Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

\~\~\~ Позивач Кредитна спілка «Християнська Фортеця» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між позивачем Кредитною спілкою «Християнська Фортеця» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 11812 від 17.06.2021 року, відповідно до договору відповідач отримала кредит у розмірі 10\~000,00 грн. на споживчі потреби на 36 календарних місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 38,8 % річних (3,23 % на місяць). За умовами кредитного договору [PERSON] зобов`язалась щомісячно сплачувати основний платіж та відсотки згідно графіка платежів зазначеного в Додатку №1 до кредитного договору № 11812 від 17.06.2021 р. Відповідач вдруге звернулась до позивача та уклала кредитний договір № 12268 від 20.07.2022 року, відповідно до договору відповідач отримала кредит у розмірі 5 000,00 грн. на споживчі потреби на 12 календарних місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 44,4 % річних (3,7 % на місяць). За умовами кредитних договорів у випадку несвоєчасного повернення чергового платежу по кредиту боржник виплачує підвищений відсоток, що становить 290,6% річних, та нараховується з дня виникнення прострочення по платежу за кожен день. Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості, в зв`язку з чим станом на 01.03.2024 р. утворилась заборгованість за кредитним договором № 11812 від 17.06.2021 року, яка складається з: основної суми боргу 3776,56 грн.; відсотків за користування кредитними коштами, з урахуванням підвищеного відсотку за несвоєчасне повернення суми кредиту 25\~354,39 грн.; за кредитним договором № 12268 від 20.07.2022 року, яка складається з: основної суми боргу 4 225,92 грн.; відсотків за користування кредитними коштами, з урахуванням підвищеного відсотку за несвоєчасне повернення суми кредиту 17\~422,62 грн. Тому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 11812 від 17.06.2021 року, яка складається з: основної суми боргу 3776,56 грн.; відсотків за користування кредитними коштами, з урахуванням підвищеного відсотку за несвоєчасне повернення суми кредиту 25 354,39 грн.; за кредитним договором № 12268 від 20.07.2022 року, яка складається з: основної суми боргу 4 225,92 грн.; відсотків за користування кредитними коштами, з урахуванням підвищеного відсотку за несвоєчасне повернення суми кредиту 17 422,62 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за відсутністю представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 247 ЦПК України,\~фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою суду від 02.08.2023 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем Кредитною спілкою «Християнська Фортеця» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 11812 від 17.06.2021 року, відповідно до договору відповідач отримала кредит у розмірі 10 000,00 грн. на споживчі потреби на 36 календарних місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 38,8 % річних (3,23 % на місяць). За умовами кредитного договору [PERSON] зобов`язалась щомісячно сплачувати основний платіж та відсотки згідно графіка платежів зазначеного в Додатку №1 до кредитного договору № 11812 від 17.06.2021 р. Відповідач вдруге звернулась до позивача та уклала кредитний договір № 12268 від 20.07.2022 року, відповідно до договору відповідач отримала кредит у розмірі 5 000,00 грн. на споживчі потреби на 12 календарних місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 44,4 % річних (3,7 % на місяць). За умовами кредитних договорів у випадку несвоєчасного повернення чергового платежу по кредиту боржник виплачує підвищений відсоток, що становить 290,6% річних, та нараховується з дня виникнення прострочення по платежу за кожен день. Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості, в зв`язку з чим станом на 01.03.2024 р. утворилась заборгованість за кредитним договором № 11812 від 17.06.2021 року, яка складається з: основної суми боргу 3776,56 грн.; відсотків за користування кредитними коштами, з урахуванням підвищеного відсотку за несвоєчасне повернення суми кредиту 25 354,39 грн.; за кредитним договором № 12268 від 20.07.2022 року, яка складається з: основної суми боргу 4 225,92 грн.; відсотків за користування кредитними коштами, з урахуванням підвищеного відсотку за несвоєчасне повернення суми кредиту 17 422,62 грн. Ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Позивачем обраний спосіб захисту, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 16 ЦК України та предметом позову є заборгованість за кредитним договором. Згідно до вимог ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. З позовних вимог вбачається, що між сторонами виник спір з цивільних правовідносин, до яких застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів\~на дату укладення договору. Виходячи з положень частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник який прострочив виконання зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів на встановлений договором або законом. За приписами ст. ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не надано доказів на спростування заявленої позивачем суми заборгованості за кредитними договорами. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. За таких обставин суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved