Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, заінтересована особа [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення. Уточнену заяву мотивує тим, що [INFO] в [ADDRESS] померла її мати [PERSON] , [INFO] . На момент смерті [PERSON] була зареєстрована по [ADDRESS] , але фактично проживала в [ADDRESS] разом із дочкою [PERSON] . [PERSON] мала у власності земельну ділянку на території Сухополов?янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області площею 2,70 га. кадастровий номер 7424188800:06:000:04849 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Ще за життя [PERSON] передала позивачці Державний акт на вищевказану земельну ділянку та розпорядилася про те, що усе її майно успадкує донька [PERSON] , яка доглядала матір до самої смерті. [PERSON] фактично прийняла спадщину, адже постійно проживала разом з матір`ю на час її смерті, розпорядилась особистими речами померлої, продовжила користуватись будинком матері і має у своєму розпорядженні правовстановлюючі документи на землю. Протягом шести місяців після відкриття спадщини позивачка до нотаріуса з заявою не зверталась, бо вважала, що вступила у спадщину, адже жила з матір`ю. Спадщину не оформляла протягом тривалого часу після смерті матері, бо не мала фінансової можливості оплатити послуги нотаріуса у зв`язку з незадовільним станом здоров`я, що потребувало постійно великих фінансових витрат. На сьогоднішній день спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена. Заповіту не існує. Ніхто не звертався до нотаріуса для прийняття спадщини. В лютому 2024 року заявник звернулась до нотаріуса для оформлення спадкових прав на земельну ділянку, однак нотаріус її повідомила, що для оформлення спадщини в нотаріальному порядку їй необхідно звернутися до суду із заявою про встановлення факту прийняття спадщини у зв`язку із спільним проживанням. Окрім того, враховуючи те, що на момент відкриття спадщини заявник була зареєстрована за іншою адресою, аніж мати і не звернулася із заявою до нотаріуса протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини, то необхідно встановити факт постійного проживання заявниці з матір`ю на момент відкриття спадщини, оскільки виникнення права на спадкування у позивачки залежить саме від доведення факту постійного проживання з матір`ю на момент відкриття спадщини. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 17 квітня 2024 року дану справу передано на розгляд судді Фетісовій Н.В. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 квітня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду, яке було відкладено до 01 липня 2024 року. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 липня 2024 року залучено до участі в справі окремого провадження за заявою [PERSON] , представник заявника - адвокат Зибінська Галина Вікторівна, заінтересована особа: [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, в якості заінтересованих осіб: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Справу відкладено до 31 липня 2024 року. Заявник та її представник адвокат Зибінська Г.В. в судове засідання не з`явились, згідно письмового клопотання просили розгляд справи проводити без їх участі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, проте подала заяву про визнання, в якій просить розглянути справу без її участі, у зв`язку з неможливістю з`явитися на судове засідання. Згідно поданої заяви зазначає, що [INFO] в [ADDRESS] померла її мати [PERSON] , [INFO] . На момент смерті [PERSON] була зареєстрована по [ADDRESS] , але фактично проживала в [ADDRESS] разом зі своєю донькою, а її рідною сестрою [PERSON] . На спадкове майно матері вона не претендує і не заперечує проти того, щоб спадкові права на майно оформила [PERSON] . Проти задоволення заяви [PERSON] про встановлення юридичного факту того, що на момент відкриття спадщини [PERSON] постійно проживала разом з матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] в [ADDRESS] , не заперечує. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте подав заяву про визнання, в якій просить розглянути справу без його участі, у зв`язку з неможливістю з`явитися на судове засідання. Згідно поданої заяви зазначає, що не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] щодо встановлення юридичного факту про те, що на момент відкриття спадщини [PERSON] постійно проживала разом з матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] в [ADDRESS] . Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте подав заяву про визнання, в якій просить розглянути справу без його участі, у зв`язку з неможливістю з`явитися на судове засідання. Згідно поданої заяви зазначає, що не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] щодо встановлення юридичного факту про те, що на момент відкриття спадщини [PERSON] постійно проживала разом з матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] в [ADDRESS] . Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання також не з`явилась, проте подала заяву про визнання, в якій просить розглянути справу без її участі, у зв`язку з неможливістю з`явитися на судове засідання. Згідно поданої заяви зазначає, що не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] щодо встановлення юридичного факту про те, що на момент відкриття спадщини [PERSON] постійно проживала разом з матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] в [ADDRESS] . Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази приходить до наступних висновків. За змістом частини першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно з вимогами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На підставі частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статті 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно). Акт прийняття спадщини характеризується наступними ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України). Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. Згідно п.4.10 п.4 гл.10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. Як випливає з п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 205/2102/19-ц (провадження № 61-872св21). Установлення юридичних фактів сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Судом установлено, що згідно копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22 лютого 1984 року, [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] . 16 червня 2022 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується відповідним Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16.06.2022. Прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22 жовтня 2001 року, [PERSON] , померла [INFO] в селі Пирогівці Прилуцького району Чернігівської області (а.с.24). Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН №068468 від 23 червня 2005 року, [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,70га, кадастровий номер 7424188800060000484, що розташована на території Сухополов?янської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області (а.с.7,8). Відповідно до довідки виконавчого комітету Сухополов?янської сільської ради №95 від 30 січня 2024 року, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , дійсно на момент смерті проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 19.09.2002 року та знята з реєстраційного обліку у зв`язку зі смертю. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 20 червня 2024 року за №77401279 стосовно [PERSON] у спадковому реєстрі інформація відсутня. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 20 червня 2024 року за №77401263, спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилась. Відповідно до копії відповіді приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Чернігівської області Сидоренко Л.О. від 21 лютого 2024 року за №72/02-31, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] , яка на день смерті проживала в [ADDRESS] , оскільки на підтвердження факту прийняття спадщини не надано відповідні докази, які б підтверджували фактичне проживання із спадкодавцем на день смерті. Тому рекомендовано звернутись із заявою про встановлення факту прийняття спадщини у зв`язку із спільним проживанням. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 15 квітня 1982 року вбачається, що 15 квітня 1982 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, актовий запис №7. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище - « [PERSON] » (а.с.26). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06 березня 2009 року, [PERSON] , померла [INFO] в селі Пологи-Вергуни Переяслав-Хмельницького району Київської області (а.с.25). Родинні відносини між спадкодавцем [PERSON] та заінтересованими особами: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , підтверджується наявними матеріалами справи (а.с.10-21 зворот). Відповідно до копій нотаріально посвідчених заяв від 18 березня 2024 року, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не претендують на спадкове майно матері, і не заперечують проти того, щоб спадкові права на майно оформила [PERSON] (а.с.22,23). Відповідно до нотаріально посвідченої заяви [PERSON] від 30 липня 2024 року, остання достовірно заявляє, що [INFO] померла [PERSON] , яка до дня смерті проживала за адресою: [ADDRESS] ; в період з 1997 року та по момент смерті за вищевказаною адресою разом із [PERSON] постійно проживала її дочка - [PERSON] , вони вели спільне господарство. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У п.п.2,23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. У постанові від 10 січня 2019 року у справі №484/747/17 Верховний Суд дійшов висновку, що відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкодавець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені ч.3 ст.1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які надані позивачем та оцінені судом. Суд зауважує, метою встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Таким чином, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що [PERSON] постійно проживала разом з матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] в [ADDRESS] , тобто [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] , від якої у встановлений законом строк не відмовлялась, тому суд вважає, можливим задовольнити заяву про встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті заявником судового збору за подання ним до суду заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, слід залишити за [PERSON] , оскільки покладення їх на державу або ж на інших осіб при ухваленні рішення у справі у порядку окремого провадження чинним ЦПК України не передбачено. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved