Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~До Київського районного суду м. Одеси 06.05.2024 звернулось Моторне (транспортне) страхове бюро України ( далі МТСБУ ) з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу регламентних виплат у розмірі 9\~968, 22 гривень, виплачених позивачем потерпілому [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 23.12.2020 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок ДТП [PERSON] була заподіяна матеріальна шкода у розмірі, визначеному згідно звіту СПД [PERSON] , та у зв`язку із відсутністю у винної в ДТП особи [PERSON] , забезпечення страхового відшкодування , у відповідності до вимог п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на МТСБУ покладається обов`язок відшкодування шкоди, на умовах, визначених даним Законом, а у відповідності до п.п. 38.2.1 та 38.2 ст. 38 вказаного Закону у МТСБУ після здійснення виплати з`являється право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Враховуючи здійснення регламентної виплати потерпілої особі позивач і звернувся до суду з вимогами про стягнення у порядку регресу виплаченої суми з винної особи. Як встановлено судом 23.12.2020 мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участі колісного транспортного засобу марки «Mersedes Benz 350» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та колісного транспортного засобу марки «Nissan X-Trail» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . В наслідок вказаної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Приморського районного суду м. Одеси від 25.01.2021 у справі №522/205/21, винним у вищевказаній ДТП визнано водія автомобіля транспортного засобу марки «Mersedes Benz 350» державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] . Згідно даних централізованої бази даних МТСБУ на дату даної ДТП, автомобіль марки «Mersedes Benz 350» державний номерний знак [NUMBER] яким керував водій [PERSON] не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до звіту № 73192 від 08.02.2021 оцінки вартості матеріального збитку, спричиненого власнику колісного транспортного засобу марки «Nissan X-Trail» державний номерний знак [NUMBER] на дату ДТП, виконаного за дорученням МТСБУ по справі № 81886 суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 8\~618, 22 грн., вартість проведення звіту склала 1\~350,00 грн. Потерпілою особою 16.02.2022 подано до МТСБУ заяву щодо здійснення регламентної виплати із відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП. У зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1. ст. 41 Закону, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілій особі [PERSON] в розмірі 8\~618,22 грн. Окрім того, згідно платіжного доручення № 818490 від 31.03.2022, МТСБУ сплатило послуги за експертне дослідження та врегулювання страхового випадку на користь ФОП [PERSON] у сумі 1 350,00 грн. Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ). Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема,\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України ). На підставі ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду. Предметом судового розгляду у цій справі є вимоги МТСБУ про стягнення шкоди, заподіяної в наслідок ДТП, в порядку регресу. Відповідно до статті 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 7 Закону України "Про страхування" страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Пунктом 2.1. статті 2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), потерпілі (стаття 4 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Відповідно до статті 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно із абзацом 1 пункту 22.1. статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно частини шістнадцятої статті 9 Закону України "Про страхування"\~страхове відшкодування\~- страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина перша статті 25 Закону України "Про страхування"). Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. У цій справі МТСБУ здійснив відшкодування регламентної виплати потерпілій у ДТП особі за страховика винної особи з посилання на те, що цивільно-правова відповідальність винної особи на момент скоєння ДТП не була застрахованою. Як зазначено о частині першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Стаття 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачає право страховика, а у випадках, передбачених цим Законом, - МТСБУ, подати після виплати страхового відшкодування регресний позов (у випадку страховика до страхувальника або водія транспортного засобу, особи, яка заподіяла шкоду навмисно, підприємства, установи, організації, що відповідають за стан дороги (пункт 38.1 статті), тоді як у разі МТСБУ - до власника, водія транспортного засобу, страховика, підприємства, установи, організації, що відповідають за стан дороги, а також особи, визначеної у пункті 13.1 статті 13 цього Закону (цивільно-правова відповідальність якої не забезпечена полісом обов`язкового страхування ), яка причетна до ДТП (пункт 38.2. статті)). Відповідно до пункту 22.1. статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Приймаючи до уваги факт встановлення рішенням суду провини відповідача у дорожньо-транспортної пригоди дані обставини на підлягають додатковому дослідженню при розгляді даної справи. В якості доказів підтвердження розміру заподіяної потерпілому по ДТП матеріальної шкоди та обґрунтування розміру виплати, стороною позивача надано звіт № 73192 від 08.02.2021 оцінки вартості матеріального збитку, спричиненого власнику колісного транспортного засобу, виконаного за дорученням МТСБУ суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , згідно якого, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 8\~618,22 грн. Згідно п.40.3 ст. 40 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ надано право залучати аварійних комісарів, експертів та юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари та експерти, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у ст. 41 даного Закону. Для визначення допустимості вказаного звіту допустимим доказом по справі , суд враховує, що Верховний Суд у своїй\~постанові від 20.09.2018р., розглядаючи справу № 234/1418/16-к, погодився з висновками викладеними у вироку Краматорського міського суду Донецької області та ухвалі Апеляційного суду Донецької області про те, що висновок оцінювача є належним та допустимим доказом на підтвердження розміру матеріальної шкоди. Відповідно до вимог ч.1 ст.13\~ЦПК України\~суд\~розглядає справи на підставі доказів,поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з\~положень\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно норм\~ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно\~ст. 81 ЦПК України\~кожна\~сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд\~оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У даному випадку суд приходить до висновку про доведеність стороною позивача винність відповідача у ДТП внаслідок якої потерпілої особі була заподіяна матеріальна шкода, розмір матеріальної шкоди заподіяної потерпілої у ДТП особі а також факт здійснення регламентної виплати і понесені витрати на проведення дослідження розміру заподіяної шкоди, а тому, суд приходить до висновку про обґрунтованість і доведеність вимог щодо стягнення регресного відшкодування. Також судом вважаються доведеними і факт понесених позивачем витрат на проведення дослідження розміру матеріальної шкоди ( відновлюваного ремонту ) , як підставу для здійснення регламентних виплат, у розмірі 1300,00 грн., так як витрати на вказаний звіт не є судовими витратами у відповідності до вимог ст. 133 ЦПК України а звіт не є висновком експерта а приймається судом в якості письмового доказу. \~Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, у відповідності до вимог ч.3 ст. 133 ЦПК України , належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача ( ч.1,2 ст. 141 ЦПК України ). У даному випадку при подачі позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3\~028,00 грн., який , внаслідок повного задоволення позовних вимог, підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved