Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання доньки за період з 01.01.2019 до 31.03.2024 в сумі 43011,85 грн. Вимоги мотивовані тим, що в провадженні ДВС перебуває виконавче провадження про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання доньки, 2010 року народження. Відповідач неналежно виконував свої зобов`язання щодо сплати аліментів. Згідно розрахунку розмір неустойки за прострочення сплати аліментів за період з 01.01.2019 до 30.07.2019 становить 122756,20 грн, але оскільки розмір пені по аліментах не повинен перевищувати 100 відсотків заборгованості по аліментах, просить стягнути 43011,84 грн. Представник позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У зв`язку з цим суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 26.07.2012 із [PERSON] щомісячно стягуються на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 18.07.2012, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку (а.с.8). Про обов`язок щомісячно сплачувати аліменти відповідач достовірно знає, проте умисно ухиляється від його виконання, за що 11.05.2023 постановою Прилуцького міськрайонного суду уже був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 183-1 КУпАП (а.с.12-13). Через тривале ухилення від виконання свого обов`язку по утриманню дитини за відповідачем за період з січня 2019 року по березень 2024 року утворилася заборгованість по сплаті аліментів у сумі 86 023,69 грн., що підтверджується розрахунком державного виконавця (а.с.9). Даний розмір заборгованості перевищує суму відповідних платежів за три роки, тому виконавцем постановою від 05.04.2024 на боржника накладений штраф у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів, що становить 43 011,84 грн. Відповідно до ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Факт прострочення відповідачем сплати аліментів на користь позивача за вказані у позовній заяві періоди доведено належними й допустимими доказами розрахунками заборгованості зі сплати аліментів. Відповідачем не доведено, що це прострочення сталося не з його вини. При визначені розміру неустойки судом враховується правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 14-37цс18. З наданих суду доказів про суми та строки проведення оплати, положень ст.196 СК України в частині визначення розміру неустойки (пені) і строку в межах якого пред`явлений позов судом встановлено, що розмір неустойки за прострочення сплати аліментів за період з січня 2019 до липня 2019 року становить 122756,20 грн. Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обов`язок доведення кожною стороною обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, закріплений ст.81 ЦПК України. Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Перелік причин, з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів, не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів. Встановлено, що розмір заборгованості по аліментах за період з 01.01.2019 до 31.03.2024 становить 86023,69 грн, розмір неустойки по аліментах за період січень 2019 липень 2019 122756,20 грн, таким чином з врахуванням ст. 196 СК України підлягає стягненню неустойка по аліментах не більше 100 відсотків розміру заборгованості. Стороною відповідача не надано доказів на спростування заборгованості по аліментах за вказаний період. За таких обставин позовна вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача неустойки за прострочення сплати аліментів є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Враховуючи те, що позивач за подання позову, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, суд, з огляду на ст.141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути дані витрати з відповідача по справі на користь держави.

Outcome: approved