Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-01 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач), через представника, звернулася до суду з позовом до Турбівської селищної ради (далі - відповідач), в якому просила: - визнати за позивачем, у порядку спадкування за законом після [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , та на земельну ділянку площею 0,4195 га (0,25 га для обслуговування житлового будинку та 0,1695 га для ведення особистого підсобного господарства), яка згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ВН 05656 від 16.03.2001 належала [PERSON] . Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. [INFO] померла мати позивача [PERSON] , а після її смерті відкрилась спадщина на вищевказане нерухоме майно, яке належало спадкодавцю. Оскільки позивач постійно проживала без реєстрації зі своєю матір`ю за однією адресою по [ADDRESS] , до дня її смерті, а тому вважаючи, що вона прийняла її спадщину, звернулася до нотаріуса з метою її оформлення. Однак, нотаріусом було усно відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за відсутності правовстановлюючих документів. Ухвалою суду від 03.06.2024 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у загальному позовному провадженні з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Витребувано спадкову справу. Відповідачем у визначений судом строк відзиву на позов не подано, однак представник у своїй письмовій заяві вказав, що на відповідний час, відсутні підстави для визначення своєї правової позиції. Сторонами не врегульовано спір до судового розгляду. Ухвалою суду від 11.07.2024 закрито підготовче провадження в справі та призначено її до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач та її представник не з`явились, а у своїй заяві просили суд про розгляд справи за їх відсутності, позов просили задовольнити. Суд зауважує, що неявка в судове засідання будь-якого учасника справи, за умови повідомлення його належним чином про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому суд проводить розгляд справи у даному судовому засіданні, за наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи фіксацію судового засідання. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Згідно свідоцтва про народження позивача її батьками були [PERSON] та [PERSON] , а після укладення шлюбу позивач змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ВН 05656 від 16.03.2001 матері позивача [PERSON] належала земельну ділянку площею 0,4195 га (0,25 га для обслуговування житлового будинку та 0,1695 га для ведення особистого підсобного господарства) по [ADDRESS] , а згідно довідки, виданої від Турбівської селищної ради №418 від 09.07.2024 [PERSON] до дня своєї смерті була власником житлового будинку по [ADDRESS] . У матеріалах справи міститься технічний паспорт вказаного будинку з його характеристиками. [INFO] мати позивача [PERSON] померла, а після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшли вищевказані житловий будинок та земельна ділянка. У відповідь на витребування суду Липовецькою державною нотаріальною конторою було повідомлено про те, що спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заведена. Факт складення [PERSON] заповіту та наявності інших живих спадкоємців, окрім позивача як дочки, не встановлено. Згідно довідки, виданої Турбівською селищною радою №293 від 26.04.2024 вбачається, що [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , а на день смерті за вказаною адресою проживала без реєстрації позивач. Вважаючи, що прийняла спадщину своєї матері, позивач звернулася до нотаріуса з метою її оформлення, але нотаріусом було усно відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за відсутності правовстановлюючих документів. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).. Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач, а в сукупності на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи. Суд встановив, що позивач є дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] , не залишивши заповіту, і відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги за законом, при цьому позивач прийняла спадщину матері в силу вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала, без реєстрації, разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом шестимісячного строку не заявила про відмову від неї. До спадкової маси [PERSON] увійшла земельна ділянка площею 0,4195 га (0,25 га для обслуговування житлового будинку та 0,1695 га для ведення особистого підсобного господарства) по [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ВН 05656 від 16.03.2001 та житловий будинок по [ADDRESS] , про що свідчать відомості з довідки, виданої Турбівською селищною радою №418 від 09.07.2024. Разом з тим, з огляду на досліджені документи, в суду немає сумнівів, що до того що пори розбіжності у написанні по батькові [PERSON] чи « [PERSON] » і « [PERSON] », саме вказана особа була власницею вищевказаного майна, і саме позивач як дочка є її спадкоємцем. При зверненні позивача до нотаріуса з метою оформлення спадщини матері їй було усно відмовлено з вищезгаданих підстав. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Суд зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Суд вважає, що наявність порушених прав позивача є очевидною, отож вони підлягають захисту судом у спосіб, що нею обраний. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги: визнати за позивачем у порядку спадкування за законом після [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , та на земельну ділянку площею 0,4195 га (0,25 га для обслуговування житлового будинку та 0,1695 га для ведення особистого підсобного господарства), яка згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ВН 05656 від 16.03.2001, яка належала [PERSON] , ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved