Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» через свого представника [PERSON] звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , у якій просить стягнути з відповідачки на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 21.01.2008 року у розмірі 33766,81 грн., з яких 28289,87 грн. заборгованість за тілом кредиту, 5476,94 грн. заборгованість за простроченими відсотками, а також просить стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.11.2007 року [PERSON] отримала карту 5457082977877443 з терміном дії 11/11, тип карти Карта Універсальна, кредитний ліміт якої був 0 грн. В подальшому [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку № б/н від 21.01.2008 року та приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms, яка додається до позовної заяви. Крім того, 21.01.2008 року відповідачкою також була підписана довідка про умови кредитуванн з використанням кредитки «Універсальна, 55 (30) днів пільгового періоду». На підставі анкети-заяви відповідачці відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 33000,00 грн.. Після спливу строку дії першої картки відповідачкою для можливості користування рахунком додатково отримані наступні картки: карта Універсальна № [NUMBER] зі строком дії 10/15; карта Універсальна № 5211537416047012 зі строком дії 03/16; карта Універсальна GOLD № 5168742349587646 зі строком дії 04/18; карта Універсальна GOLD № 5168742213680873 зі строком дії 12/21; карта Універсальна GOLD № 5168742243069766 зі строком дії 11/25; карта Універсальна GOLD № 5363542096399689 зі строком дії 11/27. В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки до 40,8% річних. Відповідачка користувалася кредитним лімітом, повертала використану суму кредитного ліміту та сплачувала відсотки за користування кредитним лімітом, але припинила надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, у зв`язку з чим, станом на 15.05.2024 року має заборгованість 333766,81 грн., з яких: 28289,87 грн. заборгованість за тілом кредиту та 5476,94 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Представник позивача надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 03.06.2024 року відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Відповідачка повідомлялася про розгляд справи належним чином. Відзив на позовну заяву не подала, у зв`язку із чим, суд, враховуючи заяву представника позивача, відповідно до ст.ст. 280 - 282 ЦПК України\~ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані представником позивача докази в їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Так, відповідно до приписів ч. 1 ст.\~4\~ЦПК\~України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень ч. 1 ст.\~13\~ЦПК\~України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У відповідності до приписів ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно приписів ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторонни домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо\~законом ця\~форма для\~даного виду\~договорів не\~вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За правилом ч. 1 ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст.\~611\~ЦК\~України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема,\~припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків. За правилом ч. 1 ст.\~625\~ЦК\~України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Положеннями ч. 1 ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За правилами\~ч.\~1\~ст.\~1054\~ЦК України\~за кредитним\~договором банк\~або інша\~фінансова установа\~(кредитодавець)\~зобов`язується\~надати грошові\~кошти (кредит)\~позичальникові у\~розмірі та\~на умовах,\~встановлених договором,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути кредит\~та сплатити\~проценти. За змістом ст.\~1056-1\~ЦК\~України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. \~ \~ \~ \~За змістом ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що 21.01.2008 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладений кредитний договір про надання банківських послуг, який складається із анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, підписані відповідачкою 21.01.2008 року. У анкеті-заяві [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 21.01.2008 року визначені умови кредитування, зокрема, тип кредитної карти кредитка «Універсальна», максимальний розмір кредитного ліміту 250,00 грн., строк кредитування 55 днів пільгового періоду, тип та розмір процентної ставки базова процентна ставка 1,9% в місяць на залишок заборгованості, щомісячна комісія 1%. Відповідно до наданого АТ КБ «Приватбанк» розрахунку заборгованості за договором № б/н від 21.01.2008 року станом на 15.05.2024 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором у розмірі 33766 грн. 81 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту 28289 грн. 87 коп.; заборгованість за відсотками 5476 грн. 94 коп.. Із наданої виписки з рахунку АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я [PERSON] за договором № б/н від 21.01.2008 року за період з 09.11.2007 року по 17.05.2024 року вбачається, що відповідачка користувалася кредитними картками № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № 5168742213680873, № 5168742243069766, № 5363542096399689, оплачувала товари та послуги за допомогою зазначених кредитних карток, здійснювала перекази, а також частково погашала наявну заборгованість шляхом поповнення кредитних карток та продовжувала користуватися кредитними коштами у вигляді кредитного ліміту на платіжніх картках. Доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки з рахунку відповідачкою не надано. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що кредитний договір № б/н від 21.01.2008 року укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги\~Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Розрахунок заборгованості проведений з дотриманням узгоджених сторонами вищевказаних істотних умов договору, а відповідачка не надала суду жодних належних та допустимих доказів на спростування встановлених судом обставин, а також розрахунку заборгованості. Наведені обставини свідчать про те, що між сторонами у цій справі виникли договірні зобов`язання, які випливають з кредитного договору, ними дотримано письмову форму укладення кредитного договору, цей договір є укладеним відповідно до вимог ст.ст. 639, 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18, від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до положень ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У приписах ч. 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~положень ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). За змістом ч.ч. 1, 2, 3 ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. На підставі досліджених письмових доказів, наданих позивачем, які не спростовані відповідачкою належними доказами, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» засновані на законі та умовах укладеного договору, обґрунтовані належними доказами та підлягають задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № б/н від 21.01.2008 року у розмірі 33766,81 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 28289,87 грн.; заборгованості за простроченими відсотками 5476,94 грн.. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до\~вимог ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. \~ \~ \~ \~За таких обставин, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн.. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved