Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-13 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Акцент-Банк», звернувся в суд з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 12.08.2017 року на підставі поданої відповідачем анкети-заяви між сторонами укладено договір про надання банківських послуг, за умовами якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8 % на рік на суму залишку заборгованості. Позивач зазначає, що Умовами та правилами надання банківських послуг та відповідними тарифами, знайомлення з якими з боку відповідача підтверджується анкетою-заявою з проставленим підписом особи, визначено порядок надання і обслуговування кредиту, повернення отриманих грошових сум, порядок сплати відсоткової ставки за користування кредитом, відповідальність за порушення строків виконання зобов`язання. Звернуто увагу, що паспорт продукту, який містить відомості про розмір відсоткової ставки, що застосовується при користуванні кредитними коштами позичальником, а також інші дані, направлені на врегулювання відносин сторін, підписано відповідачем в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» із застосування одноразового ідентифікатора. У зв`язку з порушенням відповідачем обумовленого сторонами строку погашення кредиту та інших платежів станом на 04.05.2024 року утворилась заборгованість в сумі 72758,33 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту 39999,75 грн., заборгованість за відсотками 32758,58 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути наведену суму заборгованості, відшкодувати судові витрати. Ухвалою суду від 30.05.2024 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику учасників. Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням\~сторін. Заяв по суті справи до суду не надійшло, відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, про розгляд справи повідомлялась належним чином. Копії ухвали про відкриття провадження у справі та матеріалів позовної заяви направлялись на адресу зареєстрованого місця його проживання\~, повернулись з поштовою відміткою "За закінченням терміну зберігання". Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, на підставі поданої відповідачем заяви від 12.08.2017 року про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. З дослідженого судом паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» слідує, що до відома позичальника доведено інформацію про строк кредитування 240 місяців, застосовану базову процентну ставку (46,8% річних), позичальником підтверджено отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту. Паспорт місить відомості про застосування 12.08.2017 року з боку позичальника електронного ідентифікатора. Згідно довідки за картками на ім`я відповідача видано картки зі строком дії до березня 2021 року та жовтня 2027 року. Судом з`ясовано дані про ліміти кредитування протягом існування між сторонами правовідносин, досліджено інформацію про рух коштів по рахунку позичальника у період з 08.09.2017 року по 21.11.2023 року. За нормою\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до\~\~статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Стаття 12 ЗУ «Про електронну комерцію»\~визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; -\~електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1\~статті 3 Закону № 675-VIII. Досліджені судом докази, оцінку яким надано за окремим, а такою взаємним охопленням, вказують на виникнення між сторонами кредитних правовідносин, фактичне отримання позичальником кредитних коштів, використання їх у погоджений між учасниками спосіб. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За положеннями ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. За змістом статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем в свою чергу жодних належних доказів на спростування позовних вимог суду не надав. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушені, оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання з повернення отриманих грошових коштів та сплати відсотків, що підтверджується відомостями про рух коштів по рахунку позичальника, розрахунком заборгованості, заявлена вимога про повернення суми кредиту та нарахованих відсотків є обґрунтованою. У відповідності до ст. 141 ч. 1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved