Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-23 00:00:00

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору як орган опіки і піклування Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області викликався до суду в порядку, встановленому ЦПК України, проте в судове засідання не з`явився. Представник органу опіки і піклування служба в справах дітей Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області подала до суду заяву, в якій підтримала, що підтримує висновок органу опіки та піклування Кельменецької районної державної адміністрації про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] щодо неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Відповідач викликався до суду в порядку, встановленому ЦПК України, проте не з`явився в судове засідання. Суд ухвалив залучити до участі в справі в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору орган опіки і піклування служба в справах дітей Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування і районних державних адміністрацій. Суд ухвали розглядати справу заочно та ухвалити заочне рішення. Інші заяви та клопотання не надходили. Інші процесуальні дії у справі не вчинялися. Законний представник позивача [PERSON] позов підтримала повністю та пояснила, що відповідач з 2018 року і до даного часу не займається вихованням дитини, не цікавився її життям. Аліменти не сплачує та має значну заборгованість. З дитиною відповідач не спілкується, лише вітає її з днем народження, але жодного разу не цікавився як вона живе, навчається, які в неї потреби, інтереси, не цікавиться шкільним життям дитини, тобто зовсім не бере участі в житті дитини. В нього народилася дитина і він про це повідомив 28.12.2023 року дочці - сказав, що в неї є сестра і повідомив, що він придбав автомобіль. В нього є нова сім`я і дочкою він взагалі не цікавиться. Після 2022 року він взагалі не телефонує до дитини, а лише інколи може написати в соціальних месенджерах, як її справи. Фактично вихованням дитини займається лише вона та її теперішній чоловік. Вона не розуміє чому служба в справах дітей вирішила надати негативний висновок, оскільки якщо б з відповідачем і зв`язалися, то які він дасть документи, що він матеріально допомагає, якщо в нього є заборгованість по аліментах. При цьому такий висновок порушує права дитини, так як вона хоче поїхати з дитиною на відпочинок за кордон, але не зможе цього зробити через неможливість отримати відповідну згоду батька. Відповідач має такі ж обов`язки по вихованню і утриманню дитини, як вона, він їх не виконує, то чому так має продовжуватись і від цього має страждати дитина. Тому вона вважає, що висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав є необґрунтований та суперечить інтересам дитини, а дитина не дасть збрехати. Дитина [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що батько до 2018 року інколи спілкувався з нею, але рідко, а коли вони переїхали в Дністровський район, то 2022 року він взагалі до неї не телефонував, лише зрідка писав повідомлення, як у неї справи, вітав її з днем народження, а також повідомив її, що в нього народилася дочка, тобто її сестра, а матеріально взагалі не допомагає. Вона проживає лише з мамою та вітчимом, які її виховують і матеріально утримують, а батько участі в її житті не бере. Свідок [PERSON] дала суду показання про те, що вона не бачила, як сусідка позивачки, щоб відповідач брав участь у її житті. Вона в них часто буває гостях, щоденно спілкується з позивачкою та її мамою, але відповідача жодного разу не бачила і не знає його. Даша говорила, що тато не дзвонить до неї. Свідок [PERSON] дала суду показання про те, що відповідач, як батько зовсім не приділяє уваги дитині. На початках, коли позивачка з мамою переїхали сюди, він ще телефонував, а в подальшому взагалі не цікавиться життям дитини. Їй це відомо, так як вона часто буває в цій сім`ї і вони мають приятельскі стосунки. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] згідно свідоцтва про народження є батьком дитини - позивача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 22.02.2023 року. Відповідач не займався та не займається вихованням своєї дитини: [PERSON] , [INFO] , не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний стан, матеріально дитину не підтримує, а також ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини, що підтверджується, характеристикою № 63 від 18.04.2024 року Вартиковецького старостинського округу №5 Дністровського району Чернівецької області на [PERSON] , характеристикою на [PERSON] , видану СЗОШ І-ІІ ст. с.Вартиківці Дністровського району Чернівецької області, з якої вбачається, що відповідач контакт з школою не підтримує, не цікавиться навчанням дочки, жодного разу не був у школі, постановою про відкриття виконавчого провадження ВП [NUMBER] від 09.01.2024 року та розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, які стягнуті з відповідача судовим наказом Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15.08.2018 року по справі № 320/5044/18. Також дані докази підтверджуються поясненнями дитини - позивачки та її законного представника. Такою своєю бездіяльністю відповідач порушує ст. 18 Конвенції про права дитини, згідно якої батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Відповідач порушує ст. 150 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя. Згідно ч.4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки, які ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов`язаний утримувати свою неповнолітню дитину. Відповідно до ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти)присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Отже, між позивачем та відповідачем склалися правовідносини з приводу виховання та утримання дитини Відповідно до ч.6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд не погоджується з позицією служби в справах дітей Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області, зокрема з висновком органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] щодо його дочки - позивачки [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Кельменецької селищної ради від 21.06.2024 року №143, оскільки з даного висновку вбачається, що відповідач ухиляється від виховання та утримання дитини, проте було зроблено висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав лише з однієї підстави - неможливість поспілкуватися з батьком дитини. Тому суд вважає, що даний висновок органу опіки і піклування (служби в справах дітей) Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області є необґрунтованими, так як не містить жодних фактів, які б вказували на виконання відповідачем свої батьківських обов`язків, передбачених ст.141,150 СК України. При цьому в даному висновку наявні суперечності, зокрема встановлено при оцінюванні потреб сім`ї, що батько самоусунувся від виховання та утримання своєї дитини, з бесіди дитини вбачалося, що батько нею не займається, тобто не виховує і матеріально не утримує, а має заборгованість зі сплати аліментів, дитину утримують та виховують лише вітчим та мати, разом з тим відсутні доводи на підтвердження недоцільності позбавлення батьківських прав відповідача, а зазначено лише про неможливість вирішити дане питання позитивно через неможливість поспілкуватися з батьком дитини. При цьому суд вважає, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Даний висновок зазначений в Постанові Пленуму Верховного Суду України 30.03.2007 N 3 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав». Отже, між позивачем та відповідачем склалися правовідносини з приводу виховання та утримання дитини. Суд вважає, що вина відповідача полягає в його повній бездіяльності щодо виховання своєї дочки [PERSON] та її матеріального утримання, тобто свідомого нехтування ним своїми батьківськими обов`язками. Враховуючи вказані вище обставини справи та законодавство, яке регулює правовідносини, пов`язані з особистими немайновими правами та обов`язками батьків та дітей, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю. В порушення вимог ст.81 ЦПК України відповідач не надав суду жодного доказу, який би підтверджував ту обставину, що він на належному рівні виконує свої батьківські обов`язки, забезпечує дитину матеріально відповідно до частки своїх батьківських обов`язків, передбачених ст.ст. 141, 150 Сімейного кодексу України. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позов [PERSON] , поданий її законним представником [PERSON] до [PERSON] , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору орган опіки і піклування служба в справах дітей Кельменецької селищної ради Дністровського району Чернівецької області про позбавлення батьківських прав та зміну способу стягнення аліментів слід задовольнити частково. Суд вважає, що слід позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо його неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Суд вважає, що слід змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача, [PERSON] , [INFO] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , згідно судового наказу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області по цивільній справі №320/5044/2018 від 15.08.2018 року та стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень щомісяця, починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який не надав доказів, що має захворювання та має на утриманні непрацездатних батьків, дружини, суд враховує, що відповідач має на утриманні ще двох малолітніх дітей. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] 1211 гривні 20 копійок судових витрат у вигляді судового збору. Суд вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь держави 1211 гривні 20 копійок судових витрат у вигляді судового збору в частині вимог про зміну розміру аліментів. На підставі ст. ст. 141, 150, 164-166, 180-183 СК України,

Outcome: approved