Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-23 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 27.02.2024 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, мотивуючи тим, щосторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання народилась донька [PERSON] , [INFO] . З 2019 [PERSON] мешкає окремо, не цікавиться життям їх дитини, школу не відвідує, не здійснює належний догляд за малолітньою донькою, не відчуває відповідальності за долю дитини, не проявляє до доньки батьківської турботи, не приділяє їй належної уваги, ухиляється від виконання обов`язків по вихованню дитини як батько, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Просить позбавити відповідача батьківських прав та стягувати з нього на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). Процесуальні дії суду Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.03.2024 відкрито провадження у справі в загальному позовному провадженні та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.06.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24.07.2024 ухвалено провести розгляд справи в заочному порядку. Аргументи учасників справи Позивач в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, згідно заяви від 24.07.2024 позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати за її відсутності, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. В судове засідання відповідач не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав. В судове засідання представник третьої особи не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, згідно заяви від 09.07.2024 просить розглядати справу за відсутності представника, при винесенні рішення просить врахувати висновок органу опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 04/21-1649 від 18.06.2024. Фактичні обставини справи, встановлені судом Батьками [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29.09.2016 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, вказані [PERSON] та [PERSON] . Згідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00020781791 від 15.08.2018, наданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, підстава запису відомостей про батька [PERSON] , [INFO] , є заява матері та батька дитини про визнання батьківства від 29.09.2016. Відповідно до характеристики [PERSON] , [INFO] , наданої КЗ «Ізмаїльський навчально - реабілітаційний центр Одеської обласної ради», дитина навчається у КЗ «Ізмаїльський навчально - реабілітаційний центр Одеської обласної ради» з 01.09.2023. Виховується матусею, батько у вихованні дитини участі не приймає. Згідно акту обстеження умов проживання від 03.06.2024, проведено обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , відповідно до якого за цією адресою проживають [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , умови проживання відповідають санітарно - гігієнічним вимогам. У кімнаті є необхідні меблі та побутова техніка. Згідно заяви [PERSON] , посвідченої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Єфимовою Т.І. 21.10.2023, зареєстрованої в реєстрі за № 2771, батько дає згоду на позбавлення його батьківських прав по відношенню до його малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 04/21-1649 від 18.06.2024, позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Позиція суду У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною ч. 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно роз`яснень п. 3 ч. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Щодо позбавлення батьківських прав Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У відповідності до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. п. 15, 16, 18 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Враховуючи, що дитина проживає разом із матір`ю та знаходиться на повному її утриманні та вихованні, батько дитиною не цікавиться, самоусунувся від її виховання та утримання, згідно висновку органу опіки та піклування позбавлення батьківських прав є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини, відповідач надав нотаріально посвідчену заяву про згоду щодо позбавлення його батьківських прав, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову в цій частині. Щодо стягнення аліментів на утримання дитини Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно ч. 2, 3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи, що дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні, суд дійшов висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню аліменти щомісячно на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.02.2024 до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Судові витрати Згідно ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Сплату позивачкою судового збору підтверджено квитанцією № 3674644553 від 04.01.2024. За таких обставин, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211,20 грн. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Враховуючи вищевикладене, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 1211,20 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved