Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-04 00:00:00

10 квітня 2024 року до Локачинського районного суду Волинської області з Володимир-Волинського міського суду Волинської області за підсудністю надійшла позовна заява ТОВ "Коллект Центр" до [PERSON] про стягнення заборгованості. ТОВ "Коллект Центр" 23.01.2024 року звернулось до Володимир-Волинського міського суду Волинської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.07.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 3974196, за умовами якого відповідачка отримала кредитні кошти в розмірі 14000 грн., які зобов`язалася повернути, сплатити комісію за надання кредиту та сплатити відсотки за користування кредитом. Всупереч умовам кредитного договору відповідач свої кредитні зобов`язання не виконує, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 29.11.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 29-11-102, у відповідності до умов якого до останнього, з-поміж іншого, перейшло право майнової вимоги за кредитним договором № 3974196 від 20.07.2021 року. У свою чергу, 10.01.2023 року на підставі Договору відступлення прав вимоги № 10-01/2023, укладеного між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр», позивач набув права майнової вимоги за кредитним договором № 3974196 від 20.07.2021 року, розмір заборгованості позичальника за яким станом на 09.01.2024 року згідно розрахунку заборгованості становить 107215,50 грн. з яких: 12600 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 93215,50 грн. - заборгованість по відсотках та 1400 грн. заборгованості по комісії. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач зменшив розмір відсотків та у цій частині до стягнення з відповідача заявляє заборгованість за відсотками в сумі 62975,50 грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 3974196 від 20.07.2021 року в розмірі 76975,50 грн. Крім того, просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 17000 грн. Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 15.04.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з викликом сторін (а.с. 57). Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 5, 61, 74 -76). Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України (а.с. 71-72). Про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подала. З урахуванням наведеного, на підставі ст. 223 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку. Судом установлено, що 20 липня 2021 року ТОВ «Мілоан» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали Договір про споживчий кредит № 3974196 (а.с. 6-13), відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк визначений п.1.3. договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2 договору (далі кредит), а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п.1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором (п.1.1. договору). Сума (загальний розмір) кредиту становить 14000,00 грн (п.1.2 договору). Кредит надається строком на 30 днів з 20.07.2021 (строк кредитування) (п.1.3. договору). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредиту (дата платежу): 19.08.2021 (п.1.4 договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 20650 грн (п.1.5 договору). Комісія за надання кредиту: 1400,00 грн, яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово (п.1.5.1 договору). Проценти за користування кредитом: 5250 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2 договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.6 договору). Пунктом 2.3 договору регулюється пролонгація строку кредитування: продовження вказаного в п.1.3 Договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію на пільгових умовах, то проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п. 1.5.2 договору. Для продовження строку кредитування на пільгових умовах позичальник має вчинити дії, передбачені Правилами, в тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту ( комісія за продовження строку дії на пільгових умовах на 3 дні складає 3% від поточного залишку кредиту, на 7 днів - 5% від поточного залишку кредиту, на 15 днів - 10% від поточного залишку кредиту) (п. 2.3.1.1 договору). Пролонгація на стандартних (базових) умовах передбачає, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Також збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредиту Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредит) 1 нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору (п. 2.3.1.2 договору). У випадку, якщо позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах. Відповідно до п. 6.1. Договору цей договір укладається в електронній формі і особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційніі системі Кредитодавця та доступний зокрема через сайт Кредитодавця та\\або відповідниі мобільний додаток чи інші засоби. Договір про споживчий кредит № 3974196 укладений відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Законом України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Довідкою про ідентифікацію, сформованою ТОВ «Мілоан», підтверджується, що [PERSON] 20 липня 2021 року на номер телефону: [NUMBER] було відправлено одноразовий ідентифікатор L94702 (а.с. 13). Таким чином, підписуючи договір № 3974196 від 20.07.2021року в особистому кабінеті позичальника з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором - L94702, [PERSON] надала згоду на укладення даного договору з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) та підтвердила, що ознайомлена з усіма істотними умовами та їй була надана вся інформація, передбачена чинним законодавством (а.с. 9, 9 з/с). Довідкою ТОВ «ФК «Єлаєнс», виданою ТОВ «Мілоан», від 31 січня 2022 року підтверджується здійснення 20 липня 2021 року грошового переказу на виконання умов договору № 3974196 на картку номер [NUMBER] в сумі 14000,00 грн (а.с. 13 з/с). З відомості про щоденні нарахування та погашення, виданої ТОВ «Мілоан» по кредитному договору № 3974196, вбачається, що [PERSON] 20.07.2021 року надано кредит в сумі 14 000 та нараховано комісію в сумі 1400 грн, 26.08.2021 року відповідачем було сплачено 1400 грн тіла кредиту, 3465 грн процентів по кредиту. Також відповідачем один раз 26.08.2021 було пролонговано строк кредитування на пільгових умовах на 15 днів зі сплатою комісії у розмірі 1400 грн. Крім того, строк кредитування пролонговувався на стандартних (базових) умовах згідно п. 2.3.1.2. кредитного договору загалом на 60 днів. 30.11.2021 року відбулося списання простроченої комісії в сумі 1400 грн, списання прострочених процентів в сумі 38405,50 грн. та тіла кредиту в сумі 12600 у зв`язку з відступленням права вимоги (а.с. 14 з/с- 15 з/с). Таким чином, згідно розрахунку ТОВ "Мілоан" станом на дату відступлення прав вимоги товариством до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 3974196 від 20.07.2021 року ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованість відповідача складала 52405, 50 грн, з яких 12 600 грн - заборгованість за тілом кредиту, 38405, 50 грн - заборгованість за відсотками і 1400 грн - заборгованість за комісією. Судом установлено, що 29 листопада 2021 року ТОВ «Мілоан» (клієнт) та ТОВ «Вердикт Капітал» (фактор) уклали договір факторингу № 29-11-102, за умовами якого (п.2.3) клієнт відступає факторові право грошової вимоги до боржників виключно в частині тих сум заборгованості, що визначені в реєстрах боржників (а.с. 18-22). Згідно із реєстром боржників до цього договору факторингу до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 3974196 в загальній сумі заборгованості 52405,50 грн, з яких: по тілу кредиту 12600 грн; по відсотках 38405,50 грн; по комісії 1400,00 грн (а.с. 22). Згідно розрахунку заборгованості ТОВ "Вердикт Капітал" за кредитним договором № 3974196 заборгованість [PERSON] складає 107215, 50 грн, з яких: 12 600 грн - заборгованість за тілом кредиту, 38405, 50 грн - заборгованість за відсотками і 1400 грн - заборгованість за комісією, 54810 грн - відсотки, нараховані після відступлення права вимоги ТОВ "Мілоан" на користь ТОВ "Вердикт Капітал" за період з 29.11.2021 року по 10.01.2023 року (а.с. 16). 10 січня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» (первісний кредитор) та ТОВ «Коллект Центр» (новий кредитор) уклали договір відступлення прав вимоги № 10-01/2023, за яким ТОВ «Коллект Центр» набуло права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у додатках № 1 та № 3 (а.с. 23-27). Згідно із реєстром боржників до цього договору відступлення права вимоги до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит № 3974196 в загальній сумі заборгованості 107215,50 грн, з яких: по тілу кредиту - 12600 грн; по відсотках - 93215,50 грн; по комісії - 1400,00 грн (а.с. 26-27). З витягу з реєстру боржників до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року також вбачається, що за договором про споживчий кредит № 3974196 загальна сума заборгованості становить 107215,50 грн, з яких: по тілу кредиту - 12600 грн; по відсотках - 93215,50 грн; по комісії - 1400,00 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Визначення поняття «зобов`язання» міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором виконав, надав відповідачу кредитні кошти в сумі 14 000 грн. Відповідачем було частково погашено заборгованість: сплачено 1400 грн тіла кредиту, 3465 грн процентів по кредиту згідно розрахунку ТОВ "Мілоан" (а.с. 14 зворот, 15). Згідно з розрахунком заборгованості, наданим ТОВ «Коллект Центр» станом на 09.01.2024 року, за договором про споживчий кредит № 3974196 від 20.07.2021 року сума заборгованості [PERSON] складає: за тілом кредиту - 12600 грн; за відсотками - 93215,50 грн, які було зменшено позивачем при пред`явленні позову, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, до 62975,50 грн; за комісією - 1400,00 грн (а.с. 17). Однак, суд погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості лише в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту - 12600 грн та комісії в сумі 1400 грн (комісія передбачена п. 1.5.1 договору), який в цій частині відповідає умовам підписаного сторонами договору № 3974196 від 20.07.2021 року, відомості про щоденні нарахування та погашення ТОВ "Мілоан" по кредитному договору № 3974196 від 20.07.2021 року (а.с. 6-13, 17, 14 зворот - 15 зворот). Щодо вимоги позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за відсотками в сумі 62975,50 грн за вказаним договором, то суд не погоджується з розміром нарахованих відсотків з огляду на наступне. Так, відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. На основі аналізу цих правових норм Велика Палата Верховного Суду під час розгляду справи № 444/9519/12 (постанова від 28.03.2018 року) вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У справі, яка розглядається, відповідно до умов договору № 3974196 від 20.07.2021 року сторонами погоджено строк кредитування: кредит надається строком на 30 днів з 20.07.2021 (п.1.3. договору). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредиту (дата платежу): 19.08.2021 (п.1.4 договору). Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2 договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6 договору). 26.08.2021 року відповідачем було пролонговано строк кредитування на 15 днів на пільгових умовах зі сплатою комісії за пролонгацію у розмірі 1400 грн та процентів за користування кредитом за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 2.3.1.1 договору), в подальшому - пролонгація відповідачем здійснювалася на стандартних умовах зі сплатою процентів за користування кредитом за ставкою 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (строк пролонгації якої не може перевищувати загалом 60 календарних днів (п. 2.3.1.2 договору). Відтак, в межах строку кредитування та його пролонгації повинно було відбуватись нарахування відсотків, тоді як позивач обраховує зазначені відсотки за кредитним договором понад строк, встановлениий умовами укладеного кредитного договору, що не відповідає зазначеним вище висновкам Великої Палати Верховного Суду. Таким чином, правомірним є нарахування відсотків в межах строку кредитування, обумовленого умовами договору, що включає період пролонгації, що також передбачено умовами договору а саме: з 21.07.2021 року по 02.11.2021 року та становить 38405,50 грн, що відповідає відомості про щоденні нарахування та погашення, виданої ТОВ «Мілоан» по кредитному договору № 3974196 (а.с. 14 з/с- 15 з/с). Отже, за цим кредитним договором відповідач зобов`язаний сплатити відсотки в користь позивача у розмірі 38405,50 гривень, а загальна заборгованість становить 52405,50 гривень. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У силу вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). Доказами, наданими позивачем, підтверджується, що до позивача перейшли права вимоги за спірним кредитним договором і він вправі пред`являти відповідні вимоги про стягнення коштів. Частиною 1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ч. 2-4 ст. 12, ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем у даній справі не надано жодних доказів щодо заперечення заявлених вимог позивача. За таких обставин, оцінивши докази, надані позивачем, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованості за кредитним договором № 3974196від 20.07.2021 року в сумі 52405,50 грн, з яких: 12600 гривень 00 копійок - сума заборгованості за тілом кредиту; 38405 гривень 50 копійок - сума заборгованості за процентами, 1400 (одна тисяча чотириста) гривень 00 копійок - сума заборгованості з комісії. Щодо вимоги позивача про стягнення судового збору та витрат на правничу допомогу, то судом встановлено наступне. Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, згідно пункту 3 частини другої цієї статті у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Загальна ціна позову становила 76975,50 гривень. Суд задовольнив позовні вимоги на суму 52405,50 гривень (на 68 %). При пред`явленні позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3028 гривень, що стверджується відповідною квитанцією (а.с.1). Отже, пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача слід стягнути 2059 гривень судового збору. Згідно ч.1 та ч.3 ст.133 та ч.1 - 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Судом встановлено, що 02 січня 2023 року між позивачем ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» укладено договір про надання правової допомоги №02-01/2023, відповідно до умов якого, адвокатське об`єднання, на підставі звернення клієнта, яке оформлено у формі заявки на надання юридичної допомоги, приймає на себе зобов`язання з надання наступної юридичної допомоги, зокрема: надання клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу захисту інтересів, а також складання заяв, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (а.с. 39 з/с - 40). Згідно п.4.1 вказаного Договору, вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору. Як вбачається з заявки на надання юридичної допомоги № 159 від 02 січня 2024 року, ТОВ «Коллект Центр» та АО «Лігал Ассістанс» погодили надання наступних правових (юридичних) послуг адвокатським об`єднанням товариству по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] : надання усної консультації з вивченням документів - 3000 гривень 00 копійок; підготовка пропозицій - 4000 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 10000 гривень 00 копійок; всього 17000 гривень 00 копійок (а.с. 43). Відповідно до витягу з акту №3 від 08 січня 2024 року про надання юридичної допомоги, АО «Лігал Ассістанс» надано ТОВ «Коллект Центр» наступні послуги по відповідачу [PERSON] : надання усної консультації з вивченням документів - 3000 гривень 00 копійок; підготовка пропозицій - 4000 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 10000 гривень 00 копійок (а.с. 44). Згідно платіжної інструкції №0406010000 від 10 січня 2024 року, ТОВ «Коллект Центр» за надану правову допомогу, згідно договору №02-01/2023 від 02 січня 2023 року про надання правової допомоги, перераховувало на рахунок АО «Лігал Ассістанс» 52000 гривень 00 копійок (а.с. 42). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). Відповідно до ч.5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті щодо співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач не заявляла клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та не доводила їх неспівмірність. Враховуючи викладене, за відсутності копотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, оскільки позов задоволено частково (на 68 %), з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11560 грн.

Outcome: partial