Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-11 00:00:00

до Комінтернівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява [PERSON] (далі позивач) до [PERSON] (далі відповідач), про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 200376,89 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в минулому позивач та відповідач перебували у шлюбі, який розірвано 28.09.2021. У шлюбі, у сторін народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 18.06.2021 Комінтернівським районним судом Одеської області видано судовий наказ про стягнення з відповідача на корить позивача аліментів на утримання дітей у розмірі половини заробітку платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи з 26.05.2021. Вказаний наказ було пред`явлено до примусового виконання. Доброславським ВДВС Одеського району Одеської області ПМУМЮ (м. Одеса) відкрито виконавче провадження АСВП [NUMBER] з виконання вищевказаного наказу. Відповідач неналежно виконує зобов`язання зі сплати аліментів, внаслідок чого має місце відповідне прострочення їх сплати, що в свою чергу зумовлює виникнення у позивача права на стягнення неустойки. Так, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача неустойка, розмір котрої обмежується 100 відсотками заборгованості (за кожний період, за який стягується пеня). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу на підставі вказаного позову було передано в провадження судді Якиміву А.В. 25.04.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін по справі. В судове засідання позивач не з`явилася, від представника позивача, до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, судові повістки про виклик до суду направлялись за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Відповідно до відомостей отриманих судом, судова повістка на 03.06.2024 була вручена останньому особисто, а судова повістка на 24.06.2024 не вручена відповідачу, з підстав «відсутності адресата за вказаною адресою". Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідач не повідомляв суду іншої адреси зареєстрованого місця проживання, аніж та, що наявна у ЄДДР. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, судом встановлено, що вимоги, щодо ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів дотримані, а підстави для ухвалення заочного рішення існують у сукупності. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Фактичні обставини встановлені судом та докази на їх підтвердження. Згідно свідоцтв про народження: серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 18.06.2021 Комінтернівським районним судом Одеської області у справі №504/1776/21 видано судовий наказ, відповідно якого ухвалено стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення заяви до суду, тобто - 26.05.2021 і до повноліття дітей. Постановою державного виконавця Доброславського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 25.08.2021 відкрито виконавче провадження [NUMBER], в якому здійснюється виконання вищевказаного судового наказу. У відповідності до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів сформованим державним виконавцем Доброславського ВДВС в Одеському районі Одеської області станом за період з травня 2021 по квітень 2024 року, у [PERSON] наявна заборгованість за період з травня 2021 року по жовтень 2021 року у розмірі 33460,86 гривень, за період з січня 2022 року по квітень 2022 року у розмірі 21739,86 гривень, та за період з липня 2022 року по квітень 2024 року у розмірі 154027,14 гривень. Правові норми, що підлягають застосуванню у спірних правовідносинах та висновки суду. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частиною першою статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо). Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. Відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Звертаючись з даним, позовом позивач просить суд стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів за період з травня 2021 по квітень 2024 в сумі 200376,89 гривень. Враховуючи положення ст. ст. 12, 81, 84 ЦПК України, на позивача покладено обов`язок, щодо доведення розміру заборгованості зі сплати аліментів, який охоплений відповідним періодом. З розрахунку заборгованості по аліментам від 11.04.2024 що складений державним виконавцем за період з травня 2021 по квітень 2024 року, вбачається, у [PERSON] наявна заборгованість за період з травня 2021 року по жовтень 2021 року у розмірі 33460,86 гривень, за період з січня 2022 року по квітень 2022 року у розмірі 21739,86 гривень, та за період з липня 2022 року по квітень 2024 року у розмірі 154027,14 гривень. У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі №648/1102/19 зазначено, що "розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 СК України. Вищевказаний розрахунок від 11.04.2024 року, на час розгляду справи є чинним, доказів скасування такого до матеріалів справи не долучено. Спір, щодо розміру заборгованості із сплати аліментів сторонами не ініційовано. За таких обставин, суд приймає розрахунок заборгованості від 11.04.2024 року, як належний доказ наявності такої у відповідача, з усіма вихідними даними, що в ньому зазначені. Матеріалами справи підтверджено, що зобов`язання зі сплати аліментів на утримання дитини, на користь позивача, відповідачем в повному обсязі не виконувалися, відповідач не довів підстав для звільнення його від сплати цих зобов`язань, а з липня 2022 по квітень 2024 року відповідач не здійснював жодних відрахувань по вказаним зобов`язанням. При обрахуванні розміру пені за заборгованістю зі сплати аліментів суд враховує викладену Верховним Судом у постанові від 19 січня 2022 року у справі №711/679/21 (провадження № 61-18434св21) правову позицію, щодо врахування часткових платежів при наявності заборгованості за аліментами за попередні періоди, а також щодо формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості», що міститься у частині першій статті 196 СК України. Так, Верховний Суд зазначив, що «при застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1статті 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується». Визначаючи розмір пені за порушення строків сплати аліментів, позивачем було застосовано вказане правило, та здійснено розрахунок пені із урахуванням суми нарахованих щомісячних аліментів, враховуючи погашення відповідачем заборгованості, яка існувала станом на жовтень 2021 року та січень 2022 року. Загальний розмір пені за прострочення відповідачем сплати аліментів на утримання дитини, за період з травня 2021 року по квітень 2024 року, складається із суми розміру пені, обчисленої за кожним місячним платежем. Отже з відповідача на користь позивача необхідно стягнути пеню в розмірі 154027,14 грн. +14521,53 грн. + 31828,22 грн, що становить 200376,89 грн., що не перевищує сукупного розміру заборгованості відповідача зі сплати аліментів. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат. Згідно вимог статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Судом встановлено, що правничу допомогу позивачу у цій справі надавав адвокат Фурман В.О., що підтверджується ордером АЕ №1278240 від 17.04.2024. Відповідно до рахунку на оплату №02 від 17.04.2024 гонорар адвоката за підготовку та подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів становить 5000 гривень. Відповідно до платіжної інструкції від 17.04.2024 року позивач здійснила оплату, згідно рахунку від 17.04.2024 року у розмірі 5000,00 гривень. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зважаючи на задоволення позову у повному обсязі, враховуючи, що понесені позивачем витрати на правову допомогою є реальними, співмірними із складністю справи та виконаною адвокатом роботою, витрати підтверджені документально, клопотань про зменшення цих витрат, зі сторони відповідача не надходило, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. За таких обставин, у зв`язку із задоволенням позову, витрати, щодо сплати судового збору слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved