Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що між ним та відповідачкою 06 серпня 1994 року було зареєстровано шлюб Голованівським р/в РАГС Кіровоградської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 37. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає окремо. Вказаний шлюб виявився невдалим. Подальше сімейне життя і збереження сім`ї неможливо, оскільки сторони проживають окремо одне від одного, втратили один до одного почуття любові і поваги, через різні погляди на життя, шлюб існує формально. Строк на примирення просить не надавати. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому просить шлюб розірвати. Ухвалою суд від 26.06.2024 прийнято та відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представником [PERSON] адвокатом Осадчим О.В. 01.07.2024 до суду було подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій він просив розірвати шлюб між [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , зареєстрований 06.08.1994 року Голованівським р/в РАГС Кіровоградської області, про що складено відповідний запис № 37. Після розірвання шлюбу прізвище відповідача у справі [PERSON] змінити на дошлюбне [PERSON] . У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, у позовній заяві та заяві від 01.07.2024 просив розглядати справу без його участі, уточнені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити повністю. У судовому засіданні представник позивача адвокат Осадчий О.В. підтримав уточнену позовну заяву подану 01.07.2024 року та просив розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після розірвання шлюбу прізвище відповідача у справі [PERSON] змінити на дошлюбне [PERSON] . Судові витрати позивач залишає за собою. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні визнала позовні вимоги в частині розірвання шлюбу та не заперечувала щодо його розірвання. Просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Заслухавши думку представника позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи встановлено, що 06.08.1994 року сторони зареєстрували шлюб у Голованівському р/в РАГС Кіровоградської області, актовий запис № 37, що підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 06.08.1994 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Майнового спору між сторонами на даний час немає. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази\~подаються сторонами\~та іншими\~учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують протягом тривалого часу, вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе, а тому, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу між сторонами підлягають до задоволення. Крім того, статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, з аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що вирішення питання щодо прізвища, яким особа буде іменуватися після розірвання шлюбу, залежить винятково від бажання особи, яка змінила своє прізвище. Думка другого з подружжя, навіть того, прізвище якого було обране як шлюбне прізвище не може братися до уваги. Отже, з огляду на викладене, враховуючи бажання відповідачки [PERSON] залишити шлюбне прізвище, суд вважає, що позовна вимога позивача в частині зміни її прізвища на дошлюбне не підлягає до задоволення. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial