Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-08 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, у якому просить визначити [PERSON] додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] , тривалістю у три місяці з дня набрання рішенням законної сили для. На обґрунтування позову послався на те, що позивач є сином спадкодавця, який помер [INFO] . За життя позивач постійно опікувався батьком, допомагав у вирішенні побутових питань, забезпечував продуктами харчування та ліками, піклувався про його стан здоров`я. Вказав, що позивач до 16.08.2021 року був зареєстрований разом із батьком у квартирі за адресою: [ADDRESS] , яка належала останньому. Згідно із заповітом від 29.06.1999 [PERSON] належну йому на праві приватної власності приватизовану квартиру в [ADDRESS] , легковий автомобіль марки ВА3-2103, випуску 1987 року, державний номерний знак [NUMBER] , автопричіп "Турист" випуску 1993 року, державний номерний знак [NUMBER], земельну ділянку № [NUMBER] , надану для ведення садівництва в садівничому товаристві 'Прогрес" [ADDRESS] , цегляний гараж № [NUMBER] в гаражному кооперативі № 6 м. Червонограда заповів позивачу. Із засобів масової інформації [PERSON] стало відомо, що строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини на час дії воєнного тану в Україні продовжено та такий становить 10 місяців з дня відкриття спадщини. У лютому 2024 року, зібравши необхідні документи, позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, який помер [INFO] , однак 26.02.2024 приватним нотаріусом йому було відмовлено, оскільки позивач не прийняв спадщину у встановлені строки та не проживав постійно зі спадкодавцем. В свою чергу нотаріус роз`яснив, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупинявся на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Проте, незадовго після відкриття спадщини після смерті батька позивача, зазначену норму скасовано постановою Кабінету Міністрів України від 9 травня 2023 року № 469, про що позивачу не було відомо. За вказаних обставин позивач пропустив строк подачі відповідної заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті батька. 20.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне провадження у справі. 03.04.2024 від представника відповідача надійшов відзив, у якому останній просив у задоволенні позову відмовити. Вважає позов безпідставним, необґрунтованим та таким, що не відповідає обставинам справи, позивачем не надано достатньо доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини. У відповіді на відзив від 08.04.2024 представник позивача вказав, що позивач, знаючи, що на час дії воєнного стану в Україні строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини продовжено до 10 місяців, останній звернувся із заявою на 9-му місяці з дня відкриття спадщини, виключаючи можливість відміни даної норми до моменту раніше встановленою Державою - закінчення дії воєнного стану. Зазначив, що при поданні відзиву на позовну заяву відповідачем не враховано факт волевиявлення спадкодавця, який заповів своє майно позивачу. У запереченні (на відповідь на відзив) від 11.04.2024 представник відповідача зазначив, що позивачем до матеріалів позовної заяви не долучено жодних доказів, що б підтверджували наявність об?єктивних, непереборних, істотних труднощів, які б перешкоджали йому подати заяву про прийняття спадщини після смерті батька у встановлений законом строк, а доводи позовної заяви грунтуються виключно на особистих уявленнях позивача та сприйнятті ним певних фактів. 13.05.2024 підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи у судове засідання 07.08.2024 не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач у судовому засіданні 30.07.2024 позов підтримав з підстав, вказаних у позовній заяві. Пояснив, що з 2017 по 2020 рік перебував в АТО та звільнився по віку. Вказав, що у його власності є квартира, яку він придбав за кошти, які отримав у зв`язку з отриманням інвалідності 2 групи, у якій він зареєстрований. Після повернення з з АТО та по день смерті батька проживав з останнім за адресою: [ADDRESS] . Зазначив, що батько за рік до смерті потребував догляду, оскільки такий помер у віці 91 рік, про складений ним заповіт йому було відомо. У засобах масової інформації почув про те, що під час дії воєнного стану термін для подачі заяви для прийняття спадщини становить 10 місяців. На 8-9 місяць він прийшов до нотаріальної контори, однак нотаріус повідомив його про пропуску терміну для прийняття спадщини. Представник відповідача у судовому засіданні 30.07.2024 заперечив щодо задоволення позову, вказав, що причини, які вказує позивач, не є поважними, юридична необізнаність позивача про строк для прийняття спадщини не є поважними причинами пропуску такого. Відповідно до реч. 2 ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на таке. Судом установлено, що [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] . [PERSON] є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 24.12.2020, останній у період з 18.06.2017 по 27.09.2017, з 30.09.2017 по 26.12.2017, з 20.01.2018 по 30.04.2018 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету, та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, а з 30.04.2018 по 21.12.2018, з 28.02.2019 по 25.05.2019, з 05.07.2019 по 31.12.2019 з 29.01.2020 по 09.08.2020, з 29.08.2020 по 18.09.2020 приймав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і борони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, що підтверджується довідками 8 окремої автомобільної санітарної роти № 621 від 07.08.2020 та № 931 від 28.11.2020. Відповідно до паспорта Громадянина України серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , останній помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Згідно із свідоцтвом на право власності на квартиру (будинок) від 22.07.1993, квартира, що з адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] . Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 16839403 від 28.11.2007 гараж, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , ряд 8 належить на праві приватної власності [PERSON] . Земельна ділянка для будівництва та обслуговування індивідуального гаража, що за адресою: [ADDRESS] , знаходься у приватній власності [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно № 142029 та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 14277483 від 10.12.2013. Відповідно до копії будинкової книги для прописки громадян, проживаючих у будинку [ADDRESS] , [PERSON] у період часу з 07.02.2019 по 16.08.2021 був зареєстрований у зазначеній квартирі. Як видно із копії заповіту від 29.02.1999, посвідченого приватним нотаріусом Червоноградського міського нотаріального округу Солотвою С.П., [PERSON] квартиру в [ADDRESS] , легковий автомобіль марки ВА3-2103, випуску 1987 року, державний номерний знак [NUMBER] , автопричіп "Турист" випуску 1993 року, державний номерний знак [NUMBER], земельну ділянку № [NUMBER] , надану для ведення садівництва в садівничому товаристві 'Прогрес" [ADDRESS] , цегляний гараж [ADDRESS] заповів позивачу. Згідно з листом приватного нотаріуса Червоноградського районного нотаріального округу Львівської області Вишневської Н.С., адресованої [PERSON] , оскільки спадщину у встановлені строки останній не прийняв та не проживав постійно із спадкодавцем, приватний нотаріус не може прийняти від [PERSON] заяву про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . [PERSON] є інвалідом 2 групи, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] . Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України (далі - ЦК) спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина тертя статті 46 цього Кодексу). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК). Відповідно до ст. 1272 ЦК якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмової згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України викладеного у постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Оскільки позивач не проживавпостійно разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, заяви нотаріусу про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не подав, позивач вважається таким, що не прийняв спадщину. Вирішуючи питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини судом ураховано доводи позивача щодо причин, які завадили йому вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, та те, що останній згідно із заповітом від 29.02.1999 є єдиним спадкоємцем померлого, а тому, виходячи зі свободи заповіту як фундаментального принципу спадкового права, суд вважає, що наявні підстави для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Ураховуючи те, що позивач є інвалідом 2 групи, а отже, на підставі п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, враховуючи задоволення позову, згідно із вимогами ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1211,20 грн слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved