Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

17.06.2024 позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (далі\~ТОВ «ФК «Фінтраст Україна») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 14.11.2022 між ТОВ "Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" укладено електронний договір № 6102973 про надання споживчого кредиту, який було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА", затверджених наказом №205-ОД від 10.02.2022 р. Згідно умов Кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 20 000,00 грн., строк кредиту 360 днів, дата останнього платежу по кредиту 09.11.2023. ТОВ "Авентус Україна" свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 20 000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № [NUMBER] . [PERSON] свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав. Згідно з укладеним 25.09.2023 з ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" договором факторингу 03-05/2022, ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" набуло право вимоги до боржників ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА", у тому числі й до [PERSON] . Відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду у нього утворилася заборгованість у розмірі 73332 грн., з яких: 20 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 35422 грн. нараховані відсотки, 17910 грн.- нараховані відсотки за 45 календарних днів. Посилаючись на вказані обставини, ТОВ "ФК "ФінтрастУкраїна" просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 73332 грн., з яких: 20 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 53332 грн. - заборгованість за відсотками, судовий збір в сумі 2\~422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Ухвалою суду від 19 червня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. За клопотанням представника позивача витребувано від АТ «Універсал Банк» інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки [PERSON] та зарахування 14.11.2022 коштів у сумі 20000,00 грн. від ТОВ «Авентус Україна». Витребувана інформація надійшла до суду 29.07.2024. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подав, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не направляв. Суд, відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до\~статті 247 частини 2 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1\~ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 14.11.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір №6102973 (а.с. 11-15). Відповідно до умов Договору відповідачу надано кредит в сумі 20 000,00 грн. на строк до 360 днів. Пунктом 1.5.1. передбачено, що за користування кредитними коштами сплачуються відсотки. Стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день, яка застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4. Договору. Договір підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А385766 14.11.2022 о 16:08:48 годині. 25 вересня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу №25.09/23-Ф, у відповідності до умов якого, ТОВ «Авентус Україна» відступило позивачу належне ТОВ «Авентус Україна» право грошової вимоги за кредитним договором, згідно з реєстром боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №25.09/23-Ф від 25.09.2023 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] по кредитному договору №6102973 в загальній сумі 55422,00 грн, з яких: 20000,00 грн - заборгованість за кредитом, 35422,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами (а.с. 18). Отже, ТОВ «Авентус Україна» відступило позивачу право вимоги до відповідача [PERSON] щодо належного виконання останнім всіх грошових та інших зобов`язань, право на одержання яких належить ТОВ «Авентус Україна» на підставі кредитного договору №6102973, а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача, про що було повідомлено відповідача шляхом направлення відповідного повідомлення на електрону адресу, зазначену останнім при укладенні кредитного договору. Так, згідно зі\~статтею 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилом\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). За\~статтею 12 цього Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 2\~ст. 639 ЦК України, договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. При цьому, згідно з ч. 1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених\~ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514ЦПК України. Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч. 3\~ст. 656 ЦК України); (б) дарування (ч. 2\~ст. 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). Матеріалами справи встановлено, що 14.11.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір №6102973 про надання споживчого кредиту, за умовами якого відповідачу надано 20000,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача на строк 360 днів, з терміном погашення - 09.11.2023 року, зі сплатою відсотків 1,99% в день в межах строку кредитування. Договір про надання споживчого кредиту №6102973 підписано відповідачем електронним підписом шляхом зазначення одноразового ідентифікатора, відповідно до вимог\~Закону України «Про електронну комерцію». Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлено сторонами в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису. Після підписання кредитного договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача - зобов`язання з повернення кредитних коштів. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання за договором виконав, а відповідач отримав кредитні гроші в розмірі 20000,00 грн. Відповідно до графіку платежів, що є додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту від 14.11.2022 № 6102973, відповідач отримав 14.11.2022 кредит у розмірі 20000,00 грн та через 360 днів мав повернути заборгованість за кредитом у розмірі 20000,00 грн, нараховані відсотки у розмірі 140295,00 грн. 13.12.2022 відповідач здійснив платіж оплати процентів на рахунок кредитора в розмірі 8955,00 грн. В свою чергу, позивачем нараховано проценти за 45 календарних днів (25.09.2023-08.11.2023) в межах строку договору відповідно до наступного:20000,00*1,99%=398 грн *45 календарних днів=17910 грн. Відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплати відсотків у строки передбачені договором, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, тому суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Так, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн та на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 141 ЦПК України,\~у зв`язку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 2422,40 грн. сплачений ним при зверненні з позовом до суду. Щодо витрат на правничу допомогу, суд зазначає таке. Представником позивача в обґрунтування вимог про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. було надано копію договору про надання правової допомоги № 28/03-2024 від 28.03.2024, копію рахунку на оплату №3136-06/06-2024 від 06.06.2024, копію ордера про надання правничої (правової) допомоги від 05.06.2024, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію звіту про надання правничої (правової) допомоги згідно Договору №28/03-2024 від 06.06.2024; копію платіжної інструкції № 5213 від 07.06.2024 року на оплату послуг у сумі 10 000,00 грн. Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд враховує, що вказана категорія справ відноситься до малозначних та розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням ціни позову, а також те, що представник позивача безпосередньої участі у судових засіданнях не брав, вказавши у позовних вимогах про розгляд справи у його відсутність, тому заявлена сума у 10 000,00 грн. є завищеною. Отже, суд вважає за необхідне, виходячи з засад розумності, беручи до уваги співмірність розміру витрат на виконання професійної правничої допомоги з ціною позову та обсягом фактично виконаних робіт, а також пропорційності стягнення судових витрат, стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Outcome: approved