березня 2024 року, наданою Комунальним закладом «Славутицький міський центр соціальних служб» на адвокатський запит, [PERSON] із заявами чи повідомленнями про те, що родичі чи інші особи чинять їй перепони у вихованні неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] не зверталася. Також від неї не надходило заяв, звернень про сприяння у реалізації матір`ю батьківських прав щодо дітей ( том 1 а.с.166,167). Як вбачається з інформації № 2208/109/1503/01-2024 від 28 березня 2024 року, наданої Відділенням поліції № 2 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області на адвокатський запит, за період з 2020 року від [PERSON] будь-які заяви, повідомлення щодо вчинення їй перепон у вихованні дітей з боку родичів чи інших осіб не надходило ( том 1 а.с. 168). Відповідно до інформації № 391 від 18 квітня 2024 року та довідки №77 від 17 квітня 2024 року КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради [PERSON] , [INFO] , на обліку в лікаря нарколога та психіатра КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради не перебуває і за допомогою не зверталася (том 2 а.с. 1-2). З відповіді на запит № 157751715 від 11 березня 2023 року до Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону вбачається, що відносно [PERSON] , [INFO] за період з 01.01.2022 по 10.03.2023 дані щодо перетину державного кордону відсутні ( том 1 а.с. 174). Як вбачається з відомостей про доходи [PERSON] , наданих з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого/перерахованого податку та військового збору, що надійшли від Головного управління Державної податкової служби у Київській області за №7756/5/10-36-12-03-09 від 15 квітня 2024 року на виконання ухвали суду від 16 квітня 2024 року, за період з 01.01.2008 по 31.12.2023 джерелами доходів відповідачки були соціальні виплати: суми шкоди, завданої внаслідок Чорнобильської катастрофи; соціальні виплати з відповідних бюджетів; державна соціальна матеріальна допомога; у 2021-2023 роках також додаткове благо від АТ «Універсал Банк». Зокрема за період з 1 кварталу 2018 року по 4 квартал 2023 року такі доходи становили: в 2018 році - 3 364,84 грн ( в середньому 280,4 грн в місяць); в 2019 році - 22 641,6 грн ( в середньому 1 886,8 грн в місяць); в 2020 році - 34 105,67 грн ( в середньому 2 842,14 грн в місяць); в 2021 році - 34 467,97 грн ( в середньому 2 872,33 грн в місяць), в 2022 році - 63 149,25 грн ( в середньому 5 262,43 грн), в 2023 році - 4 115,33 грн ( в середньому 349,94 грн в місяць) (том 2 а.с. 4-23). Відповідачка також є матір`ю дитини [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Славутицького міського суду Київської області від 08 серпня 2023 року у справі № 377/324/23 позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Призначено мати відповідачки [PERSON] , [INFO] , опікуном над малолітньою [PERSON] , [INFO] . Стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 квітня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказане рішення суду набрало законної сили 18 вересня 2023 року. Як вбачається з мотивувальної частини рішення суду, згідно з актом закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України від 26 липня 2019 року матір новонародженої дитини [PERSON] відмовилась годувати, спілкуватись, піклуватися про дитину, написала відмову забирати дитину з КНП «Пологовий будинок» ЧМР у зв`язку з тим, що не має можливості виховувати та піклуватися про дитину через тяжке фінансове становище, відомостей про батька дитини не надала ( том 1 а. с. 12-24, 80-93). За змістом статті 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Як зазначено у частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року (далі- Конвенція ООН про права дитини), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У частині першій статті 9 Конвенції ООН про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте потрібно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку треба враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100). Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до частин першої- четвертої статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших дітей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення наведених положень статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Вирішуючи спір про позбавлення батьківських прав, суд передусім повинен дати оцінку дотриманню якнайкращих інтересів дитини, що передбачає пошук і знаходження балансу між усіма елементами, які потрібні для ухвалення справедливого судового рішення. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, тощо), які надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є винятковим заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування потрібно вирішувати виключно після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Як зазначено у частині четвертій, п`ятій статті 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Славутицької міської ради №1021 від 11 квітня 2024 року, відповідно до статей 19, 150, 164 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (том 2 а.с.28-31). Досліджені в судовому засіданні письмові докази та показання свідків свідчать про те, що відповідачка [PERSON] умисно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своїх дітей, неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , оскільки вона тривалий час не піклується про їх здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не бере участі в їх матеріальному забезпеченні, не спілкується з ними в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, що є підставою для позбавлення її батьківських прав відносно її синів. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що в інтересах дітей необхідно позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач згідно з квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» №0.0.3470146005.1 від 14 лютого 2024 року при поданні позову сплатив судовий збір у розмірі 1 211,20 грн, який зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України ( том 1 а.с.1,2). З урахуванням наведеного, стягненню з відповідачки на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved