Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-01 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про визнання своєї матері [PERSON] недієздатною, посилаючись на те, що остання є інвалідом 3 групи та психічно хворою, у зв`язку із чим перебуває на «Д» обліку. Через свою хворобу [PERSON] не може розуміти значення своїх дій, керувати ними та потребує постійної допомоги як в побутових, повсякденних питаннях, так і в прийнятті рішень юридичного характеру від її імені, отже потребує опіки. Просила визнати [PERSON] недієздатною та призначити її опікуном [PERSON] .. Учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились, направивши на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, участь хворої [PERSON] в судове засідання не забезпечили. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця звернулася до суду із заявою про визнання своєї матері недієздатною та встановлення над останньою опіки. Відповідно до частини першої\~статті 293 ЦПК України\~окреме провадження\~це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 1 частини другої\~статті 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи недієздатною. Відповідно до\~ЦК України\~фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 39, частина перша\~статті 40 ЦК України). Дослідженими доказами з`ясовано, що [PERSON] хворіє хронічним психічним захворюванням у формі деменції внаслідок перенесеної важкої черепно-мозкової травми (1977 р.), внаслідок якого не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що підтверджується висновком судово-психіатричної експертизи № 214 від 22 лютого 2024 року. За вказаних обставин, суд вважає, що у справі достатньо доказів, які у своїй сукупності дають підстави для визнання [PERSON] недієздатною. Вирішуючи питання щодо встановлення над недієздатною [PERSON] опіки та призначення опікуна [PERSON] суд виходить з наступного. Згідно з частинами першою-третьою\~статті 41 ЦК України\~над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Статтею 55 ЦК України\~передбачено, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (ст. 60 ЦК України). Опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника (ст. 62 ЦК України). Згідно з частинами четвертою та п`ятою\~статті 63 ЦК України\~опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Відповідно до частини першої\~статті 67 ЦК України\~опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88. Частиною першою\~статті 300 ЦПК України\~передбачено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Виходячи з аналізу частини першої\~статті 60 ЦК України\~та частини першої\~статті 300 ЦПК України, обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Отже, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно з вимогами\~ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має як найкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Згідно подання виконавчого комітету Ванчиковецької сільської ради Чернівецької області, яке було подано відповідно до рішення виконавчого комітету сільської ради № 66 від 06 березня 2024 року визначено доцільним призначити [PERSON] опікуном над [PERSON] , у разі визнання її недієздатною. Однак, на думку суду, вищевказане подання не відповідає вимогам закону щодо його обґрунтованості, оскільки жодних мотивів доцільності призначення саме [PERSON] опікуном [PERSON] подання не містить. Слід зазначити, що при вирішенні аналогічних категорій справ суд призначає опікуна на поданням органу опіки та піклування. Проте, суд може не погодитись із даним поданням у випадку якщо подання не відповідає вимогам закону щодо його обґрунтованості. Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд при вирішенні тотожної справи у своїй постанові від 08 січня 2024 року, справа № 753/1905/22, провадження № 61-8758св23. Подібні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88. У Правилах також зазначено, що опікун призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. За змістом ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих\~Конституцією\~і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. З метою з`ясування обставин щодо обґрунтованості подання органу опіки та піклування суд за власною ініціативою витребував матеріали перевірки, які стали підставою для винесення вказаного подання, з яких з`ясовано, що [PERSON] взагалі не звертався до органу опіки та піклування із заявою про призначення його опікуном [PERSON] .. За вказаних обставин, наявне у справі подання органу опіки та піклування про призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] не є обґрунтованим, а тому не відповідає вимогам закону. Суд враховує, що [PERSON] не є членом сім`ї [PERSON] , він є зовсім чужою людиною для останньої при наявності у недієздатної близьких родичів, постійно з нею не проживає. [PERSON] не надав жодних відомостей\~про проходження психіатричного і наркологічного оглядів, інформації про відсутність судимостей, працевлаштування, дохід тощо, а тому висновок органу опіки та піклування про те, що призначення [PERSON] опікуном недієздатній [PERSON] відповідає її найкращим інтересам не є обґрунтованим та законним. Беручи до уваги зміст поняття "опікун" та обов`язки, які має опікун по відношенню до свого підопічного, суд вважає, що подання органу опіки та піклування не відповідає закону. Також, причин неможливості виконання близькими родичами [PERSON] функцій її опікуна у висновку опікунської ради виконавчого комітету Ванчиковецької сільської ради № 66 від 06 березня 2024 року не наведено. Доводи заявниці щодо одночасності вирішення питання про визнання особи недієздатною та призначення їй опікуна не заслуговують на увагу, оскільки у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 545/1691/16-ц (провадження № 61-4475св18) Верховним Судом сформульовано висновок про те, що законодавством не передбачено обов`язку суду визнання особи недієздатною і призначення опікуна в єдиному судовому процесі. За вказаних обставин, відсутні законні підстави для призначення [PERSON] опікуном над недієздатною [PERSON] .. До встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування (стаття 65 ЦК України). Таким чином, над недієздатною\~ [PERSON] слід встановити опіку та до вирішення питання про призначення опікуна в порядку, визначеному законодавством, покласти обов`язки опікуна на орган опіки та піклування за місцем його проживання, тобто Ванчиковецьку сільської ради Чернівецького району. На підставі ст.ст. 39, 41, 58, 60, 65 ЦК України,

Outcome: partial