Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-25 00:00:00

28.02.2024 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментівта в обгрунтування позовних вимог зазначає, що 01.07.2017 року між сторонами було укладено шлюб, про що складений відповідний актовий запис №1107 Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області. [PERSON] вже більше 3 років не проживає та не відвідує територію України. Його фактична адреса проживання чи актуальна адреса реєстрації позивачу не відома, оскільки сторони не підтримують постійного зв`язку. Останнє місце проживання відповідача в Україні було місце реєстрації позивача, тобто [ADDRESS] . На даний час сторони проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, тому 20.11.2023 року заочним рішенням Корольовського районного суду м. Житомира було розірвано між сторонами шлюб. [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження Серії [NUMBER] . Донька є громадянкою України та проживає з позивачем в Україні та перебуває повністю на утриманні позивача. Про добровільну сплату аліментів позивач з чоловіком домовитися не змогли, тому позивач просить у судовому порядку встановити розмір аліментів на доньку та стягувати їх з [PERSON] на утримання дитини до досягнення нею повноліття. У зв`язку з не простим фінансовим становищем позивач не має змоги самостійно в повній мірі забезпечити дитину достойним рівнем життя, яке вона потребує, та вважає, що [PERSON] як батько дитини також зобов`язаний приймати участь у її утриманні з метою забезпечення належного рівня життя доньки. Зазначає, що відповідач офіційно працевлаштований, отримує офіційну заробітну плату. Також, позивачу відомо, що проблем зі здоров`ям відповідач не має, на його утриманні не перебувають непрацездатні фізичні особи, а отже відповідач має змогу в повній мірі сплачувати аліменти на утримання власної доньки, тому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.12.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. 28.02.2024 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Анциборенко Н.М. для розгляду (а.с.24). Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 15.03.2024 у справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання (а.с.27). У судове засідання позивач не з`явилася, згідно поданої заяви просить розглядати справу у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити (а.с.45). Відповідач відзив на позов до суду не надав, копія ухвали про відкриття провадження від 15.03.2024 разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за останнім відомим місцем проживання відповідача (а.с.30-31, 35-36, 41-42). Крім того, відповідача повідомлено про дату час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.40). Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. У судові засідання 12.04.2024, 14.05.2024, 26.07.2024 відповідач не з`явився. Таким чином відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, відповідно до ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони по справі мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 31.08.2017 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (а.с.14). Відповідно до копії довідки 416/17 від 22.09.2017 про реєстрацію особи громадянином України, виданої на ім`я [PERSON] , [INFO] , згідно рішення УДМС України в Житомирській області від 07.09.2017 року [PERSON] , [INFO] , набула громадянства України на підставі ч.1 ст.7 Закону України "Про громадянство України". Відповідно до законодавства України зазначена особа є громадянином України з 26.08.2017 року (а.с.15). Згідно витягу з реєстру територіальної громади від 01.06.2023 донька сторін проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). Відповідно до положень статей 18, 27 Конвенції про права дитини визнається принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 51 Конституції України встановлений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховується 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У зв`язку з тим, що [PERSON] коштів на утримання дитини добровільно не надає, хоча зобов`язаний утримувати дитину і надавати необхідні та достатні для забезпечення гармонійного розвитку дитини кошти у вигляді аліментів до досягнення дитиною повноліття, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 28.02.2024 року та до повноліття дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved