Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-07 00:00:00

03 квітня 2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 11 жовтня 1997 року. У шлюбі народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю. Протягом останніх років стосунки у подружжя розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. На даний час позивач та відповідач проживають спільно, але сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе з підстав викладених вище. Крім того, перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності. Майнового спору між сторонами немає, шлюб розривають вперше, на примирення не згоден. Просить суд розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ), зареєстрований 11 жовтня 1997 року відділом реєстрації актів громадського стану Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис №34. 02 травня 2024 року суддею Великомихайлівського районного суду Одеської області Чернецькою Н.С. було винесено ухвалу про надання сторонам по справі терміну для примирення строком на три місяці. Станом на 08 серпня 2024 року сторонами не подано жодного клопотання, що сторони примирилися. Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надійшло клопотання, в якому просить суд розглядати справу без його участі, позов підтримує, та просить суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином, ніяких заяв та відзиву від неї не надходило. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 11 жовтня 1997 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис № 34, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 11 жовтня 1997 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського району Одеської області. Від спільного життя мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області. На підставі ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини, і однією сім`єю не проживають, відновлювати подружні відносини позивач не має наміру, у наданий сторонам строк на примирення, сторони не примирились. Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам позивача, адже позивач категорично налаштований на розірвання шлюбу, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу. Таким чином, з огляду на те, що позивач, після спливу строку на примирення, категорично наполягав на розірванні шлюбу суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, шлюб носить формальний характер, подружні стосунки між сторонами не підтримуються, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі ч.1,2 ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Спір стосовно поділу майна подружжя відсутній. Частина 3 ст. 115 Сімейного кодексу України регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved