Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія» (далі - ТОВ «Експлуатаційна компанія») звернулося до Оболонського районного суду м. Києва з вказаним позовом, у якому, збільшивши позовні вимоги, просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 28 257,14 грн., яка складається із заборгованості за Комплексним договором про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території № 00000308 від 13.07.2009 у розмірі 1 795,08 грн. за період з жовтня 2016 року по січень 2017 року; заборгованості за Договором про участь у витратах на обслуговування паркінгу № П00295 від 28.10.2009 у розмірі 26 462,06 грн. за період з січня 2015 року по вересень 2023 року. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що ТОВ «Експлуатаційна компанія» є виконавцем послуг з утримання будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] . 13.07.2009 між ТОВ «Експлуатаційна компанія» та [PERSON] , як власником квартири [ADDRESS] , укладено Комплексний договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території № 00000308, за умовами якого виконавець зобов`язався здійснювати обслуговування будинку та прибудинкової території, надавати житлово-комунальні послуги, передбачені умовами договору, в той час як споживач зобов`язався оплачувати такі послуги. Крім того, 28.10.2009 між ТОВ «Експлуатаційна компанія» та [PERSON] , як власником паркувального місця [ADDRESS] , був укладений Договір про участь у витратах на обслуговування паркінгу № П00295 за умовами якого позивач зобов`язався надавати споживачу комплекс послуг, серед яких: забезпечення контрольно-перепускного пункту, прибирання території, контроль та забезпечення порядку на території напівпідземного паркінгу, тощо, в той час як споживач зобов`язався оплачувати такі послуги. Позивачем на виконання умов вказаних договорів було надано послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, комплекс послуг з обслуговування паркінгу, проте відповідач свої зобов`язання по оплаті отриманих послуг не виконав, у зв`язку з чим у останнього утворилась заборгованість на загальну суму 28 257,14 грн., яка складається із заборгованості за Комплексним договором про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території № 00000308 від 13.07.2009 у сумі 1 795,08 грн. за період з жовтня 2016 року по січень 2017 року; заборгованості за Договором про участь у витратах на обслуговування паркінгу № П00295 від 28.10.2009 у сумі 26 462,06 грн. за період з січня 2015 року по вересень 2023 року, яку позивач просить стягнути на свою користь, а також стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 06.09.2023 відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду. 17.10.2023 на адресу суду надійшов відзив, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову з огляду на те, що позовна заява подана без належних правових підстав та з пропуском строку позовної давності. Зазначив, що починаючи з 01.03.2016 корпуси 6 та 7 будинку [ADDRESS], обслуговує ОСББ «ГС10А-Старт», а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості з обслуговування будинку та прибудинкової території з жовтня 2016 року по січень 2017 року є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Щодо заборгованості за Договором про участь у витратах на обслуговування паркінгу № П00295 від 28.10.2009 зазначив, що 01.08.2015 ТОВ «Експлуатаційна компанія» в односторонньому порядку, що не передбачено умовами договору, був змінений тариф на утримання паркінгу, який не погоджувався з відповідачем, у зв`язку з чим останній звернувся до позивача з заявою про припинення дії вказаного договору. Таким чином, договір від 28.10.2009 припинив свою дію з 27.10.2015 на підставі п. 4.2 Договору. Крім того, позивачем не надано доказів, що він є власником паркувального місця [ADDRESS] , а отже особою, яка повинна сплачувати послуги з обслуговування паркінгу після припинення дії договору, тобт о після 27.10.2015. До вказаного часу відповідач був лише користувачем паркомісця, а тому у нього відсутній обов`язок щодо утримання вказаного майна після 27.10.2015. 22.01.2024 на адресу суду надійшла відповідь на відзив представника позивача, в якому останній зазначив, що твердження відповідача про безпідставність позовних вимог позивача в частині стягнення з нього заборгованості з обслуговування будинку та прибудинкової території, у зв`язку з тим, що корпус 6 та 7 будинку [ADDRESS] , обслуговує ОСББ «ГС10А-Старт» не заслуговує на увагу, оскільки умовами комплексного договору, укладеного між сторонами, не передбачено такого способу припинення договірних відносин, як прийняття рішення загальних зборів ОСББ, при цьому відповідачем не надано доказів того, що ОСББ «ГС10А-Старт» повідомляло позивача про намір здійснення обслуговування будинку з 01.03.2016. Договір про участь у витратах на обслуговування паркінгу № П00295 від 28.10.2009 є чинним, оскільки відповідачем не надані докази отримання ТОВ «Експлуатаційна компанія» заяви останнього про припинення вказаного договору. Посилання відповідача, що він не є власником паркувального місця [ADDRESS] , не відповідають дійсності, оскільки [PERSON] власноруч у своїй заяві від 09.09.2015 зазначав, що він є власником вказаного об`єкту нерухомості, при цьому він не повідомляв позивача про зміну власника паркувального місця, як то передбачено п. 2.3.2 Договору про участь у витратах на обслуговування паркінгу № П00295 від 28.10.2009, та продовжував сплачувати послуги уже з урахуванням збільшеного тарифу, тобто фактично погодився з його зміною. Зазначив, що ТОВ «Експлуатаційна компанія» здійснює обслуговування паркінгу, розташованого за адресою: [ADDRESS], жодних інших постачальників, виконавців послуг з утримання вказаного паркінгу, окрім позивача, немає. 02.02.2024 на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив представника відповідача, в яких останній зазначив, що доводи представника позивача про те, що ТОВ «Експлуатаційна компанія» не отримувало повідомлень про створення ОСББ «ГС10А-Старт», не відповідають дійсності, оскільки позивачем надавалися відповіді на вказані повідомлення, з яких вбачається, що позивач обізнаний про створення ОСББ. Водночас, співвласники багатоквартирного будинку, створивши нову форму використання, управління, утримання спільного майна у виді ОСББ, перестали бути учасниками правовідносин з ТОВ «Експлуатаційна компанія». Щодо заборгованості за паркінг представник відповідача зазначив, що, усупереч твердженням представника позивача, ТОВ «Експлуатаційна компанія» отримувало заяву [PERSON] про припинення дії Договору про участь у витратах на обслуговування паркінгу № П00295 від 28.10.2009 та також надавало відповідь на неї. Посилання представника позивача на те, що відповідачем здійснювалась оплата послуг з утримання паркінгу після підвищення тарифу, що свідчить про його погодження останнім, не відповідають дійсності, оскільки відповідачем було здійснено оплту за користування паркомісцем лише за період лютий-серпень 2015 року, виходячи з тарифу 98,74 грн. на місяць. За підвищеним тарифом 171,11 грн. на місяць жодного разу не платив, не погоджуючись з ним та направивши позивачу у зв`язку з цим заяву про намір припинити дію договору. Дійснго, відповідачем залишися не оплаченими послуги позивача по утриманню паркінгу за вересень та жовтень 2015 року, проте до цих платежів підлягає застосуванню позовна давність. Наполягав на тому, що з 27.10.2015 відповідач не користується паркомісцем та ніколи не оформлював право власності на нього. У зв`язку з наведеним, просив відмовити у задоволенні позову або застосувати строки позовної давності, якщо суд прийде до висновку про обґрунтованість вимог позивача. 12.02.2024 до суду надійшли пояснення представника третьої особи - ОСББ «ГС10А-Старт» Руденко О.С., в яких остання просила відмовити у задоволенні позову, з огляду на наступне. Зазначила, що враховуючи те, що співвласниками будинку [ADDRESS] , було створено ОСББ «ГС10А-Старт», Комплексний договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території № 00000308 від 13.07.2009, укладений між ТОВ «Експлуатаційна компанія» та [PERSON] , слід вважати розірваним. Так, відповідно до абз. 4 п. 5 ст. 13 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», що набрав чинності з 01.07.2015, встановлено, що якщо протягом дії договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладеного за результатами конкурсу, співвласники приймуть рішення про зміну форми управління багатоквартирним будинком або про обрання іншого управителя, співвласники мають право достроково розірвати такий договір, попередивши про це управителя, призначеного на конкурсних засадах, не пізніш як за два місяці до дня розірвання договору. Таким чином, якщо на загальних зборах співвласників прийнято рішення обслуговувати спільне майно через статутні органи ОСББ (самозабезпечення), то тільки ОСББ може обслуговувати спільне майно будинку. Установчими зборами об`єднання співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] вирішено, що починаючи з 01.03.2016 вказаний будинок обслуговується статутними органами ОСББ (самозабезпечення), що зафіксовано у Протоколі №1 від 31.10.2015, про що повідомлено усіх заінтересованих осіб, у тому числі й позивача. З урахуванням викладеного, починаючи з 01.03.2016 співвласник [PERSON] - відповідач у справі, здійснює оплату обов`язкових внесків ОСББ на утримання прибудинкової території на рахунки ОСББ «ГС10А-Старт». Крім того, ОСББ «ГС10А-Старт» також заперечує проти позовних вимог про стягнення заборгованості за послуги з обслуговування паркінгу, оскільки позивачем не надано доказів того, що Договір про участь у витратах на обслуговування паркінгу № П00295 від 28.10.2009, укладений з [PERSON] , є діючим, з урахуванням того, що відповідачем було направлено позивачу заяву у про припинення дії вказаного договору, а також доказів, що відповідач є власником паркувального місця № [NUMBER] , розташованого за адресою: [ADDRESS] , а отже особою, яка повинна сплачувати послуги з обслуговування паркінгу. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила задовольнити позов з підстав, викладених у позові, відповіді на відзив. Представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив відмовити у задоволенні позовних вимог, з урахуванням підстав, викладених у відзиві та письмових запереченнях. Представник третьої особи подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.15 та ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з розпорядженням Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації №514 від 17.07.2009 ТОВ «Експлуатаційна компанія» є балансоутримувачем будинку за адресою: [ADDRESS] , в тому числі корпусу 6, в якому розташована квартира [ADDRESS] , що належить відповідачу. 13.07.2009 між ТОВ «Експлуатаційна компанія» (далі - «Підприємство») та [PERSON] (далі - «Споживач) укладено комплексний договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території №00000308. Предметом вказаного Договору є забезпечення ТОВ «Експлуатаційна компанія» обслуговування та поточного ремонту житлового будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] , в якому знаходиться 3-кімнатна квартира [ADDRESS] , що належить споживачу з 02.04.2004 на підставі приватної власності. За умовами вказаного договору виконавець здійснює обслуговування будинку та прибудинкової території, надає житлово-комунальні послуги, передбачені умовами договору, в той час як споживач зобов`язався оплачувати такі послуги. Так, п.2.1.1 передбачено, що ТОВ «Експлуатаційна компанія» зобов`язується здійснювати обслуговування будинку та прибудинкової території, що включає: технічне обслуговування ліфтів; обслуговування систем диспетчеризації; вивезення і утилізація побутових відходів та сміття; обслуговування будинкових вузлів обліку, їх стандартизація і метрологія; обслуговування водостоків, люків, димовентиляційних каналів, протипожежної автоматики, внутрішніх та зовнішніх тепло - та електромереж будинку, тощо. Відповідно до п. п. 6.2., 6.3., 6.4. комплексного договору термін дії цього договору складає три роки з моменту набуття чинності. Дія договору автоматично продовжується на наступний термін, якщо жодна із сторін в письмовій формі не заявить про його перегляд за місяць до закінчення його дії. Договір може бути розірвано достроково за згодою сторін шляхом укладання додаткової угоди, укладеній в письмовій формі та підписаній сторонами. 28.10.2009 між ТОВ «Експлуатаційна компанія» та [PERSON] було укладено Договір про участь у витратах на обслуговування паркінгу № П00295 відносно паркувального місця № [NUMBER] , розташованого за адресою: [ADDRESS] . За умовами вказаного договору позивач зобов`язався надавати споживачу комплекс послуг, серед яких: забезпечення контрольно-перепускного пункту, прибирання території, контроль та забезпечення порядку на території напівпідземного паркінгу, тощо, в той час як споживач зобов`язався оплачувати такі послуги. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальними послугами визначається результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. У відповідності до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуги з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. У той же час, згідно із ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-IV (який був чинний на час виникнення спірних правовідносин) залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до ч. 1, 2 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-IV (який був чинний на час виникнення спірних правовідносин) відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Вказане положення кореспондується з ч.1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII, який набрав чинності 10.12.2017. Як п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-IV (який був чинний на час виникнення спірних правовідносин), так і п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII, який набрав чинності 10.12.2017, встановлено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як зазначено у позові, ТОВ «Експлуатаційна компанія» надає послуги вчасно та у повному обсязі, проте відповідач своїх обов`язків за укладеними договорами не виконує, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість зі сплати послуг щодо утримання будинку та прибудинкової території, а також послуг з обслуговування паркінгу. Відповідно до розрахунку позивача, заборгованість відповідача за період з жовтня 2016 року по січень 2017 року за Комплексним договором про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території № 00000308 від 13.07.2009 становить 1 795,08 грн.; заборгованість за Договором про участь у витратах на обслуговування паркінгу № П00295 від 28.10.2009 за період з січня 2015 року по вересень 2023 року становить 26 462,06 грн. В обгрунтування заявлених позовних вимог та правомірності нарахування витрат на утримання будинку та прибудинкової території позивачем надано копії наступних документів: Договору №240/1198-05 від 09.07.2015 про співпрацю виконавця послуг з централізованого постачання холодної (питної) води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових мереж) з балансоутримувачем під час надання послуг з централізованого постачання холодної (питної) води, укладений з ПАТ «АК «Київводоканал»; Договору №01/07-16/14 від 01.07.2016 про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів, укладеного з ТОВ «Селтік ТБО»; Договору № 0109/17 від 01.09.2017, укладеного з ТОВ «МУНІЦИПАЛ», щодо утримання та технічного обслуговування споруд напівпідземних паркінгів; Додаткову угоду № 1-18 від 01.02.2018 до Договору № 0109/17 від 01.09.2017, укладеного з ТОВ «МУНІЦИПАЛ»; Договору № ОГ-009-КТС про спостереження за спрацюваннями засобів тривожної сигналізації від 01.07.2018, укладеного з ПП «ОХОРОННА ГРУПА «КОМСЕРВІС»; Договору № 3415230 ПВ про постачання електричної енергії споживачу від 05.03.2019, укладеного з ТОВ «Київські енергетичні послуги»; Актів надання послуг ТОВ «МУНІЦИПАЛ» щодо належного утримання та технічного обслуговування споруд напівпідземних паркінгів ГС 10-А; Акт звірення взаєморозрахунків з ТОВ «Київські енергетичні послуги» від 15.07.2021; Акт надання послуг Комунальним концерном «ЦЕНТР КОМУНАЛЬНОГО СЕРВІСУ» № 1747 від 31.03.2021; Акт надання послуг ТОВ «КП СПЕЦАВТОМАТИКА» № 3 від 29.01.2021; Акт надання послуг ТОВ «Фірма «Володар-Роз» №13049 від 31.12.2020. 17.11.2015 в корпусах 6,7 багатоквартирного будинку по [ADDRESS] було створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ГС10А-СТАРТ», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Згідно з даним витягом ОСББ займається такими видами діяльності як комплексне обслуговування об`єктів; завданням ОСББ є забезпечення: належного утримання будинку та прибудинкової території; - реалізації прав власників приміщень будинку на володіння, користування та розпорядження спільним майном, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю здійснення господарської діяльності для забезпечення власних потреб. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Статтею 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Відповідно до ст.4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Господарче забезпечення діяльності об`єднання може здійснюватися власними силами об`єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання. Відповідно до статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку. До компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку належить визначення розмірів платежів та внесків членів об`єднання. За змістом статті 12 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації. Об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, встановленому цим Законом та статутом об`єднання. Статтею 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, отримання послуги з управління побутовими відходами, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: 1) задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; 2) визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; 3) виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Згідно з Витягом з Протоколу №1 установчих зборів об`єднання співвласників багатоквартирних будинків [ADDRESS] установчими зборами об`єднання співвласників вирішено обслуговувати будинки через статутні органи Об`єднання з 01.03.2016, про що повідомити обслуговуючу організацію ТОВ «Експлуатаційна компанія». Позивачем не надано доказів того, що вказане рішення співвласників багатоквартирних будинків [ADDRESS] та [ADDRESS] визнано недійсним у судовому порядку. Абзацом 4 пункту 5 статті 13 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» встановлено, що якщо протягом дії договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладеного за результатами конкурсу, співвласники приймуть рішення про зміну форми управління багатоквартирним будинком або про обрання іншого управителя, співвласники мають право достроково розірвати такий договір, попередивши про це управителя, призначеного на конкурсних засадах, не пізніш як за два місяці до дня розірвання договору. У разі зміни форми управління багатоквартирним будинком або обрання іншого управителя виконавець послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій має здійснити остаточне нарахування плати за послуги відповідно до фактичних нарахувань та обсягів наданих послуг. Співвласники багатоквартирних будинків, утримання яких до дня набрання чинності цим Законом здійснювали житлово-будівельні (житлові) кооперативи, продовжують відшкодовувати витрати на утримання відповідних будинків і споруд та прибудинкових територій таким кооперативам до моменту створення в багатоквартирному будинку об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (у тому числі шляхом реорганізації кооперативу) або прийняття співвласниками рішення про форму управління багатоквартирним будинком. Листом ОСББ «ГС10А-СТАРТ» № 48081215 від 08.12.2015 повідомлено ТОВ «Експлуатаційна компанія», що рішенням установчих зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] , затверджених Протоколом № 1 від 31.10.2015, було створено ОСББ «ГС10А-СТАРТ», а також прийнято рішення про взяття будинків на баланс ОСББ та обслуговування вказаних будинків через статутні органи ОСББ з 01.03.2016. Листом ОСББ «ГС10А-СТАРТ» № 60190216 від 19.02.2016 до відома позивача повторно доведено вищевказану інформацію. Крім того, листи відповідного змісту щодо створення ОСББ «ГС10А-СТАРТ», порядку його обслуговування, тощо були направлені Департаменту містобудування та архітектури Виконавчого органу київської міської ради Київської міської державної адміністрації, ПП «Толока М», ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», ПАТ «АК «Київводоканал», КП «ГІОЦ». Як вбачається з матеріалів справи, обидва листи були отримані ТОВ «Експлуатаційна компанія» та за результатами їх опрацювання на адресу ОСББ «ГС10А-СТАРТ» направлені дві відповіді за вих. № 04 від 12.01.2016 та № 85 від 25.02.2016, у яких позивач зазначив, що враховуючи цілісність та спільність механічного, електричного, сантехнічного та іншого обладнання будинку, ТОВ «Експлуатаційна компанія» не вбачає за можливе вчиняти дії щодо передачі корпусу № 6 та № 7 у будинку [ADDRESS] . Зі змісту Акту приймання-передачі багатоквартирних будинків [ADDRESS] та [ADDRESS] ) убачається, що з 01.03.2016 року співвласники будинку проводять оплату за обов`язкові внески ОСББ по відшкодуванню витрат на утримання будинкової та прибудинкової території на поточний рахунок ОСББ. Крім того, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16.01.2024, яке набрало законної сили, встановлено, що 01.03.2016 між ТОВ «Експлуатаційна компанія» та ОСББ «ГС10А-СТАРТ» підписано Акт приймання передачі багатоквартирних будинків [ADDRESS] та [ADDRESS] ) з балансу ТОВ «Експлуатаційна компанія» на баланс ОСББ «ГС10А-СТАРТ». Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З огляду на викладене та відповідно до положення ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16.01.2024, яке набрало законної сили, відповідно до яких 01.03.2016 корпус 6 та корпус 7 багатоквартирного будинку [ADDRESS] ) передано з балансу ТОВ «Експлуатаційна компанія» на баланс ОСББ «ГС10А-СТАРТ». Крім того, з наданих позивачем документів не вбачається, що з 01.03.2016 ТОВ «Експлуатаційна компанія» здійснює обслуговування будинку та прибудинкової території або надає житлово-комунальні та інші додаткові послуги у корпусі 6 будинку [ADDRESS] , в якому розташована квартира відповідача, оскільки надані договори стосуються обслуговування паркінгу, розташованого у вказаному будинку, а не утримання та обслуговування корпусу [ADDRESS] та його прибудинкової території, при цьому надана копія Договору №240/1198-05 від 09.07.2015 про співпрацю виконавця послуг з централізованого постачання холодної (питної) води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових мереж) з балансоутримувачем під час надання послуг з централізованого постачання холодної (питної) води, укладений з ПАТ «АК «Київводоканал» не містить Додатку № 1 з переліком дислокацій об`єктів, до яких забезпечується передача (транзит) питної води внутрішньобудинковими мережами, тощо. З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за Комплексним договором про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території № 00000308 від 13.07.2009 у сумі 1 795,08 грн. за період з жовтня 2016 року по січень 2017 року не підлягають задоволенню як необґрунтовані. ТОВ «Експлуатаційна компанія» заявлена також вимога про стягнення з [PERSON] заборгованості за Договором про участь у витратах на обслуговування паркінгу № П00295 від 28.10.2009 у розмірі 26 462,06 грн. за період з січня 2015 року по вересень 2023 року. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначив, що [PERSON] є власником паркувального місця № [NUMBER] , розташованого за адресою: [ADDRESS] , з яким було укладено Договір про участь у витратах на обслуговування паркінгу № П00295, у зв`язку з чим повинен сплачувати за послуги з обслуговування паркінгу. Відповідно до положень ст. ст. 319, 322 ЦК України, власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Як установлено вище, 28.10.2009 між ТОВ «Експлуатаційна компанія» та [PERSON] було укладено Договір про участь у витратах на обслуговування паркінгу № П00295. Пунктом 4.1 вказаного Договору передбачено, що він набирає чинності з моменту його підписання і діє протягом одного календарного року з моменту його підписання сторонами. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов Договору протягом одного місяця до закінчення строку дії договору, він вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах (п. 4.2 Договору). Тобто, відповідно до п. 4.2 договору, укладеного 28.10.2009 між позивачем та відповідачем, вбачається, що істотною умовою договору є також і умова щодо права сторони Договору припинити його дію, повідомивши іншу сторону про такий намір за 30 днів до закінчення строку його дії. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог про стягнення з нього заборгованості за Договором про участь у витратах на обслуговування паркінгу № П00295 від 28.10.2009 у сумі 26 462,06 грн. за період з січня 2015 року по вересень 2023 року, відповідач зазначив, що вважає укладений Договір припиненим з 27.10.2015, оскільки позивачем з серпня 2015 року в односторонньому порядку було збільшено тариф з 98,74 грн. до 171,11 грн. на місяць, без погодження з відповідачем як стороною договору, чим порушено п. 4.5 Договору. Не погоджуючись з істотними змінами в умовах раніше укладеного договору відповідач направив на адресу позивача заяву про припинення дії вказаного договору, як то передбачено п. 4.2, тобто за місяць до закінчення строку дії Договору 27.10.2015. Крім того, відповідач зазначив, що до 27.10.2015 він був лише користувачем паркувального місця, а не його власником, право власності на паркомісце ніколи на себе не реєстрував, а отже на нього не може бути покладений обов`язок по оплаті послуг за обслуговування паркінгу після 27.10.2015. У свою чергу, представник позивача зазначав, що жодної заяви про припинення дії вказаного договору ТОВ «Експлуатаційна компанія» не отримувала, а право власності на паркувальне місце [ADDRESS] , [PERSON] не заперечувалось при укладанні Договору про участь у витратах на обслуговування паркінгу № П00295 від 28.10.2009, а тому твердження відповідача не заслуговують на увагу. Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що відповідно до положень ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій та вчинків осіб, які породжують права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки зокрема, виникають з договорів та інших правочинів. Внаслідок укладення договору сторони набувають права та обов`язки. Їх зміна та припинення має відбуватися у такій же формі, як і укладення договору. Для визначення моменту припинення (розірвання) договору слід виходити з того, як зазначене питання врегульоване в самому правочині, а за відсутності такого врегулювання мають застосовуватися приписи розділу II глави 53 ЦК України, якими врегульовані питання укладення, зміни та розірвання договору та положення глави 63 ЦК щодо регулювання послуг. Відповідно ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом (ст. 905 ЦК) Статтею 631 ЦК України визначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов`язки. Частиною 1 статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 2 статті 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Як передбачено вимогами ст.ст. 77, 80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Крім того, згідно роз`яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009, предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, опису вкладення поштового відправлення № 0421012127508 та чеку вказаного відправлення, 11.09.2015, тобто за місяць до закінчення строку дії Договору, [PERSON] на адресу ТОВ «Експлуатаційна компанія» була направлена заява за вих. № 32090915 від 09.09.2015 про припинення дії Договору про участь у витратах на обслуговування паркінгу № П00295 від 28.10.2009, у зв`язку зі зміною його істотних умов. Вказана заява, усупереч твердженням представника позивача, була отримана ТОВ «Експлуатаційна компанія», що підтверджується листом № 648 від 02.10.2015, в якому позивач зазначив, що розірвання Договору про участь у витратах на обслуговування паркінгу № П00295 від 28.10.2009 можливе лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом або за умови переходу прав власності або зміни виконавця. Разом з тим, доводи представника позивача про те, що відповідач продовжував сплачувати послуги з утримання паркінгу вже з урахуванням збільшеного тарифу, тим самим фактично погодившись з істотними змінами умов договору, спростовуються платіжними дорученнями № 1072260718 від 08.09.2015 на суму 394,96 грн. та № 968180626 від 28.05.2015 на суму 296,22 грн. Так, з платіжного доручення № 968180626 від 28.05.2015 на суму 296,22 грн. убачається, що вказана сума сплачена відповідачем на користь позивача за послуги з обслуговування паркінгу за лютий, березень, квітень 2015 року за тарифом 98,74 грн. на місця. З платіжного доручення № 1072260718 від 08.09.2015 на суму 394,96 грн. убачається, що вказана сума сплачена відповідачем на користь позивача за послуги з обслуговування паркінгу за травень, червень, липень, серпень 2015 року за тарифом 98,74 грн. на місця. Жодних платежів, як убачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, після 27.10.2015, а також за збільшеним з 01.08.2015 року тарифом, відповідачем на користь позивача за Договором про участь у витратах на обслуговування паркінгу № П00295 від 28.10.2009 не здійснено. За наведених обставин суд вважає, що строк дії вказаного договору припинився 27.10.2015. Крім того, позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що відповідач [PERSON] є власником паркувального місця [ADDRESS] , а також того, що після 27.10.2015 відповідач продовжує користуватися вказаним паркувальним місцем. Відтак, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «Експлуатаційна компанія» заборгованісті за Договором про участь у витратах на обслуговування паркінгу № П00295 від 28.10.2009 у розмірі 26 462,06 грн. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, враховуючи вищенаведені норми законодавства, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи встановленні обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. У порядку ч. 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з огляду на повну відмову у задоволенні позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed