Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-11 00:00:00

у липні 2024 року до суду з позовом звернувся [PERSON] , який просить змінити розмір аліментів, що стягуються з нього за судовим наказом Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 05 квітня 2018 року на користь - [PERSON] аліменти на утримання двох дітей [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України, на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Позов мотивовано тим, що [INFO] року старшому сину [PERSON] , [INFO] виповнилося 18 років. Тому просить суд, зменшити суму стягуваних з нього аліментів на користь [PERSON] з 1/3 частини на 1/4 частину стягуваних аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України, на дитину відповідного віку до досягнення молодшим сином повноліття. Ухвалою суду від 16 липня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Сторона позивача у судове засідання не з`явилася. Представник позивача надав суду заяву у якій позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву у якій позовні вимоги визнають та просять розглянути справу у їх відсутність. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши надані докази встановив, що судовим наказом Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 05 квітня 2018 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України, на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, щомісячно починаючи з 03.04.2018 року і до повноліття дітей ( а.с.7). Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , він досяг повноліття [INFO] та на даний час йому виповнилося 21 рік. ( а.с.10). Довідкою виданою Гайворонським відділом ДВС у Голованівському районі Кіровоградської області від 25.04.2024 року №173 встановлено, що на виконанні у Гайворонському відділі ДВС у Голованівському районі знаходиться виконавче провадження [NUMBER] відповідно до судового наказу виданого 05.04.2018 року Ульяновським районним судом Кіровоградської області про стягнення з [PERSON] аліментів у вигляді 1/3 частини всіх видів заробітку та доходів відповідача на місяць але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З 03.042018 року по 01.04.2024 рік нараховано аліментів 215996 грн., сплачено 210917 грн. 81 коп. ( а.с.9). Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, враховуючи зміст ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним і може бути змінений за рішенням суду за наявності підстав, визначених вказаною нормою. При цьому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (зокрема, статті 182, 183 СК України). Така правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 10.09.2018 (справа № 486/466/18). Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками. Крім того, статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частина 1 ст. 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд дослідивши надані докази вважає, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати залишити за позивачем згідно поданої ним заяви. На підставі викладеного та ст.ст.182-184, ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved