Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

У грудні 2023 року представник заявника звернувся до суду із заявою у порядку окремого провадження у якій просить: визнати квартиру [ADDRESS] , що залишилась після смерті [PERSON] відумерлою спадщиною та передати житлове приміщення до комунальної власності територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради. Заяву обґрунтовано тим, що Київською міською радою виявлено нерухоме майно, що складається з житлового приміщення, а саме: квартиру [ADDRESS] , яка залишилась після сметрі [PERSON] . Після смерті спадщину ніхто не приймав. Відтак у відповідності до ст. 1277 ЦК України така спадщина є відумерлою та підлягає передачі територіальній громаді м. Києва. Ухвалою суду від 13 грудня 2023 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 10 червня 2024 року задоволено клопотання представника заявника про витребування у Першої київської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] . На виконання ухвали суду від Першої київської державної нотаріальної контори, надійшла відповідь у якій зазначено, що згідно інформації зі Спадкового реєстру спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилась. Представником Київської міської ради подано до суду заяву про розгляд справи без його участі, у якій вказав, що заяву підтримує та просить задовольнити. Заінтересовані особи у судове засідання не з`явились, представником Шевченківської в м.Києва державної адміністрації подано заяву про розгляд справи за його відсутності. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою (пункт 8 частини другої статті 293 ЦПК України). У відповідності до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Суд установив, [INFO] померла [PERSON] , у місті Києві, про що складено актовий запис про смерть від 16.05.2022 № 10445. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 29.06.2023 № 337358126 квартира [ADDRESS] належала на праві власності померлій [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . Згідно витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва у квартирі [ADDRESS] зареєстровані особи відсутні. У відповідності до ч. 2 ст. 1221 Цивільного кодексу України якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Таким чином, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження майна - [ADDRESS]. Отже, після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS] . Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З огляду на викладене, судом установлено, що після смерті [PERSON] відсутні спадкоємці за законом та за заповітом, а також відсутні відомості щодо осіб, які усунені від права на спадкування чи мали б право на спадщину, але не прийняли чи відмовились від її прийняття. Відповідно до ч. ч. 1. 2 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно за його місцезнаходженням. Згідно зі ст. 338 ЦПК України суд, установивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Згідно з ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про те, що проаналізовані судом докази підтверджують як факт наявності в померлої спадкового майна у виді права власності на квартиру, так і факт, що протягом тривалого часу спадщину після її смерті ніхто не прийняв, а відтак встановлені обставини свідчать про необхідність визнання нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , відумерлою спадщиною з передачею його у власність територіальної громади міста Києва, а заяву слід задовольнити повністю. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи віднести на рахунок держави.

Outcome: approved