Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що 24 вересня 2005 року уклав шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований виконкомом Веселівської сільської ради Коростенського району Житомирської області, актовий запис №7. Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 серпня 2015 року по справі №420/8422/15-ц, шлюб було розірвано. В період перебування в шлюбі у них народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З даною позовною заявою звертається у зв`язку з тим, що відповідач до розірвання шлюбу ставала на шлях подружньої зради. Так, [PERSON] народжений після розірвання шлюбу. До розірвання шлюбу він фактично з відповідачкою не проживав. Однак, так як дитина зачата в шлюбі, відповідно до вимог СК, він записаний батьком дитини. Він також не вважає себе батьком інших дітей, тому просить внести зміни до актового запису № 4 вчиненого 19 травня 2011 року виконавчим комітетом Веселівської сільської ради Коростенського району Житомирської області про народження [PERSON] , яка народилась [INFO] : виключивши з графи «батько» запис про батька громадянина України [PERSON] , [INFO] ; Внести зміни до актового запису № 6 вчиненого 21 вересня 2015 року складений виконавчим комітетом Веселівської сільської ради Коростенського району Житомирської області про народження [PERSON] , який народився [INFO] , виключивши з графи «батько» запис про батька громадянина України [PERSON] , [INFO] . Одночасно просить стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати. Сторона позивача подала заяву про розгляд справи у її відсутності. В наданій заяві зазначила, що заявлені вимоги підтримує і просить задовольнити. Представник третьої особи також клопотав про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] про причини неявки не повідомила. У зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 10.08.2015 року. З матеріалів справи слідує, що [PERSON] народилась [INFO] в с.Веселівка, Коростенського району Житомирської області, що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 19.05.2011 року виконавчим комітетом Веселівської сільської ради Коростенського району Житомирської області. В зазначеному документів в графі "батько" записано [PERSON] . [PERSON] народився [INFO] в с.Веселівка, Коростенського району Житомирської області, що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 21.09.2015 року виконавчим комітетом Веселівської сільської ради Коростенського району Житомирської області. В зазначеному документів в графі "батько" записано [PERSON] . Матір`ю дітей записано [PERSON] . З листа Коростенського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану №1147/29.19-26 від 04.11.2023 року слідує, що при державній реєстрації народження [PERSON] ( актовий запис №4 від 19.05.2011 року) та [PERSON] ( актовий запис №6 від 21.09.2015 року) виконавчий комітет керувався статтею 133 Сімейного кодексу України, відповідно до якої якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Згідно ч.1 ст.136 Сімейного Кодексу України особа, яка записана батьком дитини, відповідно до статей 122, 124, 126, 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Оспорювання батьківства це невизнання особою реєстрації себе, як батька дитини, і можливе воно лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Пленум Верховного Суду України №3 в п.11 постанови від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень, шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорюваних відомостей з актового запису про народження дитини. Європейський суд з прав людини у своєму рішенні Калачева проти російської федерації (від 07.05.2009) зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. Враховуючи, що основним доказом батьківства є висновок судово-генетичної експертизи, за клопотанням позивача у справі було призначено судово-генетичну експертизу, проведення якої було доручено експертам бюро судово-медичної експертизи Головного управління охорони здоров`я та медичного забезпечення Київської міської державної адміністрації. З висновку судово-медичної генетичної експертизи №103-19-2024 Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи від 19.03.2024 року слідує, що біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] та [PERSON] виключається. Достовірність результатів експертизи ніким не оспорено та нічим не спростовано. Частиною 2 ст.136 СК України визначено, що у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до пункту 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 за № 55/18793), підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. За приписом пункту 2.16.7 даних Правил, на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду. Враховуючи, що позивач довів належними та допустимими доказами, в розумінні ст.76-81 ЦПК України, що не є біологічним батьком дітей, тому наявні підстави для задоволення позову. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України. Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. На підтвердження здійснення витрат за проведення судово-медичного дослідження, в межах судово-медичної експертизи, у матеріалах справи наявні: рахунок-фактура №50/10/2024 від 08.03.2024 року та платіжна інструкція на перерахунок готівки №0.0.3514365319.1 від 08.03.2024 року на суму 32604,00 гривень. Разом з тим, сторона позивача просить стягнути понесені на експертизу витрати в сумі 16302 гривень. Розмір сплати судового збору підтверджено платіжною інструкцією №0.0.3185535842.1 від 08.09.2023 року в сумі 1073,60 гривень. Враховуючи, що початково позовні вимоги було заявлено у більшому обсязі, частину яких сторона позивача зменшила шляхом подачі заяви від 14.05.2024 року і просила залишити без розгляду, про що постановлено процесуальне рішення від 14.05.2024 року, тому справедливим та доцільним буде стягнення з відповідача на користь позивача 50% понесених витрат на сплату судового збору, з урахуванням принципу пропорційності.

Outcome: approved