Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів в розмірі 80208 гривень 75 копійок боргу. На обґрунтування своїх вимог він вказав, що 19 березня 2021 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики. Відповідно з умовами вказаного договору (розписки), відповідач отримала від нього суму грошових коштів у розмірі 40000 гривень, які зобов`язувалася повернути 19.05.2021 року. На підтвердження відносин, що випливають з договору позики, відповідачем було власноручно написано розписку. Проте до цього часу відповідач не виконала взятих на себе грошових зобов`язань та ухиляється від їх виконання. Таким чином, між сторонами була дотримана форма договору позики, який оформлено розпискою, чим посвідчено передання позивачем відповідачеві коштів в розмірі 40000 гривень у строк до 02.11.2020 року. Згідно статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімумів доходів громадян. На підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми або визначеної кількості речей. Відповідно до положень ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Проценти за позикою від 19.03.2021 року (за період з 20.03.2021 року по 17.05.2024 року) складають 22030 грн. 14 коп. Крім того, йому заподіяні, в результаті прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, збитки внаслідок інфляції з травня 2021 року по квітень 2024 року, які становлять 14378 грн.06 коп. Також, розмір трьох процентів річних від простроченої суми 40000 грн. за період з 19.05.2021 року по 17.05.2024 року складає 3800 грн. 55 коп. Таким чином, в загальній сумі стягненню з відповідача на його користь підлягають грошові кошти в розмірі 80208 грн.75 коп., а саме 40000 грн.00 коп.+22030 грн.14 коп.+14378 грн.06 коп.+3800 грн.55 коп). Позивач направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність та підтримання позову. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що 19 березня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики. Відповідно з умовами вказаного договору (розписки), відповідач отримала від нього суму грошових коштів у розмірі 40000 гривень, які зобов`язувалася повернути до 19.05.2021 року. На підтвердження відносин, що випливають з договору позики, відповідачем було власноручно написано розписку Доказів тому, що відповідач виконала умови договору позики, до суду не надано. Згідно з нормами ст. 1046 та ст. 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що згідно договору позики боржником борг мав бути повернутим до 19.05.2021 року, розмір відсотків не встановлено. В судовому засіданні судом встановлено, що в порушення умов договору позики [PERSON] не повернула [PERSON] грошові кошти в розмірі 40000 грн., а тому слід стягнути вказані кошти з відповідача в судовому порядку. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, період нарахувань за ч. 2 ст. 625 ЦК України у даній справі становитиме з 20.05.2021 (перший день прострочення згідно укладеного між сторонами договору) по 23.02.2022. Обрахунок суми боргу з нарахуваннями за ч. 2 ст. 625 ЦК України є таким: проценти за позикою від 19.03.2021 року (за період з 20.05.2021 року по 23.02.2022 року) складають 2590 грн. 13 коп.; збитки заподіяні в результаті прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання внаслідок інфляції з травня 2021 року по лютий 2022 року, які становлять 2258 грн.06 коп.; три проценти річних від простроченої суми 40000 грн. за період з 20.05.2021 року по 23.02.2022 року складають 923 грн. 84 коп. Враховуючи вищевикладене з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти в розмірі 45771 грн.93 коп., а саме 40000 грн.00 коп.+ 2590 грн.13 коп.+ 2258 грн.06 коп.+923 грн.84 коп). Відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 691 гривні 18 копійок..

Outcome: approved