Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить відшкодувати матеріальну шкоду спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 111 607 грн. 33 коп. та моральну шкоду у розмірі 15 000 грн.. Стислий виклад позиції сторони позивача 08 жовтня 2022 року о 17 год. 00 хв. на автодорозі Одеса - Рені 116 км + 900 м відповідач [PERSON] керував автомобілем «Chevrolet Cruze», державний номер [NUMBER] , виконував поворот ліворуч, виїхав на смугу зустрічного руху через суцільну лінію та скоїв зіткнення з автомобілем «Mazda 6», державний номер [NUMBER] , який належить позивачу [PERSON] , а також від удару скоїв зіткнення з автомобілем «Chevrolet Trackep», державний номер [NUMBER] . При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п.10.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. Цивільна відповідальність відповідача та позивача застрахована не була. В результаті розгляду справи №513/1021/22 про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності 26.06.2023 року була ухвалена постанова про закриття провадження по адміністративній справі на підставі закінчення строку встановленого ст.38 КУпАП. В мотивувальній частині постанови від 26.06.2023 року судом зазначено, що на підстав оцінених судом доказів, заслуханих показань свідків та досліджених матеріалів справи, суд обґрунтовано приходить де висновку, що в діях [PERSON] вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. В подальшому Одеський апеляційний суд у своїй постанові від 31 серпня 2023 року, справа №513/1021/22 змінив оскаржувану постанову виключивши абзаци 30 та 31, при цьому апеляційний суд зазначає, що закриття провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП не позбавляє учасників ДТП можливості звернутися за захистом своїх прав в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП є нереабілітуючою ознакою, інакше провадження у справі відносно [PERSON] підлягало б закриттю за п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Для встановлення розміру матеріальних збитків, завданих в результаті дорожньої транспортної пригоди, позивачем за власний рахунок було замовлено експертне транспортно-товарознавче дослідження колісного транспортного засобу «Mazda 6», державний номер [NUMBER] №268-23 від 06.12.2023 року у судового експерта суб`єкта. Відповідно до вищезазначеного звіту з оцінки вартості матеріальних збитків №268-23 від 06.12.2023 року, вартість матеріального збитку нанесеного власнику автомобіля «Mazda 6», державний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, що відбулось 08.10.2022 року становить 182 391 грн. (сто вісімдесят дві тисячі триста дев`яносто одна) 52 коп.; ринкова вартість об`єкта оцінки - автомобіля «Mazda 6», державний номер [NUMBER] з урахуванням аварійних пошкоджень внаслідок пошкодженого внаслідок ДТП, що відбулось 08.10.2022 року становить 83 627 грн. (вісімдесят три тисячі шістсот двадцять сім) 67 коп.. Оскільки дорожня транспортна пригода яка сталася 08 жовтня 2022 року о 17 год. 00 хв. на автодорозі Одеса - Рені 116 км + 900 м була результатом взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, тому відшкодовувати матеріальну шкоду завдану в результаті такої повинна особа, винна в настанні цієї дорожньо-транспортної пригоди. Як вбачається зі змісту експертного транспортно-товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу «Mazda 6», державний номер [NUMBER] №268-23 від 06.12.2023 року, середня вартість автомобілю «Mazda 6» 2003 року випуску становить 195 280,00 грн, вартість матеріального збитку нанесені власнику автомобіля «Mazda 6», державний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, що відбулось 08.10.2022 року становить 182 391,52 грн., ринкова вартість об`єкту оцінки - автомобіля «Mazda 6», державний номер [NUMBER] , з урахуванням аварійного пошкоджень внаслідок пошкодженого внаслідок ДТП, що відбулось 08.10.2022 року становить 83 627,67 грн., тобто розмір матеріального збитку майже дорівнює вартості транспортного засобу отримання пошкодження його в наслідок ДТП, що робить його відновлення доцільним. За таких обставин слід вважати обґрунтованим розміром завданої шкоди різницю між ринковою вартістю транспортного засобу до ДТП та ринковою вартістю з урахуванням ушкоджень отриманих внаслідок ДТП, що дорівнює 111 607 грн. 33 коп. (195 280 грн. - 83 672 грн. 67 коп.). Відповідно до змісту експертного транспортно-товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу «Mazda 6», державний номер [NUMBER] №268-23 від 06.12.2023 року, розмір завданої шкоди, урахуванням приписів ст.30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» становить 111 607 грн. 33 коп.. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 111 607 грн. 33 коп. спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, позивач просить стягнути на свою користь моральну шкоду у розмірі 15 000 грн. спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, оскільки пошкодження належного позивачу транспортного засобу призвело до необхідності прикласти додаткові зусилля та переживання з приводу організації свого життя, позивач є військовослужбовцем та несе службу у віддаленому від місця постійного проживання підрозділі, а саме у с.Привітне Білгород-Дністровського району, що знаходиться майже за 15 км. від місця проживання (м.Білгород- Дністровський) та у тому напряму відсутнє належне автобусне сполучення. Позивач не має іншого транспортного засобу, яким би він міг прибувати та убувати з місця несення служби, таке положення змусило позивача нести додаткові матеріальні витрати та витрачати особистий час на прибуття та убуття з місця служби. Також позивачу протягом тривалого часу також довелося користуватися послугами таксі для поїздок по місту по власним справам, а також для поїздок до суду, експертів, адвоката та місця несення служби. Стислий виклад позиції відповідача Відповідач скористався своїм правом відповідно до ст.178 ЦПК України та на адресу суду надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачем належних, допустимих та достатніх доказів в підтвердження позовних вимог не надано, тому в задоволені позовних вимог слід відмовити в повному обсязі. За результаті розгляду Саратським районним судом справи №513/1021/22 провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно [PERSON] за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП. Вищезазначена постанова суду була оскаржена до Одеського апеляційного суду та і постановою апеляційного суду від 31.08.2023 року апеляційну скаргу задоволено частково, постанову Саратського районного суду Одеської області від 26 червня 2023 року змінено, виключивши з неї висновки суду про винність [PERSON] у скоєнні адміністративного правопорушення. При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст.38 КУпАП, необхідно врахувати положення ст.6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ані позивача ані відповідача застрахована не була. У разі завдання шкоди транспортним засобам, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, виплату відшкодування здійснює МТСБУ та позивачу належить право на відшкодування майновох шкоди, заподіяної цьому майну за рахунок МТСБУ. Позовна заява з додатками не містять належних та допустимих доказів на підтвердження звернення позивача до МТСБУ щодо виплати коштів на відшкодування майнової шкоди, а також відмови МТСБУ у виплаті цих коштів. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи. Позивач лише посилається на те, що внаслідок ДТП йому було спричинено моральну шкоду, при цьому будь-яких доказів, які б свідчили про перенесення ним моральних страждань у зв`язку з фізичним болем та стражданнями, яких він зазнав, у зв`язку з ушкодженням здоров`я, душевних страждань, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього, душевних страждань, яких він зазнав, у зв`язку із знищенням чи пошкодженням його майна, приниження його честі та гідності, суду не надано. Заявлені судові витрати, а саме витрати на правову допомогу, жодним документом не підтверджені та є значно завищеними, оскільки докази адвокат не збирав, позов не обгрунтований та не підтверджений належними і допустимими доказами, жодного процесуального документу не складено, не зазначено навіть з чого складаються послуги адвоката. Відомості про рух справи, процесуальні дії у справі. [PERSON] звернувся до Саратського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] , в якому просить відшкодувати матеріальну шкоду спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 111 607 грн. 33 коп. та моральну шкоду у розмірі 15 000 грн.. Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 06.02.2024 року матеріали цивільної справи №513/186/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди були передані на розгляд Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області за підсудністю. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.03.2024 року цивільна справа №513/186/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, передана на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Заверюха В.О.. 21.03.2024 року судом відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України зроблено запит до Білгород-Дністровської міської ради про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача. Згідно отриманої судом відповіді №5/12340/24/513/186/24 від 17.06.2024 року відповідач [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.06.2024 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини які зазначені в позові та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явились, повідомлялись, причини неявки суду не відомі, будь-яких заяв або клопотань до суду не надходило. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі та інші юридичні факти. Відповідно до ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З матеріалів справи вбачається, що 08 жовтня 2022 року о 17 год. 00 хв. на автодорозі Одеса - Рені 116 км + 900 м, водій [PERSON] керуючи автомобілем «Chevrolet Cruze», державний номер [NUMBER] , виконуючи поворот ліворуч, виїхав на смугу зустрічного руху через суцільну лінію та скоїв зіткнення з автомобілем «Mazda 6», державний номер [NUMBER] , який належить позивачу [PERSON] , а також від удару скоїв зіткнення з автомобілем «Chevrolet Trackep», державний номер [NUMBER] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п.10.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. Постановою Саратського районного суду Одеської області від 26.06.2023 року, справа №513/1021/22 провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП. Постановою Одеського апеляційного суду від 31.08.2023 року апеляційна скарга [PERSON] - задоволена частково, постанова Саратського районного суду Одеської області від 26.06.2023 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КупАП змінена та в описовій частині постанови апеляційний суд зазначив, що вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах у яких провадження закривається та виключив з постанови Саратського районного суду Одеської області від 26.06.2023 року висновки про винність [PERSON] у скоєнні адміністративного правопорушення. Постанова Саратського районного суду Одеської області від 26.06.2023 року набрала чинності 31.08.2023 року. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до положень ч.ч.6, 7 ст.82ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. Згідно ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбаченихстаттею 38 цього Кодексу; 8) наявність потому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадовоїособи) про накладення адміністративного стягнення, або не скасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення пропідозру особі у кримінальному провадженні поданому факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі. Виходячи із даної норми можна дійти висновку, що застосування п.7 ст.247 КУпАП можливе виключно у випадках наявності вини особи у скоєнні адміністративного правопорушення, тобто дана норма не передбачає автоматичного закриття провадження у справі лише через сплив строку притягнення особи до адміністративної відповідальності. Така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні відповідного правопорушення. Закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі ст.38 КУпАП за закінченням строків накладення адміністративного стягнення, не звільняє особу-правопорушника від відповідальності за шкоду, завдану внаслідок неправомірних дій. Застосування п.7 ст.247 КУпАП можливе виключно у випадках наявності вини особи у скоєнні адміністративного правопорушення, а разі відсутності вини особи у скоєнні ДТП провадження п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - відсутність події складу адміністративного правопорушення. Зазначений висновок відповідає правовим позиціям викладених у постановах Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі № 335/8507/16-ц, постанові Верховного Суду від 18 лютого 2020 року у справі №916/2586/18, відповідно до яких закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою обставиною, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Застосування пункту 7 статті 247 КУпАП можливе виключно у випадку наявності вини особи у скоєнні адміністративного правопорушення. Натомість, у разі відсутності вини особи в скоєнні ДТП провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Отже, факт закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно відповідача [PERSON] у зв`язку із закінченням строків накладання адміністративного стягнення не свідчить про відсутність правових підстав для настання цивільно-правової відповідальності відповідача. В результаті дій відповідача [PERSON] було пошкоджено автомобіль позивача [PERSON] .. Для встановлення розміру матеріальних збитків, завданих в результаті дорожньої транспортної пригоди, позивачем було замовлено експертне транспортно-товарознавче дослідження колісного транспортного засобу «Mazda 6», державний номер [NUMBER] №268-23 від 06.12.2023 року. Відповідно до звіту з оцінки вартості матеріальних збитків №268-23 від 06.12.2023 року, вартість матеріального збитку нанесеного власнику автомобіля «Mazda 6», державний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП яка відбулась 08.10.2022 року становить 182 391 грн. (сто вісімдесят дві тисячі триста дев`яносто одна) 52 коп., ринкова вартість об`єкта оцінки - автомобіля «Mazda 6», державний номер [NUMBER] з урахуванням аварійних пошкоджень внаслідок ДТП яка відбулась 08.10.2022 року становить 83 627 грн. (вісімдесят три тисячі шістсот двадцять сім) 67 коп.. Оскільки дорожня транспортна пригода яка сталася 08 жовтня 2022 року о 17 год. 00 хв. на автодорозі Одеса - Рені 116 км + 900 м була результатом взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, тому відшкодувати матеріальну шкоду повинна особа, винна в настанні цієї дорожньо-транспортної пригоди. Як вбачається зі змісту експертного транспортно-товарознавчого дослідження колісного транспортного засобу «Mazda 6», державний номер [NUMBER] №268-23 від 06.12.2023 року, середня вартість автомобілю «Mazda 6», 2003 року випуску становить 195 280,00 грн, вартість матеріального збитку нанесеного власнику автомобіля «Mazda 6», державний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулась 08.10.2022 року становить 182 391,52 грн., ринкова вартість об`єкту оцінки - автомобіля «Mazda 6», державний номер [NUMBER] , з урахуванням аварійного пошкодження внаслідок ДТП, яка відбулась 08.10.2022 року становить 83 627,67 грн., тобто розмір матеріального збитку майже дорівнює вартості транспортного засобу отримання пошкодження його внаслідок ДТП, що робить його відновлення доцільним. За таких обставин слід вважати обґрунтованим розміром завданої шкоди різницю між ринковою вартістю транспортного засобу до ДТП та ринковою вартістю з урахуванням ушкоджень отриманих внаслідок ДТП, що дорівнює 111 607 грн. 33 коп. (195 280 грн. - 83 672 грн. 67 коп.). Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України власник права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому за ч.2 ст.22 ЦК України збитками є зокрема втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. За змістом ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст.1188 ЦК України). Згідно з абзацом 2 частини першої статті 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідач [PERSON] не надав суду доказів на підтвердження того, що дорожньо-транспортна пригода виникла не з його вини, що розмір завданої потерпілому [PERSON] матеріальної шкоди є іншим. Доводи відповідача [PERSON] , що його вина не встановлена, а тому у останнього не виникло обов`язку з відшкодування шкоди не є обґрунтованими тому що закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою обставиною, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в настанні дорожньо-транспортної пригоди. З огляду на встановлені у справі обставини та

Outcome: partial