Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~05.02.2024 року до суду звернувся [PERSON] із позовом до [PERSON] про визнання батьківства. Позов мотивовано тим, що [PERSON] з відповідачем по справі перебував у фактичних шлюбних відносинах у період з 1996-2010 рр. Офіційно шлюб сторони не реєстрували. Від шлюбних відносин у сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Для утримання дітей позивачеві доводилося виїздити за межі України в пошуках роботи. В цей час відповідач почала безвідповідально ставитись до родини та виховання дітей, періодично зникала з місця проживання. У 2010 році після повернення позивача із заробітків [PERSON] залишила його з двома малолітніми синами, забравши з собою доньку. З того часу позивач повністю взяв на себе виховання та утримання синів, при цьому ніколи не звертав уваги на те, що діти мають прізвище матері. Восени 2019 року син [PERSON] уклав трирічний контракт на проходження військової служби в ЗСУ, а з початком повномасштабних військових дій захищав Україну на лінії фронту. В липні 2022 року [PERSON] отримав сповіщення про те, що солдат [PERSON] зник безвісти 03.07.2022 року під час виконання бойового завдання по захисту Батьківщини. З того часу позивач почав отримувати належну сину заробітну плату, однак у зв`язку з оформленням подальших виплат сім`ї безвісно зниклого військовослужбовця у вересні 2024 року йому стало відомо що юридично батьківство не встановлено і що дані про батька в актовому записі про народження [PERSON] внесені зі слів матері. На підставі вищевикладеного прохав суд визнати його батьком [PERSON] , [INFO] , що є підставою для внесення відповідних даних про батька в актовий запис №15 про народження, призведений відділом реєстрації актів цивільного стану Кобеляцького районного управління юстиції Полтавської області 27.09.2006 року. Ухвалою суду від 06.02.2024 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 16.05.2024 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові, та прохав їх задовольнити. Пояснив, що при народженні [PERSON] він не був записаний його батьком з метою оформлення статусу одинокої матері. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі. Пояснила, що [PERSON] дійсно є батьком [PERSON] , однак позивач не був записаний батьком дитини, оскільки на той момент в нього не було паспорта. Представник третьої особи Кобеляцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Бутко І. А. в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Проти задоволення позову не заперечувала. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши докази, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.09.2006 року [PERSON] народився [INFO] , матір`ю зазначено [PERSON] , батьком [PERSON] (а. с. 8). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00043258766 відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а. с. 9). 19.07.2022 року від [INFO] на ім`я [PERSON] надійшло сповіщення сім`ї за вих. №3049 про те, що його син солдат [PERSON] , [INFO] , зник безвісті 03.07.2022 року внаслідок зіткнення під час виконання бойового завдання по захисту Батьківщини в районі с.Білогорівка Луганської області (а. с. 15). З акту про проживання №19 КП Кам`янської міської ради «Добробут» від 15.01.2024 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] проживав без реєстрації за адресою: [ADDRESS] з 2000 року, про що підтверджують сусіди (а. с. 18). З акту про проживання №28 КП Кам`янської міської ради «Добробут» від 18.01.2024 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним проживала без реєстрації [PERSON] , [INFO] , з 1996 року по 2010 рік, про що підтверджують сусіди (а. с. 19). До суду також надано результат дослідження аналізу ДНК на батьківство №40583, з якого вбачається що ймовірність батьківства [PERSON] щодо [PERSON] становить 99,99999998%. Вказано, що аналіз виконувався для особистого користування без ідентифікації учасників та результати не можуть бути використані в суді як доказ (а. с. 16). Крім цього до позовної заяви долучено фотоматеріали, скріншоти про зарахування грошового забезпечення від [INFO] в період з серпня 2022 року по серпень 2023 року, довідку КЗ «Середня загальноосвітня школа №29» Кам`янської міської ради №141 від 27.11.2017 про закінчення [PERSON] 9 класів, довідку Кам`янського вищого професійного училища №706 від 15.01.2024 року про навчання [PERSON] (а. с. 13, 14, 20-35). Свідок [PERSON] пояснив, що він проживав разом з матір`ю, батьком, молодшими братом і сестрою разом до 2012 року. Тоді його брат [PERSON] проживав то разом з батьком, то разом з матір`ю. У 2019 році [PERSON] підписав контракт з ЗСУ. У липні 2022 року до нього зателефонував побратим його брата і повідомив, що [PERSON] зник під час виконання бойового завдання. Вказаний побратим прислав йому речі [PERSON] свідоцтво про народження, атестат, одяг, військову сумку. Пізніше додатково було надіслано ремінь з автомату, на якому була кров [PERSON] . Його батьком [PERSON] було проведено тест ДНК з використанням плями крові з цього ременя. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина 1 статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у статті 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у статті 53 КпШС України, при вирішенні питання про те, якою нормою необхідно керуватися при розгляді справ цієї категорії, слід виходити з дати народження дитини. При розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 01 січня 2004 року , необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Оскільки [PERSON] народився [INFO] , то спірні правовідносини регулюються нормами КпШС України. Відповідно до ч.1-3 ст. 53 КпШС України походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. У разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем\~ до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Як вбачається за приписами ст. 53 КпШС України законодавцем надано право на звернення до суду із позовом про встановлення батьківства або за заявою одного із батьків дитини (або опікуна чи піклувальника), або за заявою самої дитини після досягнення нею повноліття. Щодо поданих до суду доказів суд зазначає наступне. За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. За змістом положень ст.53 КпШС України (в редакції чинній на час виникнення даних правовідносин) при встановленні судом батьківства враховуються (але не виключно) такі обставини: спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем або спільне виховання чи утримання ними дитини, а також докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Підставою для встановлення батьківства є належні на достатні відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Разом з тим, частина третя статті 53 КпШС України та положення ЦПК України не обмежують коло доказів, які можуть бути взяті судом до уваги, що з достовірністю підтверджують батьківство. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги. Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц (провадження № 61-4163св18), у постанові Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 641/9147/15-ц (провадження № 61-26210св18), у постанові Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 225/6301/15-ц (касаційне провадження № 61-30047св18). Отже, при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: dismissed