Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

29.07.2024\~Монастирищенським районним\~судом Черкаської\~області ухвалено\~рішення у справі за\~позовом [PERSON] \~до товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт» про стягнення заборгованості з виплати орендної плати. На адресу суду 31.07.2024 через підсистему «Електронний суд» від представника позивача [PERSON] надійшла заява про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, відповідно до якої просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агропродукт» на користь [PERSON] понесені судові витрати на професійну правову допомогу в розмірі 15\~000,00 грн та судовий збір в розмірі 579,56 грн. На адресу суду через підсистему «Електронний суд» 06.08.2024 від представника відповідача [PERSON] надійшло заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, відповідно до якого [PERSON] додаючи до вказаного клопотання докази понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, в порушення вимог ст. 83 ЦПК України до цього клопотання не додав доказів направлення вказаних документів іншим учасникам справи, що позбавило їх можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу. За таких обставин, вказані докази, що підтверджують понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу, суд не повинен брати до уваги. Просить відмовити позивачу - [PERSON] у задоволенні клопотання про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат з ТОВ "Поділля Агропродукт". В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заяву про ухвалення додаткового рішення підтримала повністю, просила її задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача ТОВ «Поділля Агропродукт» Кришталь О.О. заперечував проти задоволення заяви про ухвалення додаткового судового рішення. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Перевіривши матеріали справи та доводи заяви, суд приходить до наступних висновків. Згідно з п.3 ч.1 ст.\~270\~ЦПК\~України суд, що ухвалив рішення може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання, зокрема, про судові витрати. Відповідно до\~рішення\~Монастирищенського\~районного\~суду\~Черкаської\~області\~від\~29.07.2024\~позов\~ [PERSON] \~до\~товариства\~з\~обмеженою відповідальністю\~«Поділля\~Агропродукт»\~про стягнення\~заборгованості\~з\~виплати орендної\~плати,\~задоволено\~частково.\~Стягнуто\~з товариства\~з\~обмеженою\~відповідальністю\~«Поділля\~Агропродукт»\~на\~користь\~ [PERSON] несплачену\~суму\~орендної\~плати\~за\~2023\~рік\~за\~договором\~оренди\~землі\~б/н\~від\~01.11.2010,\~в\~редакції\~додаткової\~угоди\~від\~02.01.2018 в сумі\~10\~242,71\~грн,\~інфляційні\~втрати\~в\~розмірі\~123,39 грн та\~пеню\~за\~період із\~01.01.2024\~до\~20.03.2024\~в\~розмірі\~81,94\~грн,\~а\~всього:\~10\~448\~(десять\~тисяч\~чотириста\~сорок вісім)\~грн\~04\~коп.\~В\~задоволенні\~позову в\~іншій\~частині\~відмовлено.\~Стягнуто з товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Поділля Агропродукт»\~на користь [PERSON] судовий збір в сумі 631 (шістсот тридцять одну) грн 64 коп (а.с. 139 - 144). Відповідно до заяви представника позивача про надання доказів сплати судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги, в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України, судом при ухваленні рішення вимоги щодо розподілу судових витрат (крім судового збору) не вирішувалися. \~ \~ \~ \~31.07.2024 представник позивача звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат та надав докази на підтвердження понесених витрат за надання професійної правничої допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати: на професійну правничу допомогу. За приписами ч. 2 ст.\~141\~ЦПК\~України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 29.07.2024 позов задоволено частково, питання про розподіл витрат пов`язаних із розглядом справи, а саме витрат на професійну правничу допомогу, не було вирішено під час його ухвалення, суд вважає за необхідне на підставі поданих представником позивача доказів винести додаткове рішення. Згідно з п. 4 ч. 1 ст.\~1\~Закону\~України\~від\~05.07.2012\~№\~5076\~VI\~«Про\~адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. \~ \~ \~ \~ Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону № 5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 1 5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Проте, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, ЦПК України передбачено такі критерії для визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. У частині третій статті 12 та частині першій\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, представником позивача на підтвердження оплати позивачем витрат на професійну правничу допомогу надано: договір про надання правової допомоги від № 29/12-2023 від 29.12.2024, відповідно до якого винагорода за надання виконавцем правової допомоги замовнику здійснюється у формі гонорару. Загальний розмір гонорару за надання правової допомоги, що передбачена даним договором складає 15\~000,00 грн; акт здачі прийняття правової допомоги від 30.07.2024 до договору № 29/12-2023 від 29.12.2023 про надання правової допомоги, відповідно до якого виконавець надав правову допомогу замовнику в період з 29.12.2023 по 30.07.2024 в обсязі, передбаченому договором № 29/12-2023 від 29.12.2023 та цим актом, а замовник прийняв правову допомогу в повному обсязі. Вартість правової допомоги, що надана на умовах договору № 29/1-2023 від 29.12.2023 складається з гонорару у розмірі 15\~000,00 грн, ордер на надання правничої допомоги № 1008099 позивачеві [PERSON] адвокатом Радзивіл Іриною Олександрівною, що виданий адвокатським об`єднанням «Лекс Юстум» (а.с 35, 172 - 174). Суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджується надання адвокатом Радзивіл І.О. правничої допомоги відповідно до акту здачі прийняття правової допомоги від 30.07.2024. Представник відповідача,\~як\~на\~підставу відмови\~у\~задоволенні\~заяви посилається\~на\~те,\~що\~представник\~позивача не додав доказів направлення вказаних документів іншим учасникам справи, що позбавило їх можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу, проте суд не погоджується з такими доводами представника відповідача, оскільки за змістом позовної заяви позивач при подачі позову зазначила розмір судових витрат понесених нею у справі, який складається з гонорару адвоката в сумі 15\~000 грн, на виконання вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України у п`ятиденний строк подала на адресу суду через Електронний суд докази понесених судових витрат. Оскільки, як відповідач так і представник відповідача зареєстровані в підсистемі «Електронного суду» такі докази після реєстрації їх судом надійшли до електронного кабінету учасників по даній справі. Відповідно до ч. 9 ст. 84 ЦПК України копії доказів, що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, що їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, коли такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Таким чином, представником позивача надано до суду докази понесених витрат на правничу допомогу в електронній формі, що відповідає вимогам ч. 9 ст. 84 ЦПК України та приймається судом. З урахуванням досліджених доказів, суд дійшов висновку, що вказаними доказами підтверджується надання адвокатом професійної правничої допомоги у погодженому між адвокатом та клієнтом розмірі та вважає, що зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає критерію розумності їхнього розміру, обсягу правничої допомоги, витраченого часу та складності справи. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено частково (у розмірі 52,15 %), суд вважає, що вимога представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню частково на суму 7\~822,50 грн (15\~000,00 грн х 52,15%/100%), інша частина підлягає покладенню на позивача. Заява про ухвалення додаткового рішення в частині здійснення перерахунку стягнутого судового збору, не підлягає до задоволення, оскільки суд може ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як зазначалось судом вище, питання розподілу судового збору вирішено судовим рішенням від 29.07.2024, а незгода сторони позивача з розміром стягнутого судового збору не є підставою для ухвалення додаткового рішення.

Outcome: partial