Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вищевказаним позовом. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду, посилається на наступне: [INFO] помер [PERSON] , з яким вона проживала спільно 2017 року. За життя [PERSON] написав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і чого б не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON] . Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області було встановлено факт їх спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді майнового паю члена КСП "Поділля" в розмірі 0,0702 відсотки. При зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із тим, що у покійного [PERSON] на момент смерті є неповнолітні діти від першого шлюбу [PERSON] , 2009 року народження та [PERSON] 2009 року народження, які відповідно до ст.1241 ЦК України мають право на обов`язкову частку. Оскільки в позасудовому порядку вона немає змоги оформити спадкове майно, вона змушена звернутися до суду з даним позовом. З метою за захисту своїх прав на спадкове майно позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Просить суд визнати за нею право на 1/3 частину майнового паю КСП «Поділля» реорганізованого СВК «Поділля» с.Пороги у розмірі 0,0702 відсотків, який відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майнового сертифікату) серії [NUMBER] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в м.Ямпіль Вінницької області. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить суд їх задоволити. Відповідач законний представник неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Не заперечує щодо задоволення позову. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч.ч.3-4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] в м.Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області помер [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.9). З копії заповіту від 02 червня 2023 року встановлено, що [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, він заповів [PERSON] (а.с.10). З копії витяга про реєстрацію в Спадковому реєстрі №7269 8479 встановлено, що заповіт [PERSON] був зареєстрований №70738447 (а.с.10) З копії свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майнового сертифікату) серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] належало право на майновий пай КСП «Поділля» реорганізованого СВК «Поділля» с.Пороги у розмірі 0,0702 відсотків (а.с.14). З копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 28 лютого 2024 року встановлено, що [PERSON] , проживала однією сім`єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з [PERSON] , до дня його смерті, яка настала [INFO] в м.Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області (а.с.12-13). З копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15 лютого 2024 року встановлено, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із тим, що після смерті [PERSON] залишились спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку передбачену ст.1241 ЦК України: неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Перевіривши матеріали справи, оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.5 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Вирішуючи справу у межах заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.321 Цивільного кодексу України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 41 Конституції України закріплено також, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч.1 та 2 ст.1220 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Згідно з ст.1233, ч.1 ст.1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Судом встановлено, що станом на час відкриття спадщини чинним був заповіт, складений [PERSON] на користь позивача у справі, яким останній заповів [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він матиме право за законом. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] зверталась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , як спадкоємець за заповітом. Таким чином, позивач у визначений чинним законодавством термін зверталась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до положень ст.ст.1296, 1297, 1298 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). У відповідності до положень ст.1241 ЦК України, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , як неповнолітні діти спадкодавця, мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] , яку останній заповів позивачу. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] залишилось 3 спадкоємця на час відкриття спадщини [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а отже обов`язкова частка неповнолітнього сина становить 1/6 та обов`язкова частка неповнолітньої доньки спадкодавця становить 1/6 (половина від 1/3, які б їм належала, якщо б не було заповіту), а позивачу належить 2/3 частки. В свою чергу позивач просить суд визнати за нею право на 1/3 частку від майна, що заповів їй [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст.264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що наявними у справі письмовими доказами в повній мірі підтверджується належність спадкодавцю право на майновий пай КСП «Поділля» реорганізованого СВК «Поділля» с.Пороги у розмірі 0,0702 відсотків, що належало спадкодавцю відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майнового сертифікату) серії [NUMBER]. Вказане майно [PERSON] заповів позивачу [PERSON] на підставі заповіту від 02 червня 2023 року, який чинний на час його смерті та невизнаний/нескасований судом на час вирішення спору у цій справі. При цьому, позивач має право на отримання у власність 2/3 частин зазначеного майна в порядку спадкування за заповітом, а не цілої частини, оскільки неповнолітні діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] мають право на обов`язкову частку у спадковому майні щодо якого померлий залишив заповідальне розпорядження. При цьому, позивач просить суд визнати за нею право на 1/3 частку спадкового майна. У відповідності до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідач, як представник неповнолітніх спадкоємців позов визнала повністю та його задоволення, не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог, що зумовлює задоволення позову, оскільки іншим шляхом аніж в судовому порядку, позивач позбавлений можливості набути право власності на спадкове майно за заповітом. На стягненні судових витрат позивач не наполягає. Користуючись принципом диспозитивності визначеним ч.1 ст.13 ЦПК України, суд не виходить за межі заявлених позовних вимог, а тому підстав для стягнення судових витрат із відповідача на користь позивача не вбачається.

Outcome: approved