Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

Описова частина Короткий зміст позовної заяви [INFO] померла дружина позивача [PERSON] . Позивач та покійна дружина набули у спільну часткову власність квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Покійна дружина проживала в вказаній квартирі та була в ній зареєстрована, після смерті дружини, позивач звернувся до відділу реєстрації місця проживання та зняв дружину з реєстрації місця проживання у зв`язку зі смертю. Позивач також зареєстрований у вказаній квартирі, тому після смерті дружини він фактично прийняв спадщину, позивач є єдиним спадкоємцем після смерті дружини, інших спадкоємців не має. Після смерті дружини, позивач звернувся до нотаріуса та подав заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину та задля заведення спадкової справи. Після спливу часу нотаріус повідомила позивачу, що майно покійної дружини накладено арешт, та порекомендувала йому звернутися до відділу виконавчої служби для вирішення питання, тому заявник подав заяву про зняття арешту, але отримав відповідь Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області від 31 жовтня 2023 року, згідно до якої, позивачу повідомлено, що надати інформацію про накладання арешту на майно боржника [PERSON] за постановою АЕ 108892 від 19 серпня 2009 року та постановою 18284842 від 24 березня 2010 року не мають можливості, оскільки виконавчі провадження та книги обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцю, які перебували на виконанні до 2017 року знищено. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Кучман .І.І, після отримання відповіді від відділу державної виконавчої служби, але нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки згідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 22.11.2023 року, за номером 355392074, було встановлено наявність обтяжень. Враховуючи той факт, що на сьогоднішній день позивач є законним спадкоємцем квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , а існуванням такого арешту порушуються його права як єдиного спадкоємця вказаної квартири, позивач звертається до суду з даним позовом. Рух справи Ухвалою суду від 21 грудня 2023 року позовну заяву [PERSON] до Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького районну Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна - залишено без руху. Ухвалою суду від 12 січня 2024 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького районну Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна та призначено підготовче судове засідання. 13 березня 2024 року представником позивача подано позовну заяву (уточнену), та докази їх скерування відповідачам у справі. Ухвалою суду 14 березня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», ПАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК «АВАЛЬ», ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», третя особа Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького районну Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна (в редакції позову 13.03.2024). Ухвалою суду від 10 квітня 2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Судом встановлено, що відповідач у справі - ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» 01.06.2018 року відступив право грошової вимоги за кредитною картою згідно Договору факторингу №477/8 до [PERSON] - ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», яке в подальшому змінило найменування на ТОВ "СВЕА ФІНАНС" (а.с.86-87). Згідно із статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. Правовідносини у цій справі пов`язані безпосередньо з особою відповідача, разом із тим допускають правонаступництво. Як вбачається\~з матеріалів\~справи,\~на користь\~ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» 24.11.2010 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] (спадкодавець) коштів у розмірі 8704,64грн. ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» відступив право грошової вимоги за кредитною картою згідно Договору факторингу №477/8 до [PERSON] - ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», яке в подальшому змінило найменування на ТОВ "СВЕА ФІНАНС" (код ЄДРПОУ 37616221). Таким чином, відбулося правоноступництво в матеріальних відносинах, тому слід замінити в порядку статті 55 ЦПК України відповідача ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» на ТОВ "СВЕА ФІНАНС" (код ЄДРПОУ 37616221) Ухвалою суду від 09 травня 2024 року замінено відповідача ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» на належного відповідача на ТОВ "СВЕА ФІНАНС" (код ЄДРПОУ 37616221). Аргументи учасників справи Представник позивача у судове засідання не з`явився,\~ надав суду заяву, у якій просив розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача АТ «Райффайзен Банк» відзив на позовну заяву не надав. Представник відповідача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» скерував до суду декілька заяв про відкладення розгляду справи із проханням надіслати копію позовної заяви. Відзив на позовну заяву не надходив. Відповідач ТОВ «СВЕА ФІНАНС» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи у його відсутності, відкладення розгляду справи не надходило, відзив не надходив. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами»\~від 29 червня 2023 року № 3200-IX (надалі - Закон) для учасників судового процесу визначена обов`язкова реєстрація та використання електронних кабінетів у ЄСІТС. Відповідно до цього закону з 21 лютого 2024 року наявність електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі стала обов`язковою для всіх юридичних осіб приватної форми власності, які беруть участь в цивільних та адміністративних справах. Суд зауважує, що відповідачі у цій справі є користувачами ЄСІТС (користувач), тобто особами, що пройшла процедуру реєстрації в підсистемі «Електронний кабінет» (Електронний кабінет ЄСІТС), пройшли автентифікацію та якім надано доступ до підсистем ЄСІТС відповідно до їх повноважень, тому суд констатує, що всі процесуальні документи скеровані до «Електронних кабінетів користувачів, без надсилання у паперовому вигляді. Від третьої особи Саксаганський відділ\~державної виконавчої\~служби у\~місті Кривому\~Розі Криворізького\~районну Дніпропетровської\~області Південного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Одеса) надійшли пояснення по справі, у яких начальник відділу зазначила, що на виконанні їх служби перебувало три виконавчі листи, при виконанні яких винесена постанова про арешт майна [PERSON] та заборони його відчуження. Наразі всі виконавчі провадження завершені. Крім того. Виконавчі провадження які перебували на примусовому виконанні у відділу ДВС до 2020 року включно, знищено. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за наявності всіх наступних умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Статтею 30 ЦПК України\~передбачено, що позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Вимоги щодо підсудності дотримані. Дослідивши письмові матеріали справи, суд уважає, встановленими наступні фактичні обставини справи. Фактичні обставини справи, встановлені судами [INFO] померла дружина позивача [PERSON] , актовий про смерть № 279, копія свідоцтва про смерть серія [NUMBER] видане Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління (а.с.9). Факт перебування позивача у шлюбі з покійною дружиною підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу, який укладено 12 серпня 1978 року, актовий запис про шлюб № 742, серія [NUMBER] видане Саксаганським РАЦС Дніпропетровської області (а.с.10). Позивач та покійна дружина за період шлюбу набули у спільну часткову власність квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 25 травня 2016 року, яке видане згідно із рішенням виконкому Саксаганської районної у місті ради від 18 травня 2016 року № 234, вказане свідоцтво про право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційна довідка від 16.08.2016 року за номером 65937446 (а.с.14,15). Після смерті [PERSON] , позивач звернувся до відділу реєстрації місця проживання та зняв дружину з реєстрації місця проживання у зв?язку зі смертю, що встановлено з копії довідки про зняття з реєстрації місця проживання за відомостями відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Саксаганської районної у місті ради від 25 лютого 2020 року (а.с.12). З копії паспорту Позивача встановлено, що останній також зареєстрований у квартирі [ADDRESS] (а.с.8). Після смерті дружини, позивач звернувся до нотаріуса та подав заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину та задля заведення спадкової справи, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого приватним нотаріусом Криворізького районного округу Кучман І.І., від 29.09.2023 року, за номером 74146155 (а.с.11). З відповіді Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області від 31 жовтня 2023 року встановлено, що надати інформацію про накладання арешту на майно боржника [PERSON] за постановою АЕ 108892 від 19 серпня 2009 року (реєстраційний номер обтяження 90533433) та постановою 18284842 від 24 березня 2010 року (реєстраційний номер обтяження 9670544) не мають можливості, оскільки виконавчі провадження та книги обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцю, які перебували на виконанні до 2017 року знищено відповідно до порядку до п. 9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2274\\5 від 25.12.2008 року (а.с.13) 22 листопада 2023 року приватний нотаріус Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кучман І.І. постановила постанову про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] оскільки накладено арешт на все нерухоме майно (а.с.17). З листа Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького районну Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) встановлено наступне: - з 09.02.2012 по 01.11.2012 на виконанні перебував виконавчий лист № 2-3304/2010 від 24.11.2010 року виданий Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення коштів у розмірі 8704,64 грн. із [PERSON] користь ПАТ «Банк Кредит Дніпро» ( ВП№31127586) при виконанні якого винесена постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження та внесена до відповідних реєстрів (реєстраційний номер обтяження 9053433). Державним виконавцем, [PERSON] , 01.11.2012 вищезазначене виконавче провадження завершено на підставі п.10 ч. 1 от. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону від 2012 року); - з 24,03.2010 по 11.10.2010 на виконанні перебував виконавчий документ № 2н-6262 від про стягнення коштів у розмірі 6985,08 грн. із [PERSON] на користь ПАТ «ПриватБапк» (ВП№18284842) при виконанні якого постановою про відкриття виконавчого провадження (з накладенням арешту на майно боржника) накладено арешт (реєстраційний помер обтяження 9670544). Державним виконавцем, [PERSON] , 11.10.2010 вищезазначене виконавче провадження завершено на підставі п.10 ч. 1 ст. 49 Закону України « Про виконавче провадження» (в редакції закону від 2012 року); - з 13.08.2009 по 17.09.2009 на виконанні перебував виконавчий лист № 2н-1631 від 27.05.2009 року про стягнення коштів у розмірі 29366,00 грн. із [PERSON] на користь ВАТ " Райффайзен Банк Аваль", (ВП№14318650) при виконанні якого винесена постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження та внесена до відповідних реєстрів (реєстраційний номер обтяження 9053433). Державним виконавцем, [PERSON] , 17.09.2009 вищезазначене виконавче провадження завершено на підставі н.10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону від 2012 року). Зі спадкової справи від № 206/2023, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , інші спадкоємці із заявою про прийняття спадщини не звертались, заповіт не складався, свідоцтва про право на спадщину не оформлювалися (а.с.93-109). Також зі спадкової справи вбачається, що кредитори, зокрема відповідачі у справі не заявляли вимог (претензій) щодо спадкового майна. Мотивувальна частина Позиція суду та застосовані норми права Статтею 4\~ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 1 Протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Стаття 41\~Конституції України наголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, а відповідно до частини 4 цієї ж статті ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року). Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «[PERSON] та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98). Статтями 316-320,321,328\~ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава - не втручається у здійснення власником права власності. Право власності набувається на підставах, що не заборонені Законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із Закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У справі, що розглядається, встановлено, що позивач [PERSON] , як спадкоємець померлої дружини [PERSON] , не був залучений стороною виконавчих проваджень щодо виконання: - виконавчого листа № 2-3304/2010 від 24.11.2010 року, виданого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення коштів у розмірі 8704,64 грн. із [PERSON] користь ПАТ «Банк Кредит Дніпро» ( ВП№31127586) - виконавчого документу № 2н-6262 від про стягнення коштів у розмірі 6985,08 грн. із [PERSON] на користь ПАТ «ПриватБапк» (ВП№18284842); - виконавчого листа № 2н-1631 від 27.05.2009 року про стягнення коштів у розмірі 29366,00 грн. із [PERSON] на користь ВАТ " Райффайзен Банк Аваль", (ВП№14318650) . Питання процесуального правонаступництва [PERSON] після смерті дружини [PERSON] , яка була боржником у вказаних виконавчих провадженнях, не вирішувалось у судовому порядку. За час розгляду справи, відповідачі не довели, що після винесення постанов про завершення виконавчих проваджень ВП №31127586 (стягувач ПАТ «Банк Кредит Дніпро», правонаступники ТОВ «РОСВЕН\~ІНВЕСТ УКРАЇНА»,\~а на\~момент розгляду\~справи ТОВ "СВЕА ФІНАНС"); ВП№18284842 (стягувач АТ КБ «ПРИВАТБАНК»); ВП№14318650 (стягувач ПАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК «АВАЛЬ») на підставі пункту 10 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону від 2012 року), виконавчі листи були пред"явлені повторно до виконання та наразі існують відкриті виконавчі провадженні за цими вимогами. З єдиного реєстру виконавчих проваджень не вбачається, що померла [PERSON] є боржником у виконавчих провадженнях, в той же час, арешт на все майно, що накладався у 2009-2012 роках при відкритті виконавчих проваджень, на підставі постанов державних виконавців про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження - реєстраційні номери обтяження: 9053433; 9670544; 9053433, до теперішнього часу є чинними. Матеріали виконавчих проваджень знищені, виконавчі провадження завершені, доказів протилежного не надано стороною відповідача, проте державним виконавцем при завершенні виконавчих проваджень чинність арешту не скасовано.. При зверненні до суду з цим позовом [PERSON] посилається на порушення своїх як спадкоємця [PERSON] , оскільки не має можливості успадкувати майно через накладений на нього арешт, посилаючись на статті 317, 321, 391 ЦК України та статтю 59 Закону України «Про виконавче провадження», просить скасувати арешт, накладений у виконавчому провадженні на нерухоме майно, що належало спадкодавцю. Встановлено, що заяву про заміну боржника у виконавчих провадженнях не подавалась. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Отже, спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень. Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду. Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. При цьому, в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (пункт 37). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Позивач як спадкоємець після смерті своєї матері не була залучений стороною виконавчого провадження, в межах якого був накладений арешт на майно, заяву про заміну боржника у виконавчому провадженні не подавала, отже [PERSON] не є суб`єктом права на подачу такої скарги в порядку статті 447 ЦПК України, тобто не може звертатись зі скаргою на дії державного виконавця в межах виконавчого провадження №49337204 з примусового виконання судового наказу №210/2508/15-ц виданого 19.06.2015р. Законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту його порушеного права, яке може бути захищене в порядку позовного провадження шляхом подання позову про визнання права власності на спадкове майно і зняття із нього арешту, відповідачами у якому мають бути особи, в інтересах яких накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2023 року у справі № 463/2924/22; від 03 травня 2023 року у справі № 463/3251/22. Підставами обтяження спірного майна у цій справі є постанови ВДВС і в даному виконавчому провадженні позивач не є боржником. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частинами 1, 2, 3 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Згідно із частини 2 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. При надходженні заяви боржника у випадках виявлення арештів, державний виконавець перевіряє підстави завершення, наявність інших виконавчих проваджень, та у разі виконання боржником покладених на нього зобов`язань рішенням суду, державним виконавцем готується постанова про зняття арешту з майна ( у разі її відсутності в матеріалах виконавчого провадження), завіряється підписом та гербовою печаткою, що є підставою для зняття арешту та внесення відповідних записів до Державних реєстрів. Аналогічні положення містилися і в статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" №606-ХІУ від 21.04.1999р. , який діяв на момент накладання арешту та закінчення виконавчого провадження. В рамках виконавчих проваджень ВП№31127586, ВП№18284842, ВП№14318650, що перебували на виконанні Саксаганського відділу\~державної виконавчої\~служби у\~місті Кривому\~Розі Криворізького\~районну Дніпропетровської\~області Південного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Одеса) у період з 2009 року по 2012 рік, був накладений арешт, з приводу виконання рішень суду ПАТ «Банк Кредит Дніпро», ПАТ «ПриватБапк», ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" до [PERSON] . Як встановлено з матеріалів, згідно з довідками Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького районну Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), всі виконавчі провадження, які перебували на примусовому виконанні у відділі ДВС до 2020 року включно, знищено відповідно до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженого наказом № 2274/5 від 25.12.2008 р та Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом № 1829/5 від 07.06.2017. Підстава закінчення виконавчих проваджень ВП№31127586, ВП№18284842, ВП№14318650 стосовно боржника [PERSON] , - п.10 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження"(в редакції закону №606-ХІУ від 21.04.1999р., який діяв на момент накладання арешту та закінчення виконавчого провадження) - направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби (а.с. 37-38, 39-40, 41-43, 43-45). У разі, якщо арешт накладений по виконавчому провадженню, яке знищено, відповідно до пункту 9.9 порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 25.12.2008 №2274/5, строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки, державним виконавцем на заяву боржника надається письмово роз`яснення (довідка) для звернення до суду. Проте, спірна квартира, на яку накладено арешт набута у спільну часткову власність померлою та позивачем після завершення виконавчих проваджень та після накладання арештів постановами ДВС, а саме у травні 2026 року, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 25 травня 2016 року. Право власності померлої та позивача зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою від 16.08.2016 року за номером 65937446. Позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на1/2 квартири [ADDRESS] в зв`язку з тим, що на невизначене майно, було накладено арешти у період з 2009 по 2012 рік, реєстраційні номер иобтяження: № 9670544, 9053433 та 9053433 . Хоча спірний арешт був накладений на підставі Закону України «Про виконавче провадження» та в межах повноважень відповідної ДВС, наразі позивачем доведено факт належності їй права на спірне майно, а підстави для застосування вказаного обтяження наразі відпали, оскільки виконавчі провадження, які слугували підставою для накладення арешту, фактично завершено, а доказів протилежного не здобуто. Знищення матеріалів виконавчого провадження за сплином терміну зберігання не може обмежувати права спадкоємців померлого боржника, а так само й сам спадкоємець (позивач) позбавлений права на оскарження дій виконавця в порядку ст. 7 ЦПК України, оскільки не є стороною виконавчого провадження. Враховуючи, що позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON] , тому як правонаступник має право на захист невизнаних, оспорюваних прав та інтересів. Суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову та скасування арештів на невизназняття арешту з квартири [ADDRESS] , та виключення його з опису, тому що накладення арешту порушує права позивача на вільне володіння майном. Щодо судових витрат Відповідно до п.1 ч.2, ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved