Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-11 00:00:00

Заявники в порядку ст. 109 СК України звернулись до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу. Посилались на\~те,\~що 28 травня 2013 року між ними був укладений шлюб. Під час шлюбу у них народились діти син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Посилаються на те, що спільне життя між ними не склалось, шлюбні відносин припинені, сторони проживають окремо. Вказують, що діти проживають разом із батьком, оскільки мати дітей [PERSON] часто виїжджає за кордон в пошуках роботи. Вважають, що їхній шлюб виявився невдалим, у них різні погляди на життя. Втрачено почуття любові один до одного, сім`я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, спільного господарства сторони не ведуть, а тому вони дійшли спільної згоди, щодо розірвання їхнього шлюбу, на даний момент між ними не існує спору про місце проживання та виховання спільних дітей, майнових спорів на даний момент між ними також немає. Малолітні діти після припинення спільного проживання, проживають з батьком. Проживання з батьком відповідає інтересам дітей. Батько повністю фінансово утримує дітей, піклується про них. У зв`язку з наведеним, просили розірвати шлюб між ними, малолітніх дітей залишити\~проживати з\~ батьком, встановити факт що батько [PERSON] , [INFO] самостійно виховує та повністю фінансово утримує малолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , без участі матері та залишити прізвище заявника [PERSON] Гаїнуца. В судове засідання заявники не з`явились. Від них до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги підтримали та просили заяву задовольнити. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали заяви, вважає, що остання обґрунтована та підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 294 ЦПК справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Судом встановлено, що 28.05.2013 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Борівецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис № 07. (а/с 4). Під час даного шлюбу у сторін народились діти син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . (а/с 14-15). Відповідно до ч. 3, 4 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. У постанові від 22 грудня 2021 року у справі №339/143/20 Верховний Суд визначив, що за загальним правилом за відсутності спору, щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Як вбачається з матеріалів справи, між заявниками відсутній спір щодо місця проживання та порядку утримання їх спільної дитини. (а/с 43-44). Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Заявники звернулись до суду з заявою про розірвання шлюбу 08.07.2024 року та на час розгляду справи із заявами про відкликання заяви в порядку ч. 4 ст. 109 СК України, дружина та чоловік до суду не звертались. За таких обставин, судом встановлено, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Щодо вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення суд зазначає наступне. Відповідно до ч.2 ст. 315\~ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із\~частиною восьмою\~статті 7\~СК України\~регулювання сімейних\~відносин має\~здійснюватися з\~максимально можливим\~урахуванням інтересів\~дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України,\~Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Встановлення факту самостійного виховання та утримання малолітніх дітей необхідно для соціального забезпечення життєдіяльності заявника та його дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Між заявниками відсутній спір щодо місця проживання та виховання їх спільної дитини. Згідно копії закордонного паспорту, мати дітей [PERSON] часто виїжджає за кордон. (а/с 20-22). Відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», [PERSON] , [INFO] станом на 05.07.2024 року, до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. /а.с. 23/. Відповідно до письмових пояснень [PERSON] , останній є другом [PERSON] . Діти заявників, а саме: син [PERSON] та донька [PERSON] проживають разом зі своїм батьком [PERSON] по [ADDRESS] . Дружина [PERSON] часто виїжджає за кордон з метою пошуку роботи та зміни постійного місця проживання за кордоном. Батько самостійно виховує, утримує та фінансово забезпечує своїх дітей, оплачує їхнє навчання в садочку та забезпечує відвідування дітей гуртків і дозвілля. (а/с 35-36). Згідно письмових пояснень [PERSON] , остання є двоюрідною сестрою [PERSON] . Діти заявників, а саме: син [PERSON] та донька [PERSON] проживають разом зі своїм батьком [PERSON] по [ADDRESS] . Дружина [PERSON] часто виїжджає за кордон у пошуках роботи та з наміром змінити місце проживання. [PERSON] дуже любить своїх дітей, самостійно виховує, утримує та фінансово забезпечує своїх дітей, оплачує їхнє навчання в садочку та забезпечує відвідування дітей гуртків і дозвілля. (а/с 37-39). Згідно довідки Чернівецького дитячого розважального центру «Академія щасливого дитинства», батько [PERSON] приділяє належну увагу вихованню дітей, завжди був присутній на батьківських зборах. Самостійно приводить та забирає дітей після занять. Мати [PERSON] не навідувалась до закладу, щоб дізнатись про будні дітей. На всі прохання вихователя, що стосувалися життя дітей, батько нормально реагував та приймав до уваги рекомендації. (а/с 41). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання, [PERSON] , 1988 року народження проживає та виховує своїх малолітніх дітей [PERSON] , 2018 року народження та [PERSON] , 2020 року народження, за адресою: [ADDRESS] . (а/с 42). У суду не має підстав сумніватись в достовірності письмових доказів, а тому суд вважає що заявниками доведений факт, що [PERSON] , [INFO] самостійно виховує та утримує малолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . За таких обставин, зважаючи на спільну подану заяву про розірвання\~шлюбу за\~заявою подружжя,\~яке має\~дітей, наявність договору щодо узгодженого сторонами місця проживання та порядку утримання їх спільної дитини, згоди самої матері дитини, суд вважає, що позов, в частині розірвання шлюбу, залишення прізвища, залишення малолітніх дітей, після розірвання шлюбу, проживати разом з їх батьком, на його самостійному вихованні та утриманні та встановлення даного фокту, підлягає задоволенню. Щодо інших\~позовних вимог,\~то суд\~вважає,\~що в\~їх задоволенні\~слід відмовити,\~оскільки заявниками\~на надано\~суду жодних\~належних доказів\~на підтвердження\~даних вимог. Таким чином,\~заява обґрунтована\~та підлягає\~ задоволенню\~частково.

Outcome: partial