Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

19 квітня 2024 року [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного між ними, який зареєстрований 05 липня 2012 року у відділі Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №5 (а.с. 2). В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що між сторонами 05 липня 2012 року був укладений шлюб. У вказаному шлюбі, [INFO] в них народився син [PERSON] , який на даний час проживає разом з матір`ю. Вказує, що між сторонами втрачено довіру і взаєморозуміння, разом вони не проживають близько двох років, у зв`язку з чим, практично припинилися шлюбні відносини. Подружжя перестало вести спільне господарство та вирішили розірвати шлюб. Тому, подальше спільне їхнє життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, що має істотне значення. Проти примирення категорично заперечує. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 квітня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 11). [PERSON] своїм правом на відзив не скористалася, що передбачено статтею 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). У судовому засіданні [PERSON] позовну заяву підтримав у повному обсязі, з мотивів викладених у ній, пояснював суду, що хоче розлучення, оскільки сторони не проживають разом більше 2 років. Щодо примирення категорично заперечив. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, однак, представник відповідачки [PERSON] адвокатка Каневська М. О. подала заяву про розгляд справи без участі відповідача, проти позовних вимог не заперечує, оскільки поновлення шлюбно-сімейних відносин та збереження сім`ї є неможливим. Просила термін для примирення не надавати та задовольнити позов, а судові витрати розділити порівно. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши зміст заяви представника відповідачки, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 05 липня 2012 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про шлюб Повторно, серія [NUMBER] , відповідний актовий запис № 05, видане Підгороднянською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області (а.с. 3). У даному шлюбі, у них народився син: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією витягу з реєстру актів про народження Акт № 163 частина І серія А рік 2012, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Міської Ради м. Меркато Сан Северіно, місце народження: Італійська Республіка, переклад з італійської мови на українську мову засвідчено 09 квітня 2013 року [PERSON] Консулом Генерального консульства України в Неаполі (а.с. 4-7). Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд дійшов до висновку, що до виниклих спірних правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (стаття 3 ЦПК України). За положенням статті 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до статті 16 ЦК України\~особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно статті 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР\~від 17.07.1997) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно з частинами 8, 9 статті 7 Сімейного кодексу України (далі СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Частиною 2 статті 18 СК України\~передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Згідно зі статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Як встановлено судом, що протягом останніх двох років шлюбні відносини між сторонами погіршилися. Вони не підтримують подружніх відносин та спільно не проживають, шлюб носить формальний характер і збереження якого суперечитиме їх спільним інтересам. Від можливості призначення судом строку на примирення, [PERSON] в судовому засіданні відмовився, вказавши про те, що вжиття заходів щодо примирення подружжя, як це передбачено ст. 111 СК України, не виправить стан їх шлюбних відносин, оскільки вказані обставини продовжуються протягом тривалого проміжку часу, а спроби примирення між сторонами в минулому не принесли жодних результатів. Також від строку для примирення відмовилася відповідачка. За змістом статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Проте судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в пункті 10 Постанови Пленуму за №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» - проголошена Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно з частиною 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом з`ясовано, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, відтак їх шлюб носить формальний характер та його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам сторін, в зв`язку з чим суд вважає, що відповідно до вимог статті 112 СК України\~шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до\~частини 1,\~пункту 1\~частини 2\~статті 141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з частиною 1 статті 206 ЦПК України Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Як вказано\~в частині\~1\~статті 142\~ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] до початку розгляду справи по суті визнала позов у повному обсязі, рішенням суду позов про розірвання шлюбу задоволений в повному обсязі, та позивачем сплачено судовий збір у сумі 1\~211,20 грн, що відтверджується квитанцією № 0.0.3587933415.1 від 15 квітня 2024 року, слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Outcome: approved