Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

В позові йдеться про те, що позивач [PERSON] , [INFO] , має намір успадкувати житловий будинок з надвірними господарськими спорудами, в якому проживає з дитинства, за адресою [ADDRESS] . Цей будинок належав його батьку [PERSON] та [PERSON] . Його батько був два рази одружений. Перша жінка - його мати - [PERSON] померла, коли позивачу було 8 років. Друга жінка його батька, [PERSON] , виховувала його як мати, відколи йому виповнилося 8 років. Батько позивача помер ще до того, як померла [PERSON] , батькова друга жінка, його мачуха. Головою дворогосподарства за адресою [ADDRESS] була [PERSON] - друга жінка його батька (мачуха). З погосподарських книг Ставненської сільської ради вбачається, що вони жили одною сім`єю, і позивач [PERSON] вважався по записах її сином. Від шлюбу батька і мачухи народилась одна дитина - донька [PERSON] , яка після шлюбу змінила з [PERSON] на [PERSON] . У позивача з нею хороші стосунки, адже це його сестра, вони росли разом. І спору про прийняття ним спадщини немає, вона написала відмову від прийняття спадщини За своє життя померла [PERSON] мати (мачуха) позивача не складала заповіту, відносно вищевказаного будинку, таким чином має місце спадкоємство за законом, згідно якого позивач, який прийняв у встановленому порядку спадщину (був і є зареєстрований та проживає в будинку), є спадкоємцем на майно, що залишилося після смерті спадкодавця, в [ADDRESS] . Інших претендентів на спадщину не має. Сестра позивача [PERSON] , відмовилася від спадщини, про що нею подана відповідна заява. Але разом з тим, оформити своє право на спадщину позивач не може, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок через те, що він не виготовлявся та не реєструвався у законом встановленому порядку за час життя [PERSON] а тому позивач просить визнати за ним, як спадкоємцем за законом, право власності на зазначене нерухоме майно (в порядку спадкування). Позивач в судове засідання не з`явився, однак в порядку ч.3 ст.211 ЦПК України, подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просив задовольнити таку. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак сільський голова [PERSON] подав заяву, в якій просив розглянути справу без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] , також в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Вивчивши матеріали справи та зважаючи на те, що відповідач проти позову не заперечив, суд визнає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа. Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З повторно виданого Перечинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Мінстерства юстиції свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05 березня 2024 року вбачається, що мати (мачуха) позивача [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , у віці 102 роки, про що 02 січня 2012 року складено відповідний актовий запис № 2. Місце смерті: Україна, Закарпатська область, Великоберезнянський район, село Ставне, а отже з моменту смерті зазначеного спадкодавця відкрилася спадщина на усе належне померлій під час життя майно згідно ст.1220 ЦК України. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 лютого 1958 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , вбачається що [PERSON] зазначений в графі «батько», а [PERSON] , значиться в графі «мати». З виданого свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26 серпня 1947 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , вбачається що [PERSON] зазначений в графі «батько», а [PERSON] , значиться в графі «мати». З повторно виданого свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 05 березня 2024 року, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 24 червня 1967 року, про що зроблено відповідний запис № 6. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . З заяви третьої особи [PERSON] , посвідченої секретарем секретар Ставненської сільської ради Рейпаші Л.М. 24.02.2022 року, вбачається що [INFO] померла її мати - [PERSON] , [INFO] , яка постійно проживала та була зареєстрована до дня смерті в [ADDRESS] . Їй відомо, що відповідно до ст. 1223 ЦК України, у спадкоємців за законом право на спадкування виникає у разі відсутності заповіту. Вона [PERSON] , повідомляє, що усвідомлює значення своїх дій та має можливість керувати ними, розуміючи обставини, які мають для неї істотне значення, без застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку інших осіб, за своєю справжньою волею, відмовляється від прийняття спадщини належної їй за законом частини спадкового майна після смерті їїї матері. Їй секретарем сільської ради, роз`яснено ст. 1273 ЦК України, що її заява про відмову від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку для її прийняття. Претензій до того, щоб свідоцтво про право на спадщину було видано на ім`я її брата - [PERSON] , [INFO] вона не маю. З довідок виданих Ставненської сільської ради Ужгородського районного Закарпатської області від 25.03.2024 № 147, №148, №146, вбачається, що згідно погосподарської книги № 3 (за 1980-1982 роки) за адресою [ADDRESS] , головою дворогосподарства була гр. [PERSON] , 1909 р.н.. Разом з нею були зареєстровані та проживали: [PERSON] , 1936 р.н.; [PERSON] , 1942 р.н.; [PERSON] , 1960 р. н.; [PERSON] , 1963 р. н.; [PERSON] , 1967 р. н.; [PERSON] , 1972 р. н.; [PERSON] , 1976 р. н.; [PERSON] , 1982 р. н.; В зв`язку з проведенням переномерації житлових будинків в селі Ставне, Ужгородського (Великоберезнянського ) району, Закарпатської області будинок гр. [PERSON] переномеровано з №184 на №192. З погосподарської книги № 2 (за 2016 - 2023 роки) [PERSON] , 1936 року народження, являється головою дворогосподарства за адресою [ADDRESS] . Разом з ним зареєстровані та проживають: дружина- [PERSON] , 1942 р.н.; сват - [PERSON] , 1954 р. н. (не проживає); донька - [PERSON] , 1972 р. н. (ВПО); внук - [PERSON] , 2011 р.н. ( ВПО ). З технічного паспорту на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] виданого КП «БТІ» Великоберезнянської селищної ради від 12 липня 2022 року № 6616, значиться замовник [PERSON] . З витягу зі Спадкового реєстру (заповіту/спадкові договори) № 76256337 від 19.03.2024 р, зроблений приватним нотаріусом Чурей А.В. за параметрами пошуку [PERSON] , вбачається що в спадковому реєстрі інформація відсутня. Разом з цим, як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Ужгородського районного нотаріального округу Закарпатської області Гончар Т.М. від 06 червня 2024 року № 32/01-16, позивачу [PERSON] було відмовлено у оформленні спадщини, оскільки правовстановлюючий документ на житловий будинок, не був зареєстрований у встановленому законодавством порядку та відповідно право власності на вказаний житловий будинок [PERSON] (померлої) не виникло. Отже, судом встановлено, що позивач проживав за в [ADDRESS] із мачухою [PERSON] , яка померла [INFO] , ще з 1980-х років, тобто понад 30 років до моменту смерті. [PERSON] була головою дворогосподарства за адресою [ADDRESS] . Даний будинок було переномеровано з №184 на №192. Спадкоємців 1-3 черги, окрім [PERSON] , яка відмовилась від прийняття спадщини не має. Відповідно до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Позивач є єдиним спадкоємцем четвертої черги. Як роз`яснено в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ст.ст. 16,328 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо, крім іншого, це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним (власником) документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зважаючи на викладені обставини, суд визнає, що за позивачкою слід визнати право власності на вказане спадкове нерухоме майно в порядку спадкування.

Outcome: approved