Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

Представник ТОВ «Бізнес Позика» просить ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] 49465,99 гривень заборгованості за кредитним договором №179633-КС-002 від 20 березня 2021 року. Вимоги обґрунтовано тим, що 20 березня 2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] шляхом обміну електронними повідомленнями в порядку ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» укладено договір №179633-КС-002 про надання кредиту. За умовами цього договору ТОВ «Бізнес Позика» перерахувало на банківську картку відповідача 36000,00 гривень кредитних коштів, а відповідач зобов`язалась їх повернути і сплатити відсотки. Відповідач належним чином свої кредитні зобов`язання не виконувала, лише здійснила часткове погашення кредиту, у зв`язку із чим станом на 12 травня 2024 року має кредитну заборгованість в загальній сумі 49465,99 гривень, яка складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту 11276,65 гривень; суми прострочених платежів по процентах 38189,34 гривень. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 29 травня 2024 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали відповідач отримала 04 червня 2024 року. За даними офіційного інтернет-сайту Укрпошти щодо відстеження рекомендованого поштового відправлення за трек-номером примірник матеріалів позову відповідач від позивача отримала особисто 01 червня 2024 року. У строк, визначений судом в ухвалі від 29 травня 2024 року відповідач відзиву на позов не подала. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. 20 березня 2021 року ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку Закону України «Про електронну комерцію» уклали договір № 179633-КС-002 про надання кредиту. За умовами цього договору ТОВ «Бізнес Позика» надає [PERSON] кредитні кошти в розмірі 36000,00 гривень на 24 тижні під процентну ставку в день 0,86587500, комісія за надання кредиту 5400,00 гривень. Термін дії договору до 04 вересня 2021 року. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 79200,00 гривень, орієнтовна реальна річна процентна ставка 381,75623385 процентів. У пункті 2 договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. На виконання умов договору ТОВ «Бізнес Позика» 20 березня 2021 року перерахувало на банківську картку [PERSON] № [NUMBER] обумовлену суму кредитних коштів двома платежами в розмірі 20000,00 грн та 16000,00 грн, що підтверджується платіжними документами № 387702136 та № 387702312 від 20 березня 2021 року та наданою АТ КБ «Приватбанк» банківською випискою по картці відповідача № 5168755452521681. Згідно із довідкою про стан заборгованості [PERSON] за Договором № 179633-КС-002 від 20.03.2021 та розрахунком заборгованості за цим договором заборгованість відповідача перед позивачем станом на 12 травня 2024 року становить 49465,99 гривень, з яких: за кредитом 11276,65 гривень, за відсотками 38189,34 гривень. Відповідно до норм ст.ст.11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст.ст.202, 205, 207, 626, 639 ЦК України договір, як різновид правочину, вважається таким, що вчинений у письмовій (електронній) формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» (тут і надалі Закон в редакції на дату укладення кредитного договору у цій справі 20.03.2021) визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.ч.3, 4, 6 ст.11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.12 ст.11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом Стороною позивача до позовної заяви додано документи, а саме пропозицію укласти Договір № 179633-КС-002 (оферта) про надання кредиту, прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення Договору № 179633-КС-002, Договір № 179633-КС-002 про надання кредиту, усі які підписані відповідачем [PERSON] електронним підписом. Отже, існування між сторонами кредитних правовідносин належним чином підтверджене та відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію». Сам кредитний договір № 179633-КС-002 містить усі істотні умови, необхідні для даного виду правочинів, а відтак враховуючи його особисте підписання відповідачем [PERSON] , були достеменно їй відомі. Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки щодо надання кредитних коштів і їх повернення зі сплатою відповідних відсотків за користування та комісії. Досліджені у справі докази дають достатні підстави для висновку, що свої договірні зобов`язання кредитодавець ТОВ «Бізнес Позика» виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит в обумовленій договором сумі. Натомість, відповідач свої договірні зобов`язання у визначений договором строк не виконувала. Існування у відповідача заборгованості перед позивачем підтверджується доданим до позову розрахунком заборгованості, який відповідає умовам кредитного договору. Із цього розрахунку заборгованості вбачається, що сукупна вартість кредиту складає 93027,82 гривень, до якої включено: суму виданого кредиту 36000,00 грн, нараховані за період кредитування з 20.03.2021 по 04.09.2021 відсотки 51627,82 грн, суму визначеної договором комісії 5400,00 грн. Відповідач всього сплатила за кредитом 43561,83 грн, з яких: 24723,35 грн по тілу кредиту, 13438,48 грн по відсотках, 5400,00 грн комісії. Отже, непогашеною залишається сума в розмірі 49465,99 грн, яка складається із тіла кредиту 11276,65 грн та відсотків 38283,34 грн. При розгляді справи суд відповідно до вимог статей 10, 12, 13 ЦПК України керується принципом верховенства права та розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для вирішення справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із ч.5 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.83 ЦПК України позивач повинен подати суду докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву. За змістом ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідач не надала суду доказів, які б спростували твердження позивача щодо невиконання нею умов договору, наявності заборгованості та її розміру, через що у суду відсутні підстави не приймати надані позивачем докази. Таким чином, дослідженими у справі доказами повно та об`єктивно доведено, що відповідач взятого на себе зобов`язання щодо погашення кредиту та відсотків за його користування належним чином не виконувала, тим самим порушила умови договору, у зв`язку із чим у неї утворилась заборгованість в загальній сумі 49465,99 гривень, яка підлягає стягненню в користь ТОВ «Бізнес Позика» в судовому порядку. Виходячи з викладеного, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими і доведеними, тому позов підлягає повному задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved