Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей ВК Первомайської міської ради Харківської області, про усунення перешкод батьку у спілкуванні та участі у вихованні дитини, встановлення батькові способу участі у вихованні дитини та побаченню з нею відповідно до визначеного ним графіку. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 12.09.2019 року він із відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі до його розірвання за рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 06.02.2023 року. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Дитина фактично і за реєстрацією проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Домовитися з відповідачкою щодо прийняття ним участі у вихованні малолітнього та зустрічей їм не вдалося, тому рішенням органу опіки та піклування ВК Первомайської міської ради Харківської області від 01.02.2023 року було визнано доцільним визначити йому порядок участі у спілкуванні та вихованні малолітнього сина за наступним графіком: з урахуванням графіку роботи заявника по дві години двічі на тиждень, за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, із обов`язковим врахуванням стану здоров`я дитини та за сприятливих погодних умов. Через невиконання відповідачкою вказаного графіку, що являє собою, фактично, перешкоджання з її боку, він був змушений вдруге звернутися до органу опіки та піклування за усуненням цих перешкод та встановленням нового графіку. Рішенням органу опіки та піклування ВК Первомайської міської ради Харківської області від 11.10.2023 року було визнано доцільним визначити йому інший порядок участі у спілкуванні та вихованні малолітнього сина за наступним графіком: п`ять днів на тиждень, не менше 4-х годин одноразово або частинами. З того часу, незважаючи на рішення органу опіки та піклування, відповідачка продовжує чинити перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини, посилаючись на графік занять, хоча частково виконує вказане рішення, надаючи можливість спілкуватися з дитиною тільки у суботу та неділю, тобто два дні на тиждень, при цьому обмежуючи час побачень до 2 годин 30 хвилин. 07.11.2023 року у телефонній розмові наголосила, що рішення органу опіки виконувати неможливо через його не чіткість, що для дитини визначений графік побачень є незручним, тому обмежується лише суботою та неділю. Після того, внесла його номер мобільного телефону до «Списку небажаних номерів», що позбавило його з понеділка по п`ятницю бачитися з дитиною. Вказане змусило позивача звернутися із цим позовом до суду та після його уточнення просити: зобов`язати відповідачку не чинити йому перешкоди у спілкуванні та вихованні дитини; встановити дні побачень за наступним графіком: п`ять днів на тиждень, кожного місяця, у день народження дитини та батька дитини, не менше чотирьох годин на день (у проміжок часу між 9 год. 00 хв. та 21 год. 00 хв. доби), не враховуючи у час побачення з дитиною час її відпочинку (денного сну) та час перебування у гуртках, секціях, дитячому садку та інших дошкільних установах та зустрічі проводити без присутності матері. Ухвалою суду від 26.01.2024 року провадження відкрито за правилами загального позовного провадження з призначенням до підготовчого засідання на 11.03.2024 року. 22.02.2024 року до суду від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити позивачеві у позовних вимогах щодо зобов`язання її не чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною позивачеві, оскільки вона їх не чинить, а просто ні її, ні дитину не влаштовує той графік зустрічей, який визначив орган опіки та піклування своїм рішенням від 11.10.2023 року, бо у дитини є відповідний свій розпорядок дня і вказаний графік у нього не вписується. Не заперечуючи право батька на участь у спілкуванні та вихованні сина та не чинячи ніяких перешкод у цьому, запропонувала свій графік побачень, який вона уточнила у судовому засіданні, і який полягає у зустрічах батька та сина по суботах та неділях по дві години на день в проміжок часу з 11 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв. Щодо графіку органу опіки та піклування наголосила на тому, що його дотримуватися неможливо, бо в ньому чітко не визначено місце зустрічей, конкретні дні та години. 29.02.2024 року до суду надійшла від позивача відповідь на відзив, а 04.03.2024 року від відповідачки заперечення на відповідь на відзив. 11.03.2024 року ухвалою суду підготовче засідання закрите та призначено справу до розгляду по суті на 29.05.2024 року, яке було відкладено на 04.06.2024 року через перебування судді у нарадчій кімнаті у іншій справі. 04.03.2024 року у судовому засіданні було оголошено перерву до 31.07.2024 року для виклику представника служби у справах дітей, який у дане засідання не прибув. Позивач у судовому засіданні повністю підтримав уточнені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідачка та її представник, адвокат Вовнянко С.І. у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання відповідачку не чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною позивачеві з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, а також підтримали запропонований ними свій уточнений графік побачень. Представник третьої особи у судовому засіданні підтримав графік побачень батька та сина, визначений у рішенні органу опіки та піклування від 11.10.2024 року, вважаючи його таким, що повністю враховує права і інтереси, перш за все дитини, а також батька. Суд, вивчивши позовну заяву, відзив на позов, відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши інші докази окремо та у їх сукупності, встановив обставини та відповідні до них правовідносини. Зокрема, встановлено судом, не оспорюється сторонами та підтверджується матеріалами справи: позивач та відповідачка з 12.09.2019 року перебували у зареєстрованому шлюбі до його розірвання за рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 06.02.2023 року (а.с.18). Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.15). Дитина фактично і за реєстрацією проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с.16-25). Позивач з відповідачкою домовитися щодо прийняття ним участі у вихованні малолітнього сина та зустрічей з ним - не можуть. Відповідачка, на думку позивача, створює штучні перешкоди, безпідставно забороняє спілкуватися з дитиною у повній мірі, тому позивач звернувся до органу опіки та піклування за усуненням вказаних перешкод та встановленням днів побачень з дитиною для участі у спілкуванні та вихованні малолітнього. Рішенням органу опіки та піклування ВК Первомайської міської ради Харківської області від 01.02.2023 року було визнано доцільним визначити батькові порядок участі у спілкуванні та вихованні малолітнього сина за наступним графіком: з урахуванням графіку роботи заявника по дві години двічі на тиждень, за попередньою домовленістю з матір`ю дитини, із обов`язковим врахуванням стану здоров`я дитини та за сприятливих погодних умов. Зі слів позивача, після ухвалення рішення органом опіки та піклування, відповідачка не в повній мірі дотримувалася вказаного графіку, що на думку позивача являє собою, фактичне перешкоджання з її боку спілкуватися з дитиною. Він був змушений вдруге звернутися до органу опіки та піклування за усуненням таких перешкод та встановленням нового графіку. Рішенням органу опіки та піклування ВК Первомайської міської ради Харківської області від 11.10.2023 року, на якому відповідачка не була присутня, було визнано доцільним визначити позивачеві інший порядок участі у спілкуванні та вихованні малолітнього сина за наступним графіком: п`ять днів на тиждень не менше 4-х годин одноразово або частинами. Проте, навіть, після ухвалення зазначеного рішення сторони і до тепер все одно не можуть дійти згоди з цього питання. На підставі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст.ст. 157, 159 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. У відповідності до ч. ч. 9, 10 ст. 7 СК України сімейні інтереси дитини завжди повинні бути на першому місці і захищають їх національне законодавство та міжнародне право. У ч.8 ст.7 СК України зазначено, що при врегулюванні сімейних відносин інтереси дитини повинні враховуватися максимально. Згідно припису 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних націй 20.11.1959, яка підлягає застосуванню в Україні, дитина для повного та гармонійного розвитку її особи, потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, бути оточеною турботою своїх батьків і у будь-якому разі, розвиватись в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.16 ЦК України: суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Таким чином, судом встановлено, що відповідачкою з тих чи інших, на думку суду, поважних причин не у повній мірі виконується рішення органу опіки та піклування. Зокрема, позивачем не оспорюються той факт, що мати дитини дає йому можливість спілкуватися із сином, не заперечує проти цього та не чинить ніяких перешкод. Суд зазначає,\~що бажано,\~аби графік\~спілкування був\~складений максимально\~конкретно та\~чітко \~це дозволить\~в подальшому\~запобігти неоднозначному\~тлумаченню та\~зловживанням зі\~сторони матері\~чи батька,\~а також\~порушення прав\~дитини на\~здоровий режим\~дня.\~Зокрема, графік спілкування з дитиною повинен містити: - дні тижня та години (будні та вихідні, святкові дні) зустрічей; - місце зустрічей; - тривалість зустрічей; - способи проведення зустрічей; - можливість присутності та супроводу інших членів родини. Унеможливлює у повній мірі матері дитини виконувати рішення органу опіки та піклування його невизначеність (неясність, неповнота та незрозумілість). Так, резолютивна частина рішення має такий зміст: «...вважає доцільним визначити порядок участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , за наступним графіком: п`ять днів на тиждень, не менше 4-х годин одноразово або частинами.». Тобто, визначено тільки тривалість зустрічей і все. Таким чином, позивачем не доведено і матеріалами справи не підтверджується чинення перешкод відповідачкою позивачеві у спілкуванні та вихованні сина, сторони просто не можуть узгодити дня, тривалість часу та місце побачень дитини з батьком, а тому, позовна вимога про зобов`язання відповідачку не чинити перешкоди у вихованні та спілкуванні з дитиною задоволенню не підлягає. У постанові КЦС ВС від 25 березня 2024 року у справі № 742/1716/23 (провадження № 61-17035сво23) зазначено, що відмова у задоволенні позову про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею (зокрема, внаслідок недоведеності перешкод чи з інших підстав), не є підставою для відмови судом у захисті й реалізації прав, передбачених частиною другою статті 159, частиною першою статті 263 СК України - визначенні способів участі батька у вихованні дитини, місця та часу їхнього спілкування. Оскільки, як зазначено вище, графік спілкування батька з дитиною, визначений рішенням органу опіки та піклування від 11.10.2023 року, є не чітким, суд зобов`язаний, враховуючи перед усім інтереси дитини, її вік, інтереси, рід занять та її розпорядок дня, а також графік роботи позивача (одна доба роботи та три вихідних), визначити свій графік. Так, визначений графік позивачем, теж є не конкретним та не чітким, а відповідачки не толерантним до позивача, оскільки вона згодна на побачення батька із сином лише на вихідні, натомість згідно графіку чергувань позивача його чергування може припадати і на вихідний день (а.с.52-54). Мати дитини, з якою вона проживає, у відзиві на позовну заяву навела орієнтовний режим дня для дитини дошкільного віку, зокрема: 700-800 Пробудження, вмивання; 800-830 Сніданок; 830-930 Час для самостійних ігор…; 930-1130 Прогулянка; 1130-1200 Повернення з прогулянки, підготовка до обіду; 1200-1230 Обід; 1230-1300 Час тихих ігор; 1300-1500 Денний сон; 1500-1530 Підвечірок; 1530-1630 Розвивальні ігри; 1630-1800 Друга прогулянка; 1800-1900 Творчий розвиток; 1900-1930 Вечеря; 1930-2030 Водні процедури, підготовка до сну; 2030-2100 Вечірня казка; 2100-700 Нічний сон. \~ \~ \~ \~Отже, суд вважає, що орган опіки та піклування не належним чином розібрався у обставинах і відносинах сторін саме щодо порядку участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, тому вважає прийнятним визначити такий графік побачень: 2 рази на тиждень у будь-який день з 16 год. 30 хв. до 18 год. 30 хв. без присутності матері дитини за попередньою домовленістю із нею з урахуванням графіка роботи позивача, а також, враховуючи стан здоров`я дитини та погодні умови, з правом забирати дитину до місця проживання позивача в м. Первомайському Лозівського району Харківської області, відвідувати культурно-освітні заклади, кінотеатри, дитячі кафе та інші заклади харчування, місця дитячого дозвілля. \~ \~ \~ \~Суд не зазначає конкретні дні тижня саме тому, що графік чергувань батька є мінливим і в разі вихідного дня два рази на тиждень можна домовитися і матір`ю дитини щодо побачень з сином, не зважаючи на день тижня. Вечірній час обрано саме тому, що цей час для прогулянок, немає кружків чи занять у дитини. Місто Первомайський Лозівського району Харківської області обрано саме через проживання у ньому відповідачки та дитини, а також у ньому фактично проживає і сам позивач, хоча зареєстрований він у місті Харкові. М.Первомайський відносно безпечніше для побачень, ніж м. Харків. Вказані також місця, куди можна водити дитину. Стосовно днів народження батька та дитини суд зазначає, що у разі коли позивач у ці дні буде вихідним, то з матір`ю дитини можливо буде узгодити відповідні зустрічі з сином. \~ \~ \~ \~Таким чином, позов частково обґрунтований, а тому підлягає частковому задоволенню. На підставі ст. ст. 16 ЦК України, ст.ст. 7, 141,152,153,154,159 СК України, ЗУ « Про охорону дитинства»,

Outcome: partial