Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, вказавши, що він являється спадкоємцем за заповітом на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в результаті чого відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: - житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по [ADDRESS] , після реорганізації - с. Троянівка Камінь-Каширського району Волинської області. Спадщину по смерті [PERSON] , прийняв спадкоємець за заповітом, [PERSON] , шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном, садіння городу, збиранням врожаю, доглядом та ремонтом житлового будинку. Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався Троянівською сільською радою Маневицького району Волинської області за № 4 від 24 лютого 1994 року, в якому спадкодавець заповіла все своє майно [PERSON] . Інших спадкоємців, ні за законом, ні за заповітом - немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по [ADDRESS] , після реорганізації - с. Троянівка Камінь-Каширського району Волинської області, який належав [PERSON] . Позивач [PERSON] в позовній заяві просив проводити розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача - Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської областіподав до суду заяву, в якій вказав про розгляд справи у його відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача [PERSON] та представника відповідача - Маневицької селищної ради Камінь-Каширського району Волинської області. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли воно не змінено заповітом. Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , в результаті чого відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: - житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по [ADDRESS] , після реорганізації - с. Троянівка Камінь-Каширського району Волинської області. Спадщину по смерті [PERSON] , прийняв спадкоємець за заповітом, [PERSON] , шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном, садіння городу, збиранням врожаю, доглядом та ремонтом житлового будинку. Заповіт від імені [PERSON] посвідчувався Троянівською сільською радою Маневицького району Волинської області за № 4 від 24 лютого 1994 року, в якому спадкодавець заповіла все своє майно [PERSON] . Інших спадкоємців, ні за законом, ні за заповітом - немає. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, копії паспорту громадянина України виданого Ковельським МРВ УМВС України в Волинській області [NUMBER] від 12 серпня 1996 року, копії картки платника податків [PERSON] від 20 грудня 2001 року, свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29 січня 2003 року, витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 75152661 від 15 грудня 2023 року, експертного висновку за № 056/1825-n від 24 листопада 2023 року, заповіту від імені [PERSON] посвідчувався Троянівською сільською радою Маневицького району Волинської області за № 4 від 24 лютого 1994 року, витягу з погосподарської книги по особовому рахунку № [NUMBER] за № 732 від 22 квітня 2024 року, довідки виданої виконавчим комітетом Маневицької селищної ради за № 732 від 22 квітня 2024 року, постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 390/02-31 від 25 квітня 2024 року, висновком фізичної особи-підприємця [PERSON] про вартість об`єкта оцінки від 27 листопада 2023 року, висновком Маневицького архітектурно-планувального підприємства від 24 листопада 2023 року. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач [PERSON] , являючись спадкоємцем за заповітом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по [ADDRESS] , після реорганізації - с. Троянівка Камінь-Каширського району Волинської області, який належав [PERSON] , фактично набув право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за [PERSON] .

Outcome: approved