Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом та повідомила, що між сторонами 09 червня 2023 року був зареєстрований шлюб у Відділі ДРАЦС у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за актовим записом № 1175. Позивачка вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони припинили подружні відносини, спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, примирення між подружжям неможливе, а тому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26 червня 2024 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного. Розглядаючи вказану справу, суд звертає увагу, що відповідач є громадянином Республіки Азейбарджан, має посвідку на тимчасове проживання в Україні та зареєстроване місце проживання в м. Вінниці. Порядок урегулювання приватноправових відносин з іноземним елементом регламентується нормами Закону України «Про міжнародне приватне право». Відповідно до ст.76 Закону\~України «Про міжнародне приватне право» суди України розглядають будь-які справи з іноземним елементом у випадку, зокрема, якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження. Відповідно до\~ст.63 Закону\~України «Про\~міжнародне приватне\~право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Відповідно до\~ст. 60 цього Закону,\~правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності-правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.\~Подружжя, яке не має спільного особистого закону, може обрати право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання або якщо особистий закон жодного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання. Подружжя є громадянами різних держав, на час розірвання шлюбу сторони продовжують проживати на території України, а тому враховуючи вище вказані положення розірвання шлюбу здійснюється за законодавством України та справа підсудна суду України. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами\~СК України\~щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Судом установлено, що 09 червня 2023 року між громадянкою України [PERSON] та\~громадянином Республіки\~Азейбарджан [PERSON] був зареєстрований шлюб у Відділі ДРАЦС у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), за актовим записом № 1175. Сторони не підтримують подружніх відносин, спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. У частинах 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлені обставини не підтримання сімейних відносин, відсутності спільного проживання, формального існування шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечило б інтересам позивача. За таких обставин, суд дійшов висновку про розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved