Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

02.05.2024 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 27.02.2014 року позивач уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] . На початку 2022 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться, мають окремий бюджет. Подружнє життя не склалося через розбіжність характерів, різні погляди на сімейне життя, права та обов`язки подружжя, інші життєві цінності, внаслідок чого між сторонами часто виникали конфлікти та суперечки. Подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. [PERSON] зазначає, що спільне проживання з відповідачем є неможливим та суперечить її інтересам. На примирення не згодна. Майновий спір та спір щодо визначення місця проживання дитини між сторонами відсутній. Позивач вважає, що за таких обставин подальше збереження шлюбу є неможливим і просить його розірвати. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 13.05.2024 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 17-18). Згідно позовної заяви, позивач просить розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.5). Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином, а саме: на адресу його реєстрації було направлено ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з доданими документами, про що свідчить поштове повідомлення (а.с.20), згідно якого 05.06.2024 року [PERSON] особисто отримав поштове відправлення. Розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Судом встановлено: 27.02.2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Кисличуватської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, за актовим записом № 05 (а.с.7). Від даного шлюбу у подружжя народився син - [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Внаслідок різних поглядів на сімейне життя, права та обов`язки подружжя, ведення спільного господарства, відсутності взаєморозуміння між подружжям, шлюбні стосунки фактично були припинені на початку 2022 року. Між сторонами втрачено почуття любові та поваги один до одного. Вони проживають окремо, не ведуть спільне господарство, мають окремий бюджет, а тому шлюб носить формальний характер. Майновий спір та спір щодо визначення місця проживання дитини на даний момент відсутні. Таким чином, подальше збереження сім`ї суперечить їх інтересам. За змістом ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюб повинен відповідати волевиявленню особи та зважаючи на те, що збереження сім`ї буде суперечити інтересам позивача, а також те, що примушення до шлюбу є неприпустимим, суд дійшов висновку, що шлюб необхідно розірвати, задовольнивши тим самим позовні вимоги.

Outcome: approved