Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-04 00:00:00

14.05.2024 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що з відповідача на її користь згідно рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 26.11.2014 року на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , стягуються аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше як 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 24.06.2014 року і до дня повноліття дітей, тобто до [INFO] та [INFO] року відповідно. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дітей в розмірі 500 грн. на кожну дитину. Водночас, з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень, а згідно положень ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, розмір аліментів не може бути меншим, ніж 1598,00 грн. на кожну дитину. Збільшити розмір сплачуваних аліментів відповідач відмовляється, але є працездатним та має об`єктивну можливість для отримання доходів та утримання себе та дітей. У зв`язку із зазначеним просить суд збільшити розмір аліментів, який присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1598,00 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до дня досягнення дітьми повноліття, тобто до [INFO] р. та [INFO] р. відповідно. Ухвалою суду від 04.06.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач копію ухвали про відкриття провадження у справі від 04.06.2024 року, копію позову з додатками отримав 25.06.2024 року, відзив на позов не подав. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони у справі є батьками неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що свідчать відповідні свідоцтва про народження (а.с. 12, 14). Діти [PERSON] , [PERSON] проживають з позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20). Рішенням Ширяївського районного суду Одеської області від 26.11.2014 р. у справі №518/1115/14-ц постановлено стягнути з [PERSON] , [INFO] (паспорт серії [NUMBER] виданий 22.08.2001 року Калуським МРВ УМВС України в Івано-Франківській області, ідентифікаційний номер [NUMBER] ), зареєстрованого [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , (паспорт серії [NUMBER] виданий 13.09.2012 року Ширяївським РВ ГУМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер в справі відсутній) мешканки [ADDRESS] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 (п`ятсот) гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше як 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 24.06.2014 року і до дня повноліття дітей, тобто до [INFO] року та [INFO] року відповідно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Також, у частині першій статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Аналіз змісту статті 192 СК України свідчить, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України. Законом України від 03 липня 2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення. Вказана позиція викладена у Постанові Великої палати Верховного суду від 04.03.2020 р. у справі №682/3112/18. Позивач не обґрунтовує свої вимоги про збільшення розміру аліментів на утримання дітей наявністю підстав, передбачених положеннями ст. 192 СК України, а лише зазначає, що такою підставою є законодавче збільшення мінімального гарантованого розміру аліментів. За наведених обставин, позовні вимоги задоволенню не підлягають. Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що у разі неналежного стягнення державним або приватним виконавцем аліментів за рішенням Ширяївського районного суду Одеської області від 26.11.2014 р. у справі №518/1115/14-ц позивач не позбавлена права звернутись з відповідною скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця у порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed