Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-04 00:00:00

Заявник [PERSON] , через свого представника - адвоката Манзар Тетяну Володимирівну, звернулася у Придніпровський районний суд м. Черкаси із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.07.2024 у справі № 711/2626/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, позовні вимоги задоволено частково. Як зазначено, пунктом першим частини 2 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Так, поважними причинами неподання до суду було те, що позивач [PERSON] не у повному обсязі розрахувалася з адвокатом на час прийняття судом рішення, тобто послуги адвоката не були сплачені у повному обсязі і тому адвокат не мала можливості надати суду квитанцію про оплату послуг адвоката та не мала можливості надати до суду акт виконаних робіт, адже адвокат не володіла інформацією про надання обсягу послуг та кількості судових засідань. На підставі наведеного вище , заявник просить стягнути з [PERSON] на свою користь понесені витрат за правничу допомогу у сумі 18 000 грн. 00 коп. Вказана заява прийнята та призначена до судового розгляду. У судове засідання заявник не з`явилася, хоча повідомлялася судом про час, дату та місце проведення розгляду справи у встановленому законом порядку. Разом з тим, 05.08.2024 представником заявника - адвокатом Манзар Т.В. подано до суду письмову заяву від 05.08.2024 про розгляд справи без її участі та участі заявника. Заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. У судове засідання відповідач не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання. Частиною четвертою статті 270 ЦПК України визначено, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Враховуючи думку учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, у провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебувала цивільна справа № 711/2626/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної події У позовній заяві позивачем зазначено орієнтовний розрахунок судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи: витрати за правничу допомогу у сумі 18 000 грн. 00 коп., сплачений судовий збір у розмірі 2 676 грн. 00 коп., витрати за надання висновку експерта № 22 від 13.02.2024 у сумі 4 800 грн. 00 коп., а всього 25 476 грн. 00 коп. За результатами розгляду вказаної вище справи судом ухвалене рішення від 22.07.2024, яким позовні вимоги задоволено частково. Вирішено: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 227543 грн. 99 коп. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 10000 грн. 00 коп. у рахунок відшкодування моральної шкоди, 1767 грн. 60 коп. судовий збір, 4262 грн. 4 0коп. витрати за проведення експертизи, а всього - 243573 грн. 99 коп.; стягнути з [PERSON] у дохід держави судовий збір у розмірі 810 грн. 64 коп. В іншій частині відмовлено. 22.07.2024 представником позивача [PERSON] - адвокатом Манзар Т.В., через систему «Електронний суд» (надійшло до суду 23.07.2024), відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, подане клопотання про ухвалення додаткового рішення. У матеріалах справи наявні документи, які досліджені судом, зокрема: договір про надання правової допомоги № 82 від 30.11.2023, укладений між [PERSON] та адвокатом Манзар Т.В.; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат; додатковий договір від 22.07.2024, укладений між [PERSON] та адвокатом Манзар Т.В., який є додатком № 1 до договору про надання правової допомоги № 82 від 30.11.2023; акт № 30 від 22.07.2024 прийому наданих послуг до договору про надання правової допомоги № 82 від 30.11.2023; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧК № 000561 від 05.03.2014; ордер на надання правничої (правової) допомоги [PERSON] серії СА № 1081653 від 01.04.2024, виданий на підставі договору про надання правової допомоги № 82 від 30.11.2023 (повноваження адвоката не обмежуються). Слід також зазначити, що відповідно до п.п. 2.1.1, 2.1.2 розділу ІІ договору про надання правової допомоги № 82 від 30.11.2023, укладеного між [PERSON] та адвокатом Манзар Т.В., адвокат зобов`язується надати правову допомогу, у тому числі за окремими клієнта, а також представляти права і законні інтереси клієнта, зокрема у судах України загальної юрисдикції та здійснювати професійну діяльність адвоката згідно з умовами договору з усіма правами представника, які передбачені процесуальними кодексами. Згідно з п.п. 2.3.1 розділу ІІ договору клієнт зобов`язаний сплатити гонорар адвокату у розмірі та у строки погоджені між ними. Пунктом 4.1 розділу ІV договору регламентовано, що на визначення розміру гонорару адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначенні обґрунтованого розміру гонорару. Крім того, за умовами додаткового договору від 22.07.2024, який є додатком № 1 до договору про надання правової допомоги № 82 від 30.11.2023, адвокат та клієнт дійшли згоди, що оплата послуг адвоката за надання правничої допомоги, а саме підготовка позовної заяви, збирання доказів по справі та представлення інтересів клієнта у судових засідання у Придніпровському районному суді м. Черкаси у справі № 711/2626/24, за надані юридичні послуги по договору про надання правової допомоги № 82 від 30.11.2023 є фіксованою і складає 18 000 грн. 00 коп. та сплачується клієнтом у момент підписання даного договору. Відповідно до акту № 30 від 22.07.2024 прийому наданих послуг до договору про надання правової допомоги № 82 від 30.11.2023, клієнт прийняла від адвоката вказані вище послуги. 22.07.2024, на виконання умов вказаного вище договору, [PERSON] здійснила оплату послуг адвоката у розмірі 18 000 грн. 80 коп., що підтверджується квитанцією № 30 від 22.07.2024. Суд вважає, що вказані докази є належними і допустимими, у розумінні ст.ст. 76-82 ЦПК України. Порядок та строки подачі доказів представником позивача дотримані. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Статтею 30 Закону № 5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати (п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 270 ЦПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Як передбачено ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати фізичних осіб, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Як передбачено ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Так, домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268). Так, судом встановлено, що вартість надання правничої (правової) допомоги визначена у додатковому договорі від 22.07.2024, який є додатком № 1 до договору про надання правової допомоги № 82 від 30.11.2023, у вигляді фіксованої суми (гонорар), і становить - 18 000 грн. 80 коп. Разом з тим, оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволені частково на 88,8 % від загального розміру заявлених вимог, то з відповідача на її користь необхідно стягнути витрати, пов`язані із наданням правничої допомоги, пропорційно до розміру задоволених вимог у розмірі - 15 984 грн. 00 коп., тобто 88,8 % від 18 000 грн. 00 коп. заявлених витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги. Таким чином, як на думку суду, знайшли своє підтвердження доводи сторони позивача про понесені нею витрати на професійну правничу допомогу адвоката під час розгляду означеною цивільної справи. Крім того, суд враховує той факт, що розмір витрат є справедливим, не завищеним і співмірним з тим обсягом наданих послуг (виконаних робіт) та якістю, що дає підстави для часткового задоволення заяви [PERSON] , яка подана її представником адвокатом Манзар Т.В. Підстав для зменшення розміру таких витрат, окрім наведених вище, суд не вбачає. Також, суд звертає увагу, що відповідачем по справі не було надано заперечень проти поданої заяви щодо розподілу судових витрат (витрат на правничу допомогу адвоката) і не заявлено про зменшення розміру вказаних витрат. На підставі викладеного та

Outcome: partial