Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

02\~травня 2024\~року Позивач\~звернувся до\~суду з\~даним позовом.\~В обґрунтування\~позову посилався\~на те,\~що \~29\~жовтня 2022\~року між\~ТОВ «Лінеура\~Україна» та\~ [PERSON] було\~укладено кредитний\~договір №\~3244781.\~19.10.2023\~року між\~ТОВ «Лінеура\~Україна» та\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~"Фінансовою\~компанією "Европейська\~агенція з\~повернення боргів"\~(далі\~-\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» )\~укладено Договір\~факторингу №\~19102023,\~відповідно до\~якого ТОВ\~«Лінеура Україна»\~передало позивачу\~за плату\~належні йому\~права вимоги,\~а ТОВ\~«ФК «ЄАПБ»\~прийняло належні\~ТОВ «Лінеура\~Україна» права\~вимоги боржників,\~вказані у\~реєстрі боржників.\~Відповідно до\~реєстру боржників\~від 19.10.2023\~року до\~договору факторингу\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» набуло\~право грошової\~вимоги до\~відповідача в\~сумі 44172\~грн 74\~коп.\~Позивач просить\~стягнути з\~відповідача заборгованість\~за кредитним\~договором №\~3244781\~від 29\~жовтня 2022\~року в\~розмірі 44172\~грн 74\~коп.\~та судові\~витрати. Ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 14 травня 2024 року відкрито спрощене провадження по справі та надано відповідачу термін на подання відзиву до суду. В зазначений термін відзив до суду, клопотань до суду в порядку ст. 279 ЦПК України відповідач не подав. Представник позивача в судове засідання не з`явився повідомлений належним чином, в позовній заяві не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступних висновків. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Судом встановлено, що 29.10.2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] був укладений договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3244781, шляхом підписання одноразовим ідентифікатором Т918 29.10.2022 року 11:50:03, відповідно до умов якого [PERSON] надано кредит в сумі 7000 грн. на строк 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 9 днів Стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку, вказаного в п.1.3 цього договору. Знижена процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується на таких умовах: якщо клієнт до 07.11.2022 ( включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графі платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, у зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перерахований за зниженою процентною ставкою. Згідно п. 1.6 цього договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою 57148 грн 00 коп. (а.с. 6-14). Того ж дня [PERSON] підписаний паспорт споживчого кредиту, інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит та додаток №1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3244781 від 29.10.2022 року (таблиця обчислення загальної вартості кредиту для клієнта ( споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит) (а.с.15-16,17). 19 жовтня 2023 року між ТОВ «ФК» ЄАПБ» (фактор) та ТОВ «Лінеура Україна» (клієнт) підписано договір факторингу №19102023, відповідно до умов якого фактор передав грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступив факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 18-20) Того ж дня, ТОВ «ФК» ЄАПБ» та ТОВ «Лінеура Україна» підписано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №19102023 від 19.10.2023 року, відповідно до якого клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю , загальна сума заборгованості складає ( ). (а.с.21). В даному акті не зазначена кількість боржників та загальна сума заборгованості. Наданий витяг з реєстру божників до договору факторингу №19102023 від 19.10.2023 року, щодо передання ТОВ «ФК» ЄАПБ» права вимоги за кредитним договором 3244781 на загальну суму 44172,74 грн 00 коп., не підписаний уповноваженими особами (ас.22). У розрахунку заборгованості за кредитним договором №3244781 від 29.10.2022 року за період з 29.10.2022 року до 19.10.2023 року, зазначено загальний розмір боргу [PERSON] на суму 44172 грн 00 коп. (ас.23-29). Згідно з ст. 627, 629 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ст.1046, ч.ч. 1 та 2 ст. 1054 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до визначень, що містяться вст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»: електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. За положеннями ст. 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина третя статті 512 ЦК України). Правочинами, на підставі яких відбувається відступлення права вимоги, можуть бути, зокрема, купівля-продаж, дарування, факторинг. Частиною 1 статті 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Верховний Суд у постанові від 02 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зазначив, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч.ч. 2 та 4 ст. 83 ЦПК України). Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 5 ст. 83 ЦПК України). Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними (ч. 9 ст. 83 ЦПК України). Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи (ч. 10 ст. 83 ЦПК України). Факт укладення з ТОВ «Лінеура Україна» 29 жовтня 2022 року договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту, та доказів його недійсності Відповідачем не спростовано та суду не надано. Однак, позивачем не доведений факт надання кредитних коштів за цим договором, існування кредитної заборгованості у визначеному ним розмірі, а також набуття позивачем права вимоги до відповідача. ТОВ « ФК «ЄАПБ» не було надано доказів на підтвердження перерахування [PERSON] ТОВ «Лінеура Україна» 7000 грн 00 коп. на виконання умов договору про надання коштів на умова споживчого кредиту від 29 жовтня 2022 року. У долучених до позовної заяви розрахунку заборгованості за укладеним між відповідачем та ТОВ «Лінеура Україна» договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 29 жовтня 2022 року, лише зазначено розмір заборгованості за тілом кредиту та відсотками. Проте, позивачем не доведено за який конкретно період нарахована заборгованість за відсотками за вказаним договором, яку просить стягнути позивач на свою користь, що унеможливлює перевірити їх нарахування в межах строків дії договору та відповідно до узгодженої сторонами відсоткової ставки. Також позивачем, не надано суду реєстр боржників до вищезазначеного договору факторингу, підписаного уповноваженими особами ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», яким би підтверджувалося набуття ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за договором укладеним вказаним товариством та [PERSON] . Наданий ТОВ «ФК «ЄАПБ» до позовної заяви витяг з реєстру боржників до договору факторингу, не є належним та допустимим доказом відступлення права вимоги, оскільки вказаний витяг містить підпис лише представника ТОВ «ФК «ЄАПБ», який сформував цей витяг. Крім того, за відступлення права вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» повинно було передати ТОВ «Лінеура Україна» грошові кошти (ціну продажу), проте доказів на підтвердження сплати цих коштів за отримання права вимоги до [PERSON] позивачем надано не було. Враховуючи те, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не доведено належними та допустимими доказами надання [PERSON] кредитних коштів за зазначеним кредитним договором, розміру заборгованості, яку просить стягнути на свою користь, а також передання ТОВ «Лінеура Україна» прав грошової вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» за вказаним кредитним договором, укладеним з [PERSON] , суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed