Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до Іршавського районного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] , третя особа : виконавчий комітет Іршавської міської ради як орган опіки і піклування про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. В обґрунтування позову позивач зазначив, що між ним та відповідачкою [PERSON] зареєстрований шлюб 04.10.2012 виконавчим комітетом Сілецької сільської ради Іршавського району Закарпатської області за актовим записом №19. У шлюбі мають двох малолітніх дочок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з позивачем, знаходяться на повному його утриманні та вихованні. Сімейне життя між сторонами не склалося по причині несумісності характерів та різних поглядів на життя. Вже більше року сторони не проживають разом. Діти зареєстровані та постійно проживають за адресою відповідача: [ADDRESS] , а відповідачка - в [ADDRESS] . Відповідачка не підтримує шлюбних відносин, шлюб існує формально, оскільки кожен з них живе своїм особистим життям, сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, оскільки між ними склалися такі взаємини, які призвели до розпаду сім`ї. В сім`ї часто виникали та продовжують виникати непорозуміння, сварки, оскільки відповідачка не бажає приділяти увагу сім`ї та дітям. Від цього діти страждають. Тривалий час сторони не можуть дійти взаємної згоди щодо місця проживання спільних дітей. 01 червня 2023 року відповідачка забрала речі і переїхала проживати до будинку в [ADDRESS] , де проживає до теперішнього часу. Деякий час вона приходила до дітей, але надалі її відвідування стали рідше, а більше року, взагалі не приходить. Позивач звернувся до служби у справах дітей Іршавської міської ради з заявою про проведення обстеження умов проживання батька і матері та проведення бесіди з дітьми для встановлення прихильності дітей до одного з батьків та надання висновку про визначення місця проживання дітей до суду. Дізнавшись про це Відповідачка заперечила проти вирішення спору судом, і заявила, що малолітні діти будуть жити з нею. Однак проживання дітей з матір`ю суперечить їх інтересам. Позивач займається самостійно вихованням та утриманням дітей. Лілію відводить та забирає зі школи. Більше року самостійно займається вихованням Ніни. А тому на підставі вищенаведеного позивач просить шлюб розірвати, визначити місце проживання дітей з ним і залишити дітей на його утриманні та вихованні. Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 25 липня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до підготовчого судового засідання за правилами загального позовного провадження ( а.с. 30-31). Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 13.08.2024 закрито підготовче провадження у даній справі, справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] для участі в розгляді справи не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник позивача адвокат Мешко В.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з мотивів, викладених в позовній, просить суд позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечує щодо задоволення позову, суду пояснила, що має намір виїхати за кордон, тому місце проживання малолітніх дітей слід визначити з Позивачем. Представник органу опіки та піклування Іршавської міської радиРендзей О.І. у судовому засіданні не заперечила щодо задоволення позову зазначила, що з метою захисту прав та інтересів дітей [PERSON] та [PERSON] . служба у справах дітей вважає за доцільне проживання дітей разом з батьком [PERSON] , при цьому зазначила, що в ході обстеження місця проживання позивача з дітьми з`ясовано, що в будинку є всі комунікації, умови проживання для дітей забезпеченні як в будинку так і на подвір`ї є місце відведене та облаштоване для дитячих ігор, тобто для дітей створено всі необхідні умови для росту і розвитку. Свідок [PERSON] суду показала, що знайома з Позивачем та Відповідачкою декілька років. З Відповідачкою перебуває у дружніх стосунках. З літа 2023 року, точної дати не пам`ятає, Відповідачка переїхала проживати за іншою адресою з будинку в якому проживала з Позивачем, а Позивач залишився проживати з їх малолітніми доньками за старою адресою. Настільки їй відомо, Відповідачка найближчим часом планує поїхати за кордон на заробітки. Чи спілкується Відповідачка з Позивачем і чи бачить та спілкується з дітьми їй не відомо, так як Відповідачка їй про особисте життя не розповідає. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки, представника третьої особи, покази свідка [PERSON] , дослідивши надані докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, зареєстрований 04.10.2012 виконавчим комітетом Сілецької сільської ради Іршавського району Закарпатської області за актовим записом №19, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] ( а.с. 16). Від спільного проживання сторони мають доньок : [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Іршавським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хустському районі Закарпатської області, актовий запис № 333 ( а.с. 17) та [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Ільницької сільської ради Іршавського району Закарпатської області, актовий запис № 54 ( а.с. 20). Спільне подружнє життя у сторін не склалося, оскільки різні характери та погляди на сімейне життя призвели до розпаду сім`ї. Між ними повністю відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові. Сторони з червня 2023 року проживають окремо, шлюб носить формальний характер, спір про поділ спільно набутого майна між сторонами відсутній. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст.110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам їх дитини, а відтак позовні вимоги по розірвання шлюбу слід задовольнити. Щодо позовної вимоги про визначення місця проживання дитини, суд дійшов висновку. Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно ст. 160 СК України: 1. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. 2. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. 3. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно з положенням ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини. Згідно ст. 150 СК України, обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. Відповідно до ч. 2, 8, 9, 10 ст.7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно зі ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради від 27.02.91, держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання й розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. У п.1 ст.9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї або коли батьки проживають роздільно й необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, виконують їх державні чи приватні установи, що займаються питаннями соціального забезпечення, суди, адміністративні чи законодавчі органи, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч.1 ст.3 Конвенції). Відповідно до ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь в її вихованні й має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків з ким проживає дитина не має права перешкоджати тому з батьків хто проживає окремо спілкуватися з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Крім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (ст.142 СК), у тому числі й на рівне виховання батьками. У справі «Хант проти України» зазначено, що права дитини мають перевагу над правами батьків. Європейський суд з прав людини 11.07.2017 року у справі «М.С. проти України» виніс рішення де визначив «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини в кожній конкретній справі необхідно враховувати 2 аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, в інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків випливає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток і належне виховання, у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків, за вирішенням питання про визначення місця проживання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до пункту 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК (2947-14), якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім цього, принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією Генеральної асамблеї ООН 20.11.1959 року, передбачено, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і в будь-якому випадку в атмосфері кохання та морального і матеріального забезпечення; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена з матір`ю. У Постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року в справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) вказано, що «тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку». Судом встановлено, що діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають разом з Позивачем за адресою [ADDRESS] , що стверджується Витягами з Реєстру територіальної громади ( а.с. 18, 21) , актами обстеження умов проживання від 12.08.2024 складеного комісією Служби у справах дітей Іршавської міської ради. Відповідно до характеристики № 04.4-12/58 від 22.07.2024 [PERSON] характеризується виключно позитивно, працює ФОП, має на утриманні та вихованні малолітніх дочок [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с.23). Відповідно до довідки про склад сім`ї №04.4-18/577 від 19.07.2024 [PERSON] проживає разом з дочками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.24). Відповідно до акту обстеження факту проживання та матеріально-побутових умов проживання № 04.4-19/220 від 22.07.2024, комісією за участю свідків встановлено, що [PERSON] , [INFO] не працює, зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] (а.с.25). Відповідно до акту обстеження факту проживання та матеріально-побутових умов проживання № 04.4-19/221 від 22.07.2024, комісією за участю свідків встановлено, що [PERSON] , [INFO], ФОП, має на утриманні та вихованні дочок [PERSON] , [INFO] , ученицю 2-го класу Ільницької ЗЗСО І-ІІІ ст. та дочку [PERSON] , [INFO] , на час обстеження виявлено, що у будинку чисто, прибрано, у помешканні є всі умови для проживання неповнолітніх дітей (а.с.28). Відповідно до Витягів з реєстру територіальної громади зазначено, що [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] (а.с.29), [PERSON] , [PERSON] , [INFO]. та [PERSON] , [INFO]., проживають за адресою [ADDRESS] . (а.с.13,18, 21). Відповідно до характеристики наданої Ільницьким ЗЗСО І-ІІІ ступенів зазначено, що [PERSON] , [INFO], навчається у школі з першого класу. Батько, [PERSON] , приділяє належну увагу вихованню дочки, систематично відвідує школу, цікавиться не лише її успіхами, але й справами класу, бере активну участь у батьківських зборах, конференціях. Батько турбується про всебічний розвиток дитини. У часи дозвілля сім`я подорожує, підтримує спортивні здібності. Службою у справах дітей Іршавської міської ради надано письмові пояснення за №02-10/317 від 12.08.2024, в яких зазначили, що Службою у справах дітей Іршавської міської ради проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] . В ході обстеження з`ясовано, що [PERSON] проживає разом з дочками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , а громадянка [PERSON] , [INFO] проживає в [ADDRESS] . 12.08.2024 працівниками служби було проведено бесіду з громадянкою [PERSON] , в ході якої з`ясовано, що вона не має можливості утримувати та виховувати дітей, надала згоду щодо проживання дітей разом з батьком [PERSON] . Працівники служби також провели бесіду з дитиною [PERSON], яка повідомила, що любить і тата і маму, але бажає проживати разом з батьком [PERSON] . З метою захисту прав та інтересів дітей [PERSON] та [PERSON] служба у справах дітей вважає за доцільне проживання дітей разом з батьком [PERSON] . Службою у справах дітей Іршавської міської ради надано акт обстеження умов проживання від 12.08.2024 року, згідно якого позивач [PERSON] проживає разом із дітьми [PERSON] , [INFO], та [PERSON] , [INFO], за адресою: [ADDRESS] . При прийнятті рішення судом також враховано той факт, що відповідач позовні вимоги визнала, визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім цього пояснила, що має намір виїхати на поживання за межі України. Ніяких перешкод для визначення місця проживання дітей [PERSON] та [PERSON] з батьком судом не встановлено. Таким чином, виходячи із встановлених фактичних обставин справи, суд приймає рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі задоволення позову, покладаються на відповідача. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 2422,40 гривень.

Outcome: approved