Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-23 00:00:00

Позивач звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до відповідача, в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором без номеру від 02.12.2019 у сумі 35\~314,50 грн. станом на 23.04.2024, що складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 29\~114,07 грн., заборгованості за простроченими відсотками у сумі 6\~200,43 грн. та судовий збір у сумі 2\~422,40 грн. У обґрунтування вимог позивач зазначив, що з метою отримання банківських послуг в АТ КБ «Приватбанк» відповідач підписав заяву б/н від 02.12.2019. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає Договір про надання банківських послуг. Позивач зазначає, що при укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Відповідачу був відкритий кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який надалі був збільшений до 88\~000,00 грн. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах договору та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлено договором. Внаслідок порушення договірних зобов`язань, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 травня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження по справі та призначено судове засідання на 25 червня 2024 року. 25 червня 2024 року судове засідання відкладено на 24 липня 2024 року у зв`язку з неявкою відповідача. Представник позивача до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позові просив справу розглядати без його участі, на заявлених вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення поштових рекомендованих повідомлень на адресу зареєстрованого місця проживання та через електронний кабінет. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач підписав 02.12.2019 анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанку», в якій зазначено, що дана заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі-Умови) складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Зазначений Договір відповідно до ст. 634 ЦК України є змішаним договором, який містить у собі умови договору банківського рахунку та кредитного договору. На підтвердження зазначених у позові вимог позивач надав Умови та Правила надання банківських послуг (далі за текстом - Умови). Згідно до п. 1.1.3.1.5 Договору клієнт доручає Банку списувати кошти з рахунків клієнта у межах сум, підлягають сплаті Банку за договором у разі настання термінів платежів, а також списувати кошти з рахунка у разі настання термінів платежів за іншими договорами клієнта у розмірах, визначених цими договорами, у межах платіжного ліміту рахунка. Пункт 2.1.1.2.1 Договору також передбачає, що банк за наявності вільних грошових коштів та на підставі аналізу кредитоспроможності клієнта надає йому споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі на умовах, встановлених договором. Відповідно до п. 2.1.1.6.1. Договору сторони узгодили, що в разі затримання Клієнтом сплати частини кредиту та/або процентів, які підлягають сплаті в порядку, передбаченому п. 2.1.1.3.1. Договору, щонайменше на один календарний місяць, Банк має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, відсотки за фактичний строк його користування, в повному обсязі, виконати інші зобов`язання за Договором, в тому числі щодо сплати пені, в повному обсязі. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 23.04.2024 склала 35\~314,50 грн., яка заявлена до стягнення. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З довідки № 0000003521918627 від 25.04.2024 вбачається, що банк змінював кредитний ліміт на картці відповідача, а саме: 23.12.2019 до 44\~000,00 грн., 15.01.2020 до 88\~000,00 грн., 27.08.2021 кредитний ліміт було зменшено до 80\~009,33 грн., 22.10.2021 до 70\~000,00 грн., 11.11.2021 до 65\~000,00 грн., 19.11.2021 до 60\~000,00 грн., 22.12.2021 до 58\~250,00 грн., 13.01.2022 до 55\~910,00 грн., 27.01.2022 до 53\~290,00 грн., 21.06.2023 до 30\~660,00 грн., 08.01.2024 до 0,00 грн. Позивачем доведено, що відповідач припустився порушення умов договору щодо своєчасної сплати сум кредиту. Випискою за період з 11.12.2019 по 25.04.2024 підтверджується отримання та використання відповідачем кредитних коштів. Оцінивши зібрані\~у справі\~докази в\~їх сукупності,\~враховуючи,\~що отримані\~та використані\~відповідачем кредитні\~кошти в\~добровільному порядку\~позивачу не\~повернуті,\~розрахунок заборгованості\~відповідачем не\~спростований,\~а тому\~позовні вимоги\~підлягають задоволенню\~шляхом стягнення\~з боржника [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 02.12.2019 у сумі 35\~314,50 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту 29\~114,07 грн., заборгованості за простроченими відсотками 6\~200,43 грн. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2\~422,40 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved