Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Позов мотивовано тим, що 14.02.2013 року між громадянином США [PERSON] та громадянкою [PERSON] , було зареєстровано шлюб, який розірвано 13.12.2021 року рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області (справа № 359/7785/21). У шлюбі народились спільні діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Після розірвання шлюбу сторін, позивач проживав окремо від відповідача та їх спільних малолітніх дітей, спільні діти сторін та інші діти відповідача проживали разом з відповідачем та її співмешканцем. 24.12.2022 відповідач зателефонувала позивачу та повідомила, що їх спільна малолітня дитина [PERSON] [INFO] померла за місцем проживання у домоволодінні за адресою: [ADDRESS] . 25.12.2022 позивач прибув у м. Золотоноша та виявив, що їх спільна малолітня дитина [PERSON] [INFO] перебував у стані поганого самопочуття, на тілі дитини були синці та садни, у зв`язку із чим дитину було доставлено до КНП «Золотоніська БЛ» Золотоніської міської ради для надання медичної допомоги. [PERSON] перебував у КНП «Золотоніська БЛ» Золотоніської міської ради стаціонарному лікуванні з 25.12.2022 по 29.12.2022 року з наступним діагнозом: Гостра респіраторна інфекція верхніх дихальних шляхів. Лихоманка. Анемія. Множинні травматичні гематоми тіла. Некротична рана правої сідниці. Різана рана статевого члена. Енурез. Вищевказані обставини свідчать про те що перебування поряд з відповідачем [PERSON] , зумовлює умови небезпечні для життя та здоров`я останнього, оскільки відповідач допустила або вчинила систематичні побої малолітніх дітей, які спричинили смерть одного з них. Після перебування [PERSON] на стаціонарному лікуванні, позивач перевіз його у Вінницю для подальшого лікування та забезпечення усім необхідним для нормального життя та розвитку останнього. Дитина постійно та безперервно проживає з позивачем та перебуває на повному його утриманні. Відповідач повністю самоусунулась від виховання та піклування над дитиною, зовсім не переймається долею своєї дитини. Мати не бере участі в житті дитини, жодним чином не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. За таких обставин позивач просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно сина [PERSON] на стягнути на його утримання аліменти в розмірі 1/4 всіх видів доходів (заробітку) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 23.01.2024 витребувано у Служби у справах дітей Вінницької міської ради письмовий висновок щодо доцільності позбавлення прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 25.04.2024 на адресу суду надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи [PERSON] , яка є бабусею неповнолітнього [PERSON] та матір`ю відповідачки [PERSON] 30.04.2024 ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області (без винесення окремого процесуального документа із занесенням до протоколу підготовчого судового засідання) в задоволенні клопотання про залучення [PERSON] до участі у справі в якості третьої особи відмовлено. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.04.2024 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду. 20.05.2024 на адресу суду надійшла заява відповідачки [PERSON] . В заяві зазначила, що заперечує проти позову, просить суд не позбавляти її батьківських прав відносно дитини - [PERSON] , [INFO] , обіцяє змінити своє ставлення відносно дитини, тому просить обмежитися попередженням. Батьківські права не мала змогу належним чином виконувати, оскільки була вагітна, в неї народилася ще одна дитина, яка нерозривно пов`язана з відповідачкою, дитині в даний час 1,5 року. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представники адвокат Мишковська Т.М., [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, просили їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, будучи повідомленою про день, час та місце судового засідання в порядку, визначеному чинним законодавством, про причини неявки суд не повідомила. Від представника Служби у справах Вінницької міської ради Томчук О.В. надійшла заява, у якій просила розглядати справу та виносити рішення у її відсутність, підтримала наданий висновок органу опіки та піклування. Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 04.10.2016 [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб у Печерському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів стану Головного територіального управління юстиції , який рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 12.12.2021 розірвано (справа №359/7785/21). За час перебування в шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 12.01.2018 Борсипільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області; [PERSON], [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] повторно виданого 28.12.2022 Золотоніським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Зі змісту виписки №7144 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого вбачається, що [PERSON] перебував у КНП «Золотоніська БЛ» Золотоніської міської ради на стаціонарному лікуванні з 25.12.2022 по 29.12.2022 року з діагнозом: гостра распіраторна інфекція верхніх дихальних шляхів, неуточнена/J06.9. Лихоманка. Анемія, неуточнена /D64.9. Множинні травматичні гематоми тіла. Некротична рана правої сідниці. Різана рана статевого члена. Енурез. 27.12.2022 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зареєстроване кримінальне провадження №12022255320000871 за ч. 1 ст. 125 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.12.2022. Короткий виклад обставин: 25.12.2022 до Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від [PERSON] , про те що до Золотоніської ЦРЛ доставлено [PERSON] , на тілі якого мається синці. Постановою Старшого дізнавача СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області капітаном поліції В.П. Рудь від 29.12.2022 залучено [PERSON] до участі у досудовому розслідуванні, внесеному до Єдиного реє досудових розслідувань за №12022255320000871 від 27.12.2022 як законного представника неповнолітнього потерпілого [PERSON] [INFO] . Постановою Старшого дізнавача СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області капітаном поліції В.П. Рудь від 27.12.2022 призначено судово-медичну експертизу та поставлено на вирішення такі питання: 1. Які тілесні ушкодження маються на тілі гр-на [PERSON] ? 2. Яка їх ступінь тяжко їх локалізація та механізм утворення? 3. Чи могли дані ушкодження бути причинені 18.12.2022 року? За результатом проведеної судово-медичної експертизи [PERSON] складено Висновок експерта №05-8-01/360 від 29.12.2022, в якому містяться наступні підсумки: «У малолітнього [PERSON] виявлено тілесні ушкодження: рана у основи статевого члена, крововилив під білкову оболонку лівого ока, садна на голові, синець спині, садна на правій сідниці, на правому стегні, синці на обох гомілках, які виникли від дії тупого твердого предмета чи предметів, відносяться: рана у основи статевого члена, крововилив під білкову оболонку лівого ока - до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, садна на голові, синець на спині, садно на правій сідниці, на правому стегні, синці на обох гомілках - до категорії ЛЕГК тілесних ушкоджень. Враховуючи огляд [PERSON] садна на тілі дитини виникли від 4 до 15 діб моменту обстеження дитини; синці більше ніж за 5-6 діб до проведеного обстеження; рана статевого члена виникла не більше ніж за 6 днів до моменту обстеження дитини. Дані обставини також підтверджуються фотографіями, долученими до матеріалів справи. Також, 24.12.2022 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зареєстроване виконавче провадження №12022250370001182 за ч. 2 ст. 286 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.12.2022. Короткий виклад обставин: 18.12.2022 близько 18:00 водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки ВАЗ 2106 реєстраційний номер [NUMBER] , та рухаючись по вул. 23 Вересня, м. Золотоноша, не вибрала в установлених межах безпечну швидкість руху транспортного засобу відповідно до дорожньої обстановки, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не впоралась з керуванням, та допустила виїзд керованого нею транспортного засобу на узбіччя попутної смуги руху де відбулось перекидання на дах. Внаслідок ДТП 24.12.2022 пасажир автомобіля марки ВАЗ 2106 реєстраційний номер [NUMBER] , малолітня [PERSON], [INFO] померла за місцем проживання у домоволодінні за адресою [ADDRESS] . На підставі постанови слідчого СВ Золотоніського РВП ГУНП у Черкаській області лейтенанта поліції Л.А. Кононенко проведено судово-медичну експертизу трупа малолітньої [PERSON] . За результатом проведеної судово-медичної експертизи трупа малолітньої [PERSON] складено Висновок експерта №05-8-02/323 від 26.12.2022, в якому містяться наступні підсумки: 1. Причиною смерті [PERSON] є тупа травма голови з крововиливами під оболонки головного мозку, що підтверджується даними експертизи трупа. Враховуючи вираженість трупних змін (трупне задубіння не виражене, розрішене, трупні плями свого забарвлення не змінюють, шкірні покриви живота в нижніх відділах зеленуватого забарвлення) смерть гр. [PERSON] настала за 24-48 годин до проведення експертизи трупа. 2. При судово-медичній експертизі трупа [PERSON] виявлено тілесні ушкодження: -тупа травма голови з крововиливами під тверду та м`які оболонки головного мозку, крововиливами на м`яких покривах черепа, синцями на голові; - синці на обох нижніх кінцівках; - садна на обличчі, грудній клітці. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого твердого предмета чи предметів, до настання смерті (крім саден на голові та грудній клітці), відносяться: тупа травма голови з крововиливами під тверду та м`які оболонки головного мозку, крововиливами на м`яких покривах черепа, синцями на голові до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень. у зв`язку з небезпекою для життя, від чого і настала смерть потерпілої; синці на обох нижніх кінцівках - до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. Садна на голові та грудній клітці виникли від дії тупого твердого предмета, після настання смерті, про що свідчить відсутність ознак їх прижиттєвості. 4. При судово-медичній експертизі будь-яких захворювань у [PERSON] , що могли спричинити її смерть не виявлено. 5. В крові трупа [PERSON] спирти відсутні. 03.04.2023 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зареєстроване виконавче провадження №12023250000000131 за ч. 2 ст. 121 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від. 03.04.2023. Короткий виклад обставин: під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №1202250370001182 від 24.12.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України до слідчого управління ГУНП в Черкаській області надійшов висновок судово-медичної експертизи від 21.03.2023 №05-8-02/323/7д з приводу смерті малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Витягу з реєстру територіаьної громади від 17.04.2023, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту про встановлення факту проживання від 03.11.2023 [PERSON] постійно проживає разом зі своїм батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з січня 2023 року. Матір дитини за вказаною адресою жодного разу не бачили. Дитиною постійно опікується батько. Акт підписаний сусідами-свідками. Працівниками служби у справах дітей Вінницької міської ради 16.01.2023 обстежено умови проживання позивача, про що складений відповідний акт. З акту вбачається, батько з дитиною проживають в орендованій 2-х кімнатній квартирі на 3 поверсі 5-ти поверхового будинку. Кімнати частково умебльовані, наявне двоспальне ліжко, стіл, шафа. Кухня умебльована та укомплектована відповідною побутовою технікою. В сина з батьком теплі дружні відносини. Дитина виглядає здоровою та доглянутою. Зі слів батька дитина потребує допомоги психолога. Фахівцями Вінницького міського центру соціальних служб надано психологічну характеристику відносно малолітнього [PERSON] . Відповідно до діагностичного обстеження дитини, зроблено наступні висновки: дитина дуже тепло відноситься до батька. Для неї дуже важливо мати родину. Часом посилену турботу батька дитина сприймає як обмеження контролю, однак в батькові знаходить безумовну любов, та можливість розслабитись та відпочити. Позивач є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань №476877187979 від 12.12.2022. Згідно з довідкою ДНЗ «Клуб-Ліцей «Евріка» від 03.11.2023 [PERSON] відвідує даний дошкільний навчальний заклад. До дитячого садка дитину приводить та забирає батько. Оплату за садочок здійснює батько. Мати [PERSON] в дошкільному закладі не з`являлася, в телефонному чи іншому режимі з адміністрацією закладу та вихователями на зв`язок не виходила. В матеріалах справи міститься довідка, з якої вбачається, що [PERSON] , художник і вчитель образотворчого мистецтва, засвідчує, що вона безоплатно займалась образотворчим мистецтвом по дві години з [PERSON], в зазначені в довідці дні. Також стверджує, що [PERSON] приводив на заняття і забирав з них батько хлопчика [PERSON]. Відповідно до довідки учня загальноосвітнього навчального закладу про результати обов`язкового медичного профілактичного огляду від 18.05.2023, виданої лікарем [PERSON] КНП «ЦПМСД №2 м. Вінниці» [PERSON] практично здоровий. Судом досліджені фото, додані до матеріалів справи, на яких зображені позивач [PERSON] з сином [PERSON] та нянею. На фото дитина усміхається та виглядає щасливою. Службою у справах дітей Вінницької міської ради надано висновок виконавчого комітету Вінницької міської ради №01/00/011/118935 від 12.03.2024. Як слідує з висновку служба у справах дітей вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] щодо дитини [PERSON] , [INFO] . На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Вінницької міської ради мати дитини [PERSON] телефонним зв`язком повідомила, що їй відомо про позов [PERSON] щодо позбавлення її батьківських прав відносно сина та намір вивезти дитину за кордон. Зазначила, що з сином останній раз бачилась у грудні 2022 року та відмовилась надавати будь-які пояснення щодо тілесних ушкоджень, які були нанесені дітям у грудні 2022 року, тому що слідчі дії ще тривають. [PERSON] стверджувала, що батько дитини [PERSON] перешкоджає їй спілкуватись з [PERSON] та не знає де її син проживає. [PERSON] пояснила, що матеріально не домагає сину [PERSON] , через те що вона отримує лише соціальну допомогу, як малозабезпечена сім`я та на її утриманні перебувають ще п`ятеро дітей. [PERSON] заперечувала проти позбавлення її батьківських прав відносно дитини [PERSON] , оскільки вважає, що [PERSON] також не виконував батьківські обов`язки, коли їх спільні діти проживали з нею у період до грудня 2022 року. 05.03.2024 року дитина [PERSON] на засіданні вищевказаної комісії повідомив, що проживає з батьком [PERSON] та не пам`ятає чому переїхав до нього. [PERSON] пояснив, що коли жив з мамою [PERSON] , разом з ними проживав «нехороший мамин жених [PERSON] », який бив його залізним крючком по голові. Хлопчик зазначив, що він телефонував, однак вона не відповідала. Згідно з частиною першою статті 18, частиною першою статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтями 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно положень ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 76, ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з частиною першою статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Тлумачення змісту частини першої статті 164 СК України дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна оцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позивач, звертаючи до суду з даним позовом, вказує на ухилення відповідачем від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що є правовою підставою для позбавлення батьківських прав (п. 2 ч.1 ст. 164 СК України). Слід зауважити, що при розгляді справ про позбавлення батьківських прав на перше місце суд має ставити якнайкращі інтереси дитини, оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування потрібно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав є крайній захід впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, досліджені докази у їх сукупності та логічному взаємозв`язку належними, допустимими, достатніми для вирішення справи та такими, що узгоджуються між собою. Суд зважає, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, проте у цій справі з урахуванням якнайкращих інтересів дитини, оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення, а також із встановлених судом обставин на підставі досліджених та оцінених доказів у справі, які вказують на нехтування відповідачем своїм батьківським обов`язком, що є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав, відтак суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог. При цьому, суд зазначає, що згідно вимог ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, а також звертає увагу, що відповідно до вимог ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 статті 183 цього ж Кодексу частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини справи та вимоги ст. 182 СК України. Суд приймає до уваги можливості відповідача і потреби його неповнолітньої дитини, що обов`язок утримувати дитину є обов`язком батьків, тому вважає, що аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісяця, будуть обґрунтованими та законними. Аліменти підлягають стягненню в контексті ст. 191 СК України з дня пред`явлення позову, тобто у даній справі з 10.11.2023. У відповідності до п. 1. ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до ст. 141 ЦПК України. Зважаючи на задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1073,60 грн судового збору та на користь держави 1073,60 грн судового збору.

Outcome: approved