Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

[PERSON] , в особі представника - адвоката Каогута О.В., звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 вересня 2006 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] . Поряд з тим, зазначила, що спершу відносини між ними були добрими, але згодом почали виникати сварки та скандали через різні погляди на сімейне життя та сімейні цінності, на виховання сина. Через це, вони поступово втрачали інтерес один до одного, що призвело до припинення подружніх стосунків. Хоча вони і проживають в одній квартирі, кожен живе в окремій кімнаті, живе своїм життям, має свої інтереси та вподобання. Півтора року не підтримують подружніх стосунків. Крім того, зазначила, що за цей період, ніхто із них не намагався поновити подружні стосунки, і вона цього вже не бажає, так як не бачить перспектив у їхньому спільному подружньому житті. Спільного господарства вони не ведуть та не мають спільного бюджету. А тому, вважає, що шлюб між ними існує формально, подальше спільне життя з відповідачем, збереження шлюбу, суперечить її інтересам, в зв`язку з чим просила суд шлюб між ними розірвати, і після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] . Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 28 червня 2024 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Як слідує з наявного в матеріалах справи поштового повідомлення, позовну заяву з додатками, ухвалу суду про відкриття провадження, відповідач отримав 02 липня 2024 року. На момент розгляду справи судом відповідачем відзиву на позов, будь-яких заяв, клопотань подано не було. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданим 30 травня 2023 року Борщівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 06 вересня 2006 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області, про що складено актовий запис № 122. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові та дружині « [PERSON] ». Від шлюбу подружжя має одну неповнолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що шлюб між сторонами набрав формальних рис, такі подружні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Наміру зберегти шлюб, ні позивачка, ні відповідач не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки суму понесених нею судових витрат у виді судового збору. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 112, 113 Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved