Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Позивач керівник Яворівської окружної прокуратури Львівської області подав до суду позовну заяву до [PERSON] (відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «МЛИНИ АГРА», в якій просить: конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області земельну ділянку [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) з кадастровим номером 4621584900:01:000:1122 площею 1,1281 га, яка знаходиться на території Млиниської сільської ради Стрийського (колишнього Жидачівського) району Львівської області; конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області земельну ділянку [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) з кадастровим номером 4621584900:02:000:1323 площею 0,6349 га, яка знаходиться на території Млиниської сільської ради Стрийського (колишнього Жидачівського) району Львівської області; судові витрати у сумі 6\~056 грн покласти на [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом №1567 від 27.12.2000 [PERSON] , громадянин російської федерації, успадкував земельну ділянку площею 2,04 га, розташовану на території Млиниської сільської ради, право на яку посвідчене Сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку). У подальшому, згідно з розпорядженням голови Жидачівської районної державної адміністрації №125 від 24.02.2010 надано дозвіл власникам сертифікатів, які мають право на середню земельну частку (пай), на виготовлення технічної документації на земельні ділянки для передачі їх у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в розмірі середніх земельних часток на території Млиниської сільської ради. На підставі рішення Млиниської сільської ради Жидачівського району Львівської області №313 від 08.09.2019 безоплатно передано у власність [PERSON] земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Млиниської сільської ради з кадастровими номерами 4621584900:02:000:1323 площею 0,6349 га та 4621584900:01:000:1122 площею 1,1281 га. На підставі цього рішення за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 4621584900:01:000:1122. Згідно з інформацією ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 19.01.2024 земельна ділянка з кадастровим номером 4621584900:02:000:1323 площею 0,6349 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва зареєстрована в Державному земельному кадастрі 07.08.2019 на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Інформація щодо реєстрації прав на вказану земельну ділянку в порядку інформаційної взаємодії від суб`єктів реєстрації прав до Державного земельного кадастру не надходила. Окрім цього, встановлено, що земельну ділянку з кадастровим номером 4621584900:01:000:1122 площею 1,1281 га [PERSON] була передано в оренду ТОВ «МЛИНИ АГРА» на підставі договору оренди землі від 24.10.2019, державна реєстрація якого здійснена 24.04.2020. Вказаний договір оренди укладено строком на 10 років з правом пролонгації. [PERSON] документований паспортом громадянина рф № [NUMBER] , виданий 02.06.2018, органом мвд 86013. Згідно з інформацією Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області від 16.01.2024 [PERSON] , [INFO] , паспортом громадянина України, паспортом громадянина України для виїзду за кордон, посвідкою на постійне чи тимчасове проживання на території України не документувався. Таким чином, земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровими номерами 4621584900:02:000:1323 площею 0,6349 га та 4621584900:01:000:1122 площею 1,1281 га, які знаходяться на території Млиниської сільської ради Стрийського (колишнього Жидачівського) району Львівської області перебувають у власності [PERSON] , який є громадянином російської федерації. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, покликаючись на викладені у ньому обставини та мотиви. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоч про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи не подав. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позову у повному обсязі. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Позивачем подано заяву про розгляд справи за участю прокурора Стрийської окружної прокуратури (а.с.67-68). Представником третьої особи подано заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позову у повному обсязі (а.с.93). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 19.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.59-60). Ухвалою підготовчого засідання від 30.05.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.85). Також, судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №443/693/24 відповідача [PERSON] (а.с.66, 77, 80, 87, 92, 100, 101). Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підстави своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.12.2000, зареєстрованого у реєстрі за №1567, спадкоємцем зазначеного у заповіті майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його син [PERSON] . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається, зокрема, з права приватної власності на землю (середню земельну частку), площею 2,04 га, яка розташована на території Млиниської сільської ради Жидачівського району і належала померлому на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку), виданого 31.05.1997 згідно з рішенням Млиниської сільської ради від 05.11.1994 та від 17.05.1996 та зареєстрованого в Книзі за №370, серія ЛВ №9571 (а.с.33,). Сертифікатом на земельну частку (пай) серії РН №505789 від 28.11.2006 встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.12.2000 №1567 належить право на земельну частку (пай) розміром 2,04 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки у натурі (на місцевості). Сертифікат зареєстровано за №92 (а.с.34-35) Згідно з розпорядженням голови Жидачівської районної державної адміністрації №125 від 24.02.2010 «Про надання дозволу власникам сертифікатів, які мають право на середню земельну частку (пай), на виготовлення технічної документації на земельні ділянки для передачі їх у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в розмірі середніх земельних часток на території Млиниської сільської ради», надано дозвіл власникам сертифікатів, які мають право на середню земельну частку (пай), на виготовлення технічної документації на земельні ділянки для передачі їх у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в розмірі середніх земельних часток на території Млиниської сільської ради (а.с.24). [PERSON] , [INFO] , є громадянином російської федерації, що підтверджується копією паспорта, виданого 02.06.2018 на його ім`я, а також про що свідчить довіреність від 11.01.2019, посвідчена приватним нотаріусом Калуського нотаріального округу (а.с.27-29, 30-31). [PERSON] присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] (а.с.32). Рішенням Млиниської сільської ради Жидачівського району Львівської області №313 від 08.09.2019 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості)», безоплатно передано у власність [PERSON] земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Млиниської сільської ради з кадастровими номерами 4621584900:02:000:1323 площею 0,6349 га та 4621584900:01:000:1122 площею 1,1281 га (а.с.25). За змістом договору оренди землі від 24.10.2019, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Млини Агра» орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 4621584900:01:000:1122, яка розташована на території Млиниської сільської ради. Договір укладено на строк 10 років. (а.с.25-26). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, сформованої 13.12.2023, право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 4621584900:01:000:1122 24.04.2020 зареєстровано за [PERSON] , громадянином російської федерації. Відомості про реєстрацію право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 4621584900:02:000:1323 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні (а.с.21-23). 17.08.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 364 КК України (зловживання посадовими особами органів місцевого самоврядування своїми службовими обов`язками в інтересах третіх осіб та прийняття рішень про безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність, внаслідок чого ймовірно було завдано істотну шкоду охоронюваним законним інтересам) (а.с.17). Рапортом прокурора Яворівської окружної прокуратури повідомлено керівника цієї прокуратури про виявлення під час досудового розслідування належності громадянину російської федерації [PERSON] на праві власності земельних ділянок з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та не відчуження їх протягом року з часу переходу права власності на зазначені земельні ділянки (а.с.18-19). За змістом інформації, наданої Головним управлінням Державної міграційної служби у Львівській області від 22.12.2023 [PERSON] , [INFO] , з питань отримання дозволу на імміграцію, набуття громадянства України не звертався, паспортом громадянина України, паспортом громадянина України для виїзду за кордон, посвідкою на постійне чи тимчасове проживання не документувалися (а.с.38). На запит керівника Яворівської окружної прокуратури від 22.12.2023 Головне управління Держгеокадастру у Львівській області листом від 19.01.2024 повідомило, зокрема про те, що право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 4621584900:01:000:1122 24.04.2020 зареєстровано за [PERSON] 24.04.2020. Земельна ділянка з кадастровим номером 4621584900:02:000:1323 площею 0,6349 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва зареєстрована в Державному земельному кадастрі 07.08.2019 на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Інформація щодо реєстрації прав на вказану земельну ділянку в порядку інформаційної взаємодії від суб`єктів реєстрації прав до Державного земельного кадастру не надходила. Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області заходи щодо конфіскації вищезазначених земельних ділянок не вживалися (а.с.42). Листом від 27.03.2024 керівник Яворівської окружної прокуратури повідомив Головне управління Держгеокадастру у Львівській області про виявлення порушення вимог земельного законодавства [PERSON] та надання розумного строку для самостійного вжиття заходів на захист інтересів держави (а.с.49-51). Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з належність відповідачу, який є іноземцем, на праві власності землі сільськогосподарського призначення та не відчуження цієї землі протягом року після прийняття її у спадщину. Норми права, які застосував суд. Статтею 13 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (стаття 14 Конституції України). Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом (стаття 41 Конституції України). Правовий статус та порядок використання, зокрема, земель сільськогосподарського призначення визначено Земельним кодексом України (далі ЗК України). Так, відповідного до приписів частин 1-3 статті 1 ЗК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Використання власності на землю не може завдавати шкоди правам і свободам громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Згідно положеннями частин 1 та 2 статті 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. До земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги). Набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог цього Кодексу (частина 5 статті 22 ЗК України). За змістом вимог пункту «в» частини 3, частини 4 статті 81 ЗК України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі прийняття спадщини. Землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Згідно з положеннями пункту «е» частини 1 статті 140 ЗК України підставами припинення права власності на земельну ділянку є: невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Відповідно до приписів пункту «в» частини 1 статті 143 ЗК України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі: конфіскації земельної ділянки. Нормами частин 1 та 2 статті 145 ЗК України встановлено, що якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У разі, якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Згідно з положеннями частини 4 статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, положеннями статті 1 Першого протоколу до Європейська конвенція з прав людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до сталої практики ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах Спорронґ і Льоннрот проти Швеції від 23 вересня 1982 року, Джеймс та інші проти Сполученого Королівства від 21 лютого 1986 року, Щокін проти України від 14 жовтня 2010 року, Сєрков проти України від 07 липня 2011 року, Колишній король Греції та інші проти Греції від 23 листопада 2000 року, Булвес АД проти Болгарії від 22 січня2009 року, Трегубенко проти України від 02 листопада 2004 року, East/West Alliance Limited проти України від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно суспільний, публічний інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення суспільного, «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися значною свободою (полем) розсуду. Принцип пропорційності передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. Справедлива рівновага передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Згідно з положеннями частини 4 статті 263 ЦПК України суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Узагальнені фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] є громадянином російської федерації. 27.12.2000 на його ім`я видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого він успадкував, зокрема, право приватної власності на землю (середню земельну частку), площею 2,04 га, яка розташована на території Млиниської сільської ради Жидачівського району на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ №9571, зареєстрованого в Книзі за №370. У подальшому, на підставі цього ж свідоцтва на його ім`я видано сертифікат на земельну частку (пай) серії РН №505789 від 28.11.2006, яким посвідчено належність йому права на згадану земельну ділянку. Рішенням Млиниської сільської ради Жидачівського району Львівської області №313 від 08.09.2019 йому безоплатно передано у власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Млиниської сільської ради з кадастровими номерами 4621584900:02:000:1323 площею 0,6349 га та 4621584900:01:000:1122 площею 1,1281 га. Право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 4621584900:01:000:1122 площею 1,1281 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва зареєстровано за [PERSON] 24.04.2020. Земельна ділянка з кадастровим номером 4621584900:02:000:1323 площею 0,6349 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва зареєстрована в Державному земельному кадастрі 07.08.2019 на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Інформація щодо реєстрації прав на вказану земельну ділянку у відповідному Державному реєстрі відсутня. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Надавши оцінку аргументам сторони позивача, суд зазначає, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є власником із часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Відповідач [PERSON] будучи громадянином російської федерації та прийнявши у спадщину землі сільськогосподарського призначення, тим самим ставши їх власником з 17.05.1999 (часу відкриття спадщини), не виконав обов`язок, покладений на нього законом, відчужити їх протягом року, з моменту набуття права власності, а тому право власності на спірні земельні ділянки підлягає припиненню шляхом їх конфіскації за рішенням суду, на підставі вимог статті 145 ЗК України. При цьому, суд зауважує що в даному випадку, наявна справедлива рівновага між державним (суспільним) інтересом та приватним інтересом власника оспорюваних земельних ділянок, оскільки останній мав достатньо часу та засобів для реалізації свого права та виконання свого обов`язку, однак до цього часу земельну ділянку не відчужив, що порушує вимоги земельного законодавства та потребує невідкладного втручання уповноваженого органу. Вказане узгоджується і з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у справі №513/444/15-ц від 23 січня 2018 року. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Також, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на те, що ухвалене у цій справі рішення є заочним, а відтак може бути переглянуто судом за його заявою, поданою у визначений процесуальним законом строк (протягом тридцяти днів з дня його проголошення). Розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України сплачений судовий збір у сумі 6\~056,00 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. На підставі статей 1, 22, 81, 140, 143, 145 Земельного кодексу України та

Outcome: approved