Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором №1149-5590 від 02.02.2023 у розмірі 60000,00грн. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.02.2023 між сторонами за допомогою Веб-сайту creditkasa.com.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1149-5590, який разом з правилами відкриття кредитної лінії, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором складають єдиний договір. Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А6560 для підписання договору та супутніх документів. Згідно умов відповідачу надано кредит у сумі 12000.00грн на 300 днів під знижену ставку 2.5% в день, стандартну процентну ставку 3.00% в день, базовий період 18 днів. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти. Відповідачем зобов`язання за договором не виконано в повному обсязі, внаслідок чого станом на 03.04.2024 загальна заборгованість відповідача складає 118920.00 грн., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 12000.00 грн., простроченої заборгованості за нарахованими відсотками 106920.00 грн. Разом з тим, кредитодавцем прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр кредит фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальника за нарахованими процентами у сумі 58920.00 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості у розмірі 60000.00 грн., які позивач і просить стягнути. Від відповідача надійшов відзив на позов, в якому вона просила відмовити в задоволенні позову, обґрунтувавши зазначене тим, що, по-перше, позивачем не доведено те, що відповідач заходила на сайт товариства та вводила електронне підтвердження динамічний пароль, який повинен бути відправлений на її номер телефону, а згідно законодавства для укладення електронного договору особа повинна ідентифікуватися у відповідній інформаційно-телекомунікаційній системі; по-друге, відповідач не згодна із нарахованими відсотками, оскільки в країні введено воєнний стан, а згідно законодавства на період воєнного стану позичальник звільняється від відповідальності щодо сплати суми боргу\~з урахуванням\~встановленого індексу\~інфляції за\~весь час\~прострочення,\~а також\~три проценти\~річних від\~простроченої суми,\~та обов`язку\~стплати неустойки\~за прострочення\~виконання зобов`язань;\~по-третє, встановлена у кредитному договорі процентна ставка є несправедливою та занадто високою. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання, в якому просив розглядати справу без його участі, вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, підтримала позицію, викладену у відзиві на позов. Суд, розглянувши позов, повно та всебічно дослідивши надані докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 02.02.2023 о 08:55 год. між сторонами укладено договір про відкриття кредитної лінії №1149-5590 (а.с.16-21), згідно якого позичальнику відкривається невідновлювальна кредитна лінія, шляхом надання Позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб на наступних умовах: розмір кредитного ліміту 12000.00 грн., шляхом безготівкового перерахування на банківський рахунок позичальника з фіксованою процентною ставкою: стандартна процентна ставка 3.00 % за кожен день користування, знижена процентна ставка 2.5% на день (діє протягом усього строку кредитування за умови своєчасно внесення платежів згідно графіка погашення), строк кредитування 300 днів, дата повернення кредиту 28.11.2023. Крім того у договорі вказано порядок повернення кредиту, наслідки невиконання або неналежного виконання зобов`язання. Вказаний договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А6560. Крім того у договорі зазначено, що невід`ємною частиною договору є додатки: Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), паспорт споживчого кредиту, таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки. Аналогічні істотні умови кредиту викладені у паспорті споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит) (а.с.25-26), який підписано позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А6560. Згідно таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (а.с.26), підписаної відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А6560, згідно якого кожні 18 днів позичальник повинна була вносити оплату по кредиту у розмірі 648000 грн. чиста сума кредиту, 6480.00 грн. процент за користування кредитом (із розрахунку 3.00 % на день від суми кредиту). До суду також надано правила відкриття кредитної ліні (надання споживчих кредитів) в редакції від 23.11.2022 (а.с.22-25), з відміткою «Електронний підпис Позичальника одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) (номер пароля) А 6560, Дата підпису Позичальника: 02.02.2023»., в якому передбачено правила надання кредиту, процес надання кредиту, правила нарахування процентів за користування кредитом, комісії за видачу кредиту та погашення заборгованості, програма лояльності, захист персональних даних, права та обов`язки сторін договору, відповідальність сторін, порядок вирішення спорів, внесення змін до договору чи прави та припинення договору та інше. Згідно копії листа про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (а.с.27-34) за договором №11405590 на картку № [NUMBER] перераховано грошові кошти у сумі 12000.00 грн. Аналогічне підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту №1149-5590 (а.с.35). Згідно розрахунку заборгованості (а.с.36-38) в період з 02.02.2023 по 19.02.2023 включно відповідачу нараховувалась знижена процентна ставка у розмірі 2.5 %/день у сумі 300 грн./день, з 20.02.2023 по 28.11.2023 у розмірі 3.00 %/день у сумі 360 грн./день., відповідачем за договором кошти не сплачувалися., сума заборгованості складає 12000.00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту, 106920.00 грн. сума заборгованості за відсотками (таким чином загальна сума заборгованості 118920.00грн.) За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі\~ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», у чинній на день укладення сторонами Договору редакції (далі\~Закон), електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно доч.1ст.1Закону України «Про електронні довірчі послуги», учиненій на день укладення сторонами Договору редакції, електронний підпис, електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; електронні дані\~будь-яка інформація в електронній формі; засіб електронного підпису чи печатки\~апаратно-програмний або апаратний пристрій чи програмне забезпечення, які використовуються для створення та/або перевірки електронного підпису чи печатки. Відповідно до змісту ст. 7 Закону оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред`явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії. Копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством. Згідно зіст.14 Закону електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб`єктів електронного документообігу. Використання електронного документа у цивільних відносинах здійснюється згідно з загальними вимогами вчинення правочинів, встановлених цивільним законодавством. Відповідно до п. 5 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», у чинній на день укладення сторонами Договору редакції, у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: електронний договір\~домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.ч. 1-3\~ст. 100 ЦПК України\~електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Частиною 13 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», учиненій на день укладення сторонами Договору редакції, передбачено, що електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із\~статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України,\~статтею 36 Господарського процесуального кодексу України\~та\~статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до ч. 1\~ст. 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. З приводу тверджень, викладених у відзиві на позовну заяву, суд зазначає наступне. Договором №1149-5590 від 02.02.2023 передбачено відповідальність за прострочення виконання зобов`язань за договором (штраф, стягнення суми боргу з урахування індексу інфляції, 3% річних від простроченої суми), проте позивачем вимог про стягнення неустойки не заявлено та/або доказів нарахування такої неустойки до суду не надано. З приводу розміру нарахованих процентів суд зазначає, що договором чітко передбачено фіксовану процентну ставку та її розмір, а також умови застосування програм лояльності (знижена процентна ставка). Крім того суд зазначає, що відповідачем не оспорювався факт укладення договору №1149-5590, а також факт отримання коштів, відповідачем не надано контррозрахунок заборгованості та не надано доказів щодо визнання договору недійсним. Згідно ч.1\~ст.\~1048\~ЦК України Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з\~ч.\~ч.\~1-4\~ст.\~263\~ЦПК України\~судове рішення\~повинно ґрунтуватися\~на засадах\~верховенства права,\~бути законним\~і обґрунтованим.\~Законним є\~рішення,\~ухвалене судом\~відповідно до\~норм матеріального\~права із\~дотриманням норм\~процесуального права. Судове рішення\~має відповідати\~завданню цивільного\~судочинства,\~визначеному цим\~Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ч. 1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за Договором, укладеним 02.02.2023 в розмірі 118920.00 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту та нарахованими відсотками. Частинами 1, 3\~статті 13 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за Договором, укладеним 02.02.2023 в розмірі 60000.00 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту 12000.00 грн. та нарахованими відсотками 48000.00 грн. Частиною 1 статті 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч.\~ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд розподіляє судові витрати згідно зі статтею 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved