Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-11 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 25.04.2024 представник позивача Письмак О.Є., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Виконкому Тернівської районної у місті Кривому Розі ради про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, в якій просить встановити позивачу двомісячний строк, для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті дядька [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовної заяви представник вказує, що [INFO] помер дядько позивача [PERSON] , який був рідним братом батька позивача - [PERSON] . Після смерті дядька відкрилася спадщина у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS] . На день відкриття спадщини інших осіб, які б мали зареєстроване місце проживання із спадкодавцем за вказаною адресою, не було. Також представник зазначає, що позивачу було відомо, що після смерті [PERSON] питанням прийняття спадщини мав займатися його син, як спадкоємець першої черги за законом. На початку грудня 2023 року позивач дізнався про те, що з особистих причин син спадкодавця спадщину не оформив. [PERSON] мало спілкувався з двоюрідним братом, оскільки він давно виїхав до тимчасово окупованого АР Крим і проживає там та з початку повномасштабного вторгнення і збройної агресії росії проти України відносини між двоюрідними братами не підтримувалися. Пропущений строк позивачем пропущено з поважних причин, оскільки він не знав, що син спадкодавця, який був єдиним спадкоємцем першої черги, не прийняв спадщину і не мав можливості знати про це, при цьому постановою нотаріуса від 22.12.2023 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Заяви, клопотання учасників справи. Позивач [PERSON] та представник позивача Письмак О.Є. в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву в якій просять задовольнити позовну заяву та проводити розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача Виконкому Тернівської районної у місті Кривому Розі ради Кушнір С. в судове засідання не з`явився, 21.05.2024 надав суду письмові пояснення та заяву в якій просить проводити розгляд справи за відсутності їх представника. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 11-00 год. 19.06.2024, за правилами загального позовного провадження та витребувано в приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Забавської Н.В., інформацію, хто звертався з заявою про прийняття спадщини та чи посвідчувався заповіт після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою суду від 19.06.2024 у справі закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 10:00 год. 12.08.2024. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.11.1979, виданого Скадовським райвідділо РАЦС Херсонської області, актовий запис №272, у відомостях про батьків зазначено: мати [PERSON] , батько - [PERSON] (а.с. 15) [INFO] помер батько позивача, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27.10.2004 (а.с. 13). 24.09.2022, помер дядько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 24.09.2022 виданого Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №1007 (а.с. 14). Згідно відповіді №352 від 22.01.2024 ТОВ «УЮТ-2011», станом на 01.01.2024 за адресою: [ADDRESS] жодних зареєстрованих осіб не значиться, 24.09.2022 був виписаний власник квартири [PERSON] , [INFO] , у зв`язку зі смертю особи (а.с. 17). [PERSON] на праві власності належить квартира за адресою [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом № т [NUMBER] на право власності на житло виданого 06.01.2006 Органом приватизації Управління житлово-комунального господарства Криворізької міської ради (а.с.21), що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №10216790 від 28.03.2006 (а.с. 22). Постановою від 22.12.2023, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Забавською Н.В., відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] , у зв`язку з тим, що він пропустив шестимісячний строк прийняття спадщини та документально не підтверджує факт сумісного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 18-19). На запит суду, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Забавська Н.В. 28.05.2024 надано Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори), відповідно до яких, після померлого [INFO] [PERSON] , з заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилася. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) від імені [PERSON] заповіти не посвідчувалися (а.с. 35-37). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає необхідним в задоволенні позову відмовити. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, що передбачено ст.1269 ЦК України. При цьому, такі дії повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Відповідно до ст.1269 ЦК України, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто, а ст.1270 ЦК України регламентує для прийняття спадщини строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Пропуск такого строку, позбавляє спадкодавця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору, який пропущено з поважних причин, і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Наведені положення у повній мірі відповідають Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є племінником померлого спадкодавця [PERSON] , що підтверджується належними та допустимими доказами. Дядько позивача, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 14). Постановою від 22.12.2023, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Забавською Н.В., відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] , у зв`язку з тим, що він пропустив шестимісячний строк прийняття спадщини та документально не підтверджує факт сумісного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 18-19). Згідно ст.1270 ЦПК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (смерті спадкодавця) і не припинилися внаслідок його смерті, що передбачено ст.1218 ЦК України. У першу чергу право на спадкування за законом, згідно ст.1261 ЦК України, мають діти спадкодавця, у тому числі, зачатті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування. Таким чином, позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини безпосередньо стосується прав, свобод, інтересів та (або) обов`язки спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року по справі № 2516/1356/12-ц (провадження № 61-28938св18), від 15 січня 2020 року по справі № 200/9984/16-ц (провадження № 61-11977св19), від 25 березня 2020 року по справі № 140/871/16-ц (провадження № 61-38046св18), від 30 квітня 2020 року по справі № 352/382/18 (провадження № 61-40424св18), від 30 вересня 2020 року по справі № 361/1953/18(провадження № 61-16095св19), від 07 жовтня 2020 року по справі № 234/17511/19 (провадження № 61-8215св20). Отже, при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України суду з метою встановлення кола спадкоємців за заповітом і за законом, які прийняли спадщину, необхідно у тому числі перевіряти наявність заведеної нотаріусом спадкової справи. При зверненні спадкоємця, у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна, а при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково окрім зазначеного перевіряє наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України, надане судам у пункті 24 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснення, до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини відносяться причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця таких перешкод для подання заяви не було, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року в справі № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року в справі № 6-1486цс15 та в постановах Верховного Суду від 19 грудня 2018 року в справі № 372/2383/16-ц, від 27 лютого 2020 року в справі № 419/3788/17. Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 26 червня 2019 року в справі № 565/1145/17, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Так, підставою пропуску строку прийняття спадщини, позивач [PERSON] в позовній заяві вказав необізнаність про те, що його двоюрідний брат, який є сином спадкодавця та спадкоємцем першої черги за законом, після смерті батька не прийняв спадщину, що на переконання суду не є поважною причиною пропуску позивачем строку для прийняття спадщини. Крім того, слід звернути увагу, що позивач в позові зазначає про наявність спадкоємця першої черги за законом, але не зазначає його анкетних даних, не залучає його до участі в даній справі, хоча позивач по справі є спадкоємцем лише п`ятої черги за законом відповідно норм ст.1265 ЦК України та рішення в справі може вплинути на права спадкоємця першої черги за законом. Якщо позивач мав намір прийняти спадщину, будучи обізнаним про смерть свого дядька [PERSON] , який помер [INFO] , то на думку суду у позивача були відсутні перешкоди реалізувати своє право на прийняття спадщини у строки, визначені ст.1270 ЦК України та поданню заяви про прийняття спадщини не перешкоджало звернення чи не звернення до нотаріуса рідним сином спадкодавця, анкетних даних якого позивач не зазначає, тому правові підстави для задоволення позову відсутні. Також, з позову вбачається, що рідний син спадкодавця, анкетні дані якого суду не відомі, мешкає на тимчасово окупованій території в АР Крим та з початком повномасштабного вторгнення і збройної агресії росії проти України можливо був позбавлений інформації про смерть свого батька, тому і не зміг реалізувати своє право на спадщину, але за відсутності належного повідомлення та не залучення до участі у справі спадкоємця першої черги за законом, суд позбавлений можливості об`єктивно з`ясувати всі обставини справи. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Таким чином, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 1320цс17. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно керуватися тим, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Правова позиція, висловлена Верховним судом України при розгляді справи № 6-1486цс15, передбачає, що, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Аналізуючи вищевикладені норми права та надані позивачем докази, суд вважає, що позивачем не доведено поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини та обрано неналежний спосіб захисту своїх прав, оскільки не залучено до участі у справі сина спадкодавця, який є спадкоємцем першої черги за законом та анкетних даних якого не було надано суду, хоча рішення в справі може вплинути на його права, тому правові підстави для задоволення позову відсутні. На підставі викладеного, ст.ст. 1216, 1218, 1261, 1269, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: dismissed