Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, вона не звернулася із заявою про прийняття спадщини, оскільки перенесла майже одночасну втрату двох близьких людей - матері та чоловіка, початок війни, перебування в чужих країнах, довготривалому тяжкому стресовому стані та фактичної неможливості займатися спадковим питанням. Отже, строк для подачі заяви про прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних причин, тому просить встановити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Ухвалою судді Миколаївського районного суду Одеської області від 21.02.2024 року позовну заяву залишено без руху. Надано позивачу строк десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків. (а.с.30) Після усунення недоліків ухвалою Миколаївського районного суду Одеської області від 14.03.2024 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 09.04.2024 року о 14 год. 30 хв. (а.с.59) Ухвалою суду від 09.04.2024 року продовжено строк підготовчого провадження по справі № 508/140/24. Відкладено судове засідання на 09 травня 2024 року. Витребувано з Стрюківської сільської ради Березівського району Одеської області та Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області інформацію щодо місця реєстрації [PERSON] , померлої [INFO] , а також щодо місця її фактичного проживання на день смерті, а також про осіб, які були зареєстровані та фактично проживали на момент смерті [INFO] з померлою [PERSON] ; витребувано з Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одеса інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), копію спадкової справи (у разі наявності), відомості про коло спадкоємців, видані свідоцтва про право на спадщину щодо спадщини, яка відкрилася після смерті [INFO] [PERSON] . (а.с.73-74) Ухвалою суду від 09.05.2024 року продовжено строк підготовчого провадження по справі № 508/140/24. Відкладено підготовче засідання на 30 травня 2024 року. Визнано обов`язковою особисту участь позивача [PERSON] у підготовчому судовому засіданні. Витребувано з Стрюківської сільської ради Березівського району Одеської області належним чином засвідчені копії заповітів, складених померлою [INFO] [PERSON] від 12.07.2002 року (номер в реєстрі 54), посвідчений Шабельницькою сільською радою Миколаївського району Одеської області та від 20.10.2010 (номер в реєстрі 79), посвідчений Шабельницькою сільською радою Миколаївського району Одеської області. (а.с.105) Протокольною ухвалою суду (без виходу до нарадчої кімнати) від 30.05.2024 року підготовче судове засідання відкладено до 10.06.2024 року. (а.с.126-129) 10 червня 2024 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача, адвоката Нікішева Олексія Валерійовича, надійшли додаткові пояснення, в яких міститься клопотання про залучення до матеріалів справи надані з даними поясненнями додаткових доказів. В додаткових поясненнях представник позивача зазначив, що матір позивача в останні роки перед смертю погано себе почувала та потребувала стороннього постійного догляду, в результаті чого [PERSON] перевезла її до себе за місцем власної реєстрації та проживання в с. Усатово у 2019 році і доглядала до самої смерті у 2021 році. [PERSON] жодним чином не відмовлялася від спадщини своєї матері, а тому з врахуванням їх спільного проживання на момент смерті останньої у 2021 році та прямих приписів ст. 1268 ЦК України, може бути визнана такою, що фактично прийняла зазначену спадщину. Для реалізації даного способу захисту права [PERSON] слід було б звернутися до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, отримати відмову через відсутність факту прийняття спадщини, так як вона не була зареєстрована з матір`ю за однією адресою, а тому пропустила строк на прийняття спадщини. Наступним кроком мало б бути звернення до суду з позовною заявою до Стрюківської сільської ради Березівського району Одеської області, в рамках якого заявлення вимоги про встановлення факту спільного проживання з [PERSON] та визнання права власності на земельну ділянку 8,51 га. Оскільки факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] на сьогодні не встановлено в судовому порядку, то автоматична реалізація ч. 3 ст. 1268 ЦК України не відбулася, а тому суд не обмежений у можливості надати [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини, враховуючи наявні поважні причини для зазначеного та факт того, що Стрюківська сільська рада Одеської області не заперечує таку можливість. Реалізація даного способу захисту не потребує попереднього звернення до нотаріуса, отримання та оскарження його відмови, а отже зменшує кількість дій для досягнення позитивного кінцевого результату, а саме отримання свідоцтва про право на спадщину, що за фактичних обставин і стало підставою обрання способу захисту права [PERSON] . (а.с.(147-174) Ухвалою суду від 10.06.2024 року продовжено строк підготовчого провадження по справі № 508/140/24. Відкладено судове засідання на 03 липня 2024 року о 15 год. 00 хв. (а.с. 178) 03.07.2024 року судове засідання в цивільній справі не відбулося у зв`язку з відсутністю електроенергії. Судове засідання відкладено до 16.07.2024 року о 10.00 годині. (а.с.198) 16.07.2024 року судове засідання в цивільній справі не відбулося у зв`язку з відсутністю електроенергії. Судове засідання відкладено до 25.07.2024 року о 14.00 годині. (а.с. 209) Ухвалою Миколаївського районного суду Одеської області від 25.07.2024 року відмовлено у прийнятті визнання відповідачем позову. Закрито підготовче провадження по справі за позовом [PERSON] до Стрюківської сільської ради Березівського району Одеської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Призначено справу до судового розгляду по суті на 10.00 год. 06 серпня 2024. Встановлено порядок з`ясування обставин та дослідження доказів. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила про його задоволення. Представник [PERSON] , адвокат Грабовий В.О., позов підтримав з підстав викладених в ньому, просив про його задоволення. Відповідач Стрюківська сільська рада Березівського району Одеської області про дату час, та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Від В.о. Стрюківського сільського голови Нелі Ламбрової на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони відповідача, заперечень проти задоволення позовних вимог не мають. Вислухавши позивача [PERSON] , адвоката Грабового В.О., дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач [PERSON] народилася [INFO] , її батьком є [PERSON] , а матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . (а.с. 11) Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , [PERSON] 20.10.1979 року уклав шлюб з [PERSON] , яка після одруження змінила прізвище на « [PERSON] ». (а.с. 12) [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). (а.с.21) Згідно інформаційної довідки Стрюківської сільської ради Березівського району Одеської області за № 332 від 15.04.2024, [PERSON] , [INFO] , дійсно мала реєстрацію місця проживання за адресою: [ADDRESS] , по день смерті, але за місцем реєстрації не проживала тривалий час. Особи, які мали реєстрацію місця проживання та постійно проживали разом із [PERSON] по день смерті, тобто по [INFO] - відсутні. (а.с.87) З відповіді Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області за № 822 від 12.04.2024, на момент смерті [INFO] [PERSON] не була зареєстрована, але проживала за адресою: [ADDRESS] . Згідно з записом в погосподарській книзі №33/02810, стор. 93, за вищевказаною адресою були зареєстровані та фактично проживали на момент смерті [INFO] з померлою [PERSON] такі особи: [PERSON] 1960 р.н., [PERSON] 1982 р.н., [PERSON] 2009 р.н., [PERSON] 2012 р.н., [PERSON] 2014 р.н. (а.с.88, 91) 29.04.2024 року на адресу суду від Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одеса надійшла інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 76740862 від 24.04.2024 року та Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 76740897 від 24.04.2024 року. (а.с.93-95) Згідно заповіту від 12.07.2002 року (номер в реєстрі 54), посвідчений Шабельницькою сільською радою Миколаївського району Одеської області, [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилось і в чому б воно не полягало заповіла своїм дітям: [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] в рівних долях. (а.с. 118) Згідно заповіту від 20.10.2010 року (номер в реєстрі 79), посвідчений Шабельницькою сільською радою Миколаївського району Одеської області, [PERSON] належну їй земельну ділянку розміром 8,51 га в умовних кадастрових гектарах з визначенням меж цієї частки в натурі, згідно державного акту серії ІУ ОД №023265, виданого Миколаївською районною державною адміністрацією, заповіла [PERSON] . (а.с. 117) Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1222 ч. 1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220-1221, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з цього часу виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач після відкриття спадщини не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 1273-1275 ЦК України- спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву. Відповідно до ст.ст. 1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування. У зв`язку з цим, для прийняття спадщини необхідно подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за заповітом. При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи. У постанові Верховного Суду від 10.09.2021 року (справа № 179/2076/19), зокрема, зазначено, що "Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.... При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо". Тобто суд, розглядаючи такі позови встановлює саму по собі наявність причин, що унеможливили своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини, та оцінює їх з точки зору поважності. Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини. Верховний Суд у Постанові від 17.02.2022 року у справі № 953/15603/20 зазначив, що оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, має стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Предметом позову у цій справі є визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, з посиланням на те, що позивач перенесла майже одночасну втрату двох близьких людей - матері та чоловіка, початок війни, перебування в іншій країні, довготривалому тяжкому стресовому стані та фактичній неможливості займатися спадковими питанням. Суд визнає поважними причинами пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини - періоди початку повномасштабного вторгнення російської федерації (24.02.2022 р.) та виїзд позивача 01.05.2022 року до Румунії (з 01.05.2022 р. по 07.08.2022 р.) Однак, оцінюючи дії [PERSON] з листопада 2021 року до початку повномасштабного вторгнення російської федерації (24.02.2022 р.) та з серпня 2022 року (коли позивач повернулася в Україну, суд доходить висновку про пасивність дій позивача щодо прийняття спадщини. Посилання [PERSON] на важкі сімейні обставини і її психологічний стан не визнається судом поважною причиною для поновлення пропущеного строку. Таким чином, вказані причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини також, на думку суду, не можуть вважатися поважними, оскільки позивач не була позбавлена можливості подати заяву про прийняття спадщини шляхом направлення її поштою до нотаріальної контори або до органів місцевого самоврядування та можливості звернення до суду. Вищенаведене узгоджується з правовими позиціями, викладеними у постанові Верховного Суду від 17.02.2022 у справі № 953/15603/20 та постанові від 21.10.2021 у справі № 332/3796/19. Частини 1, 2 ст. 77 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Стаття 80 ЦПК України презюмує, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у зв`язку із його необґрунтованістю.

Outcome: dismissed