Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

28.06.2024 заявниця звернулась до суду з вище вказаною заявою, в якій просить видати обмежувальний припис щодо [PERSON] на строк 6 (шість) місяців з заборонами щодо: - перебування в місці її проживання за адресою: [ADDRESS] і наближення ближче ніж на 500 м до місця її проживання за цією адресою та до місця роботи по [ADDRESS] ; -\~ведення листування,\~телефонних переговорів\~з [PERSON] або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; - особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. В обґрунтування вказаних вимог заявниця зазначає, що [PERSON] є її колишнім чоловіком, який відносно неї вчиняє домашнє насильство, така його поведінка негативно впливає на її здоров`я та можливість працювати. Вона неодноразово зверталася в поліцію, в результаті чого працівниками поліції було складено на кривдника протокол про притягнення до адміністративної відповідальності, видано терміновий заборонний припис. Однак [PERSON] не змінив своєї поведінки, тому вона звернулася з даною заявою до суду. В судовому засіданні [PERSON] вимоги заяви підтримала, просила суд їх задовольнити. Додатково пояснила, що домашнє насильство триває з 2021 року, коли вона подала до суду позов про розподіл майна, - тоді чоловік вигнав її з дому і поліція доставила її для ночівлі у соціальне житло, там вона ночувала одну ніч. Згодом вона постійно викликала поліцію, однак не могла отримати належного захисту від правоохоронних органів аж до 2024 року, коли в квітні було складено протокол щодо вчинення домашнього насильства і видано тимчасовий заборонний припис на 10 діб. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду письмові пояснення, в яких вважає, що заявниця не надала достатніх доказів систематичного вчинення відносно неї домашнього насильства психологічного та фізичного характеру, які підтверджують необхідність застосування відносно нього обмежувального припису. Зі встановленням заборони контактувати з заявницею погодився. Щодо вимоги про дотримання відстані 500 метрів до роботи заявниці не погодився, так як він проживає на меншій відставні, це може заважати йому користуватись загальними міськими автошляхами, що, на його думку, порушує його конституційні права. Просить видати обмежувальний припис щодо заявниці, оскільки вона 13.07.2024 чинила психологічний тиск і провокаційні дії щодо нього, принижувала його честь і гідність. Беручи до уваги наявність письмових пояснень та належного повідомлення заінтересованої особи про час і місце судового розгляду справи, його неявка не перешкоджає розгляду і вирішенню справи. Заслухавши заявницю, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заяву слід задовольнити частково таких мотивів. Ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема, заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Встановлено, що [PERSON] є колишньою дружиною [PERSON] , шлюб між ними розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 29.08.2022, вони проживають окремо. Згідно інформації ГУНП в Хмельницькій області №1642-2024 від 17.07.2024, заявниця в 2021, 2022 та 2024 році зверталась по допомогу в зв`язку з вчиненням чоловіком відносно неї домашнього насильства психологічного та фізичного характеру. В зв`язку з вчиненням чоловіком відносно неї домашнього насильства [PERSON] 30.08.2021 року зверталась до директора Хмельницького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді [PERSON] з заявою на тимчасове проживання. Відповідно до матеріалів №3252 по факту звернення [PERSON] , працівниками відділення поліції №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області було здійснено перевірку інформації, що гр. [PERSON] , який начебто викладає їх спільні документи, та фактів, які б вказували на ознаки кримінального або адміністративного правопорушення не виявлено. З матеріалів №2615 вбачається, що [PERSON] зверталась у відділення поліції № 1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області по факту конфлікту з [PERSON] .. Працівниками поліції по даному факту не здобуто достатніх даних для притягнення [PERSON] до адміністративної чи кримінальної відповідальності. Згідно матеріалів №1700 та матеріалів №2436 відділення поліції №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області Мурза С.С. зверталась з заявою про вчинення колишнім чоловіком [PERSON] відносно неї домашнього насильства психологічного та фізичного характеру. З 19.04.2024 стосовно [PERSON] було складенні протокол про адміністративне правопорушення, після чого органами поліції було видано терміновий заборонний припис. Постановою суду від 14.05.2024 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 грн. (арк. спр. 5-6,8). За таких обставин слід дійти висновку, що заінтересованою особою дійсно вчинено психологічне насильство щодо заявниці. Враховуючи характер і систематичність його вчинення до подання даної заяви до суду, наявність між тими ж сторонами чисельної кількості судових проваджень, зважаючи на дійсні стосунки заявниці і заінтересованої особи, ймовірність його продовження чи повторного вчинення існує, однак вона не є високою. При цьому заявницею не надано суду доказів проживання по [ADDRESS] , як і вчинення домашнього насильства за цією адресою, що ставить під сумнів її доводи щодо потреби заборони заінтересованій особи наближатися до вказаного помешкання. Також суд не бере до уваги надані заявницею відеозаписи як докази у справі, оскільки вони не містять інформації щодо вчинення щодо заявниці саме домашнього насильства. Таким чином, вимоги про заборону [PERSON] наближатися на відстань менше 500 м до місця роботи [PERSON] по [ADDRESS] ; заборону [PERSON] вести телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; заборону [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею знайшли своє підтвердження. При визначені терміну обмеження суд враховує наявність ризику повторного вчинення домашнього насильства, однак невисокий рівень такого ризику. За таких обставин слід визначити відповідні обмеження на строк 2 місяці. Беручи до уваги, що між сторонами тривають судові спори у щонайменш двох інших цивільних справах (№№ 686/19486/21, 686/15000/24), слід зазначити, що визначені даним рішенням обмеження та обов`язки не поширюються на розгляд наявних між сторонами судових справ (реалізацію в повному обсязі цивільних процесуальних прав та обов`язків заявниці і заінтересованої особи як сторін у даних судових справах). Таким чином, суд дійшов висновку, що викладені в заяві обставини знайшли своє підтвердження частково. Беручи до уваги характер домашнього насильства, систематичність і тривалість його вчинення, низький ризик його повторного вчинення, вимоги заяви слід задовольнити частково.. На підставі викладеного,

Outcome: partial