Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-07 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 10 травня 2024 року [PERSON] звернулася до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою про розірвання шлюбу, в обґрунтування якої зазначила, що 09.08.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Малинського районного управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя не склалося, сторони мають протилежно різні характери, не розуміють одне одного. Через несумісність характерів часто виникають сварки, що призвело до втрати поваги один до одного, шлюб перестав відповідати своєму призначенню. На даний час сторони спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Дитина проживає з матір`ю. Позивач просить суд розірвати шлюб. Явка та позиція сторін по справі: Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, згідно письмового клопотання від 10.05.2024 просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов разом з доказами до суду не подав, жодних заяв, клопотань від нього не надходило. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин такої неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Суд, відповідно до ст. 247 ЦПК України,\~розглядає справу\~у судовому\~засіданні за\~відсутності позивача\~і відповідача\~без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено,\~що 09 серпня 2014\~року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Малинського районного управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб\~між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за актовим записом № 139, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.7). У сторін народився син: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.8). На даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і примирення між ними стало неможливим. Спір щодо визначення місця проживання дитини між сторонами відсутній. Мотиви та застосовані норми права. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства. У відповідності до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. А тому, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин згідно зі ст. 56 Сімейного кодексу України. За змістом ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями п.10 постанови Пленуму Верховного Суду №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується\~\~на вільній згоді жінки та чоловіка. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягаючи на розірванні шлюбу, оскільки фактично сімейні стосунки припинені. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Таким чином, сім`я фактично розпалася і збережена бути не може, стосунки, які існують між сторонами, виключають можливість збереження сім`ї, подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або встановити своє дошлюбне прізвище. У зв`язку з відсутністю відповідного клопотання позивача, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище, набуте у шлюбі « [PERSON] ». Згідно зі ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання\~дитини,\~яка не\~досягла десяти\~років,\~визначається за\~згодою батьків.\~ Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. За таких обставин місцем проживання дитини слід визначити місце проживання її матері [PERSON] . З відповідача на користь позивача у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору при поданні позову до суду.

Outcome: approved