Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулися з позовом до Костопільської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, в якому просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,06 га у [ADDRESS] , кадастровий номер 5623410100:05:003:0673 для індивідуального дачного та гаражного будівництва, яка належала його матері - [PERSON] . В обґрунтування позову зазначає, що за життя його мати - [PERSON] набула у власність земельну ділянку площею 0,06 га, рілля, для індивідуального дачного та гаражного будівництва. Вказує, що [INFO] його мати померла, а він є спадкоємцем оскільки проживав разом з нею на час відкриття спадщини. Також вказує, що його мати [PERSON] не оформила право власності на земельну ділянку, і приватним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, через відсутність правовстановлюючих документів та було рекомендовано звернутися до суду. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] померла та після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). Частиною першою статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що [PERSON] є матір`ю позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.7). З матеріалів справи судом встановлено, що позивач [PERSON] на час відкриття спадщини проживав разом зі своєю матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Судом встановлено, що рішенням Костопільської міської ради народних депутатів від 01.04.1994 №86, на підставі заяви [PERSON] , вирішено погодитися на вилучення земельної ділянки площею 0,06 га рілля, м.Костопіль за рахунок земель запасу Костопільської міської ради, з метою надання її у приватну власність для індивідуального житлового будівництва, ведення особистого підсобного господарства, дачного та гаражного будівництва громадянці [PERSON] (а.с.19). Окрім того, вказаним рішенням [PERSON] надано дозвіл на проведення робіт по складанню проекту відведення та забудови на погодженій земельній ділянці, згідно генплану населеного пункту. Встановлено, що позивач 17.06.2024 звернувся із заявою до приватного нотаріуса Самсонюка Ф.П. про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , однак нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва через відсутність правовстановлюючих документів та рекомендовано звернутися до суду, що підтверджується листом №131/02-14 від 10.07.2024 (а.с.22). З інформаційної довідки зі спадкового реєстру №77367056 від 18.06.2024 встановлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а.с.16). Встановлено, що спірна земельна ділянка знаходиться за адресою [ADDRESS] , її кадастровий номер 5623410100:05:003:0673, що підтверджується технічною документацією (а.с.21-22). Відповідно до п.4.15 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №295/5 (надалі - Порядок), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно п.4.18 глави 10 розділу 11 вказаного порядку, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, дане питання вирішується в судовому порядку. Відповідно до п.66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25 грудня 2015 року №1127, для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень" та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу. З витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-5300387132024 від 15.04.2024, вбачається, що право власності на спірну земельну ділянку, що за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 5623410100:05:003:0673, за [PERSON] чи за іншими особами не зареєстровано у встановленому законом порядку. Таким чином судом встановлено, що для видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом, позивач не має можливості надати правовстановлюючий документ на спірну земельну ділянку, оскільки мати позивача [PERSON] за життя не зареєструвала у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку, яку їй було виділено рішенням Костопільської міської ради народних депутатів від 01.04.1994 №86. У відповідності до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Оскільки, зібрані по справі докази та їх належна оцінка, а також визнання позову відповідачем свідчать про те, що позивач набув право власності на спадкове майно, а саме на спірну земельну ділянку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 5623410100:05:003:0673, на законних підставах, то суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved