Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся 01.04.2024 року до Заводського районного суду міста Миколаєва із позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, в якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача на підставі судового наказу Заводського районного суду міста Миколаєва у справі №487/3582/22 від 20.12.2022 року на користь відповідачки [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] з 1/4 частки заробітку (доходу) на 1/8 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначено, що рішенням Корабельного районного суду міста Миколаєва від 24.05.2020 року було стягнуто з позивача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.07.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. В подальшому, судовим наказом Заводського районного суду міста Миколаєві від 20.12.2022 року у справі №487/3582/22 було стягнуто з позивача [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви 10.11.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. 19.04.2022 року позивач одружився з [PERSON] . Відповідно до рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 02.02.2023 року позивачем [PERSON] було усиновлено дитину [PERSON] - доньку [PERSON] , [INFO] , та внесено зімни до актового запису про народження. 05.03.2024 року дружина позивача [PERSON] надала нотаріальну завірену заяву, якою передала позивачу на виховання своїх неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Таким чином наразі змінилися обставити та позивач не в змозі сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі, визначеному судовим наказом Заводського районного суду міста Миколаєві від 20.12.2022 року у справі №487/3582/22. З 24.02.2022 року позивач втратив роботу, а в подальшому був зарахований до Збройних Сил України. Відповідно до витягу з наказу №355 від 12.12.2023 року по військовій частині [NUMBER] [PERSON] звільнений з запас за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 стаття 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». На теперішній час у позивача на утриманні перебувають п`ятеро дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . З огляду на викладене, для забезпечення потреб дітей позивач просить зменшити розмір аліментів, які сплачуються на користь відповідачки, з 1/4 до 1/8 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до її повноліття. Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 04.04.2024 року, після виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та заперечувала проти їх задоволення. Зазначила, що позивачем не доведено погіршення його майнового стану, а наявність на його утриманні ще інших дітей не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] , у судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи, які є достатніми для прийняття рішення у справі, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти та готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів, згідно ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України). Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Участь батьків у додаткових витратах на дитину регламентована ст. 185 СК України, згідно якої той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною згідно постанови № 789-XII від 27 лютого 1991 року, в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року (далі - Конвенції про права дитини), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції про права дитини передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] є батьками дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 28.01.2022 року. Судовим наказом Заводського районного суду міста Миколаєва від 20.12.2022 року (справа №487/3582/22, провадження №2-н/487/743/22), було стягнуто з [PERSON] та на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви - 10.11.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Раніше, рішенням Корабельного районного суду міста Миколаєва від 24.05.2021 року (справа №488/2247/20, провадження №2/488/449/21) з [PERSON] та на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 гривень з подальшою індексацією відповідно до закону, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.07.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Після винесення судового наказу від 20.12.2022 року, рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 02.02.2023 року (справа №490/4434/22, провадження №2-о/490/65/2023) було надано дозвіл [PERSON] на усиновлення [PERSON] , [INFO] та внесено зміни у відповідний актовий запис №2857 від 07.07.2017 року про народження [PERSON] , [INFO] , де в графі батько вказати « [PERSON] , громадянин України», змінити по батькові « [PERSON] » та « [PERSON] ». За змістом витягу з наказу командира ВЧ [NUMBER] від 12.12.2023 року №355 солдата військової служби за призовом під час мобілізації [PERSON] було звільнено наказом командира ВЧ [NUMBER] (по особовому складу) від 17.11.2023 року №167-РС у запас за пунктом «г» пункту 2 частини 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме: перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років. Відповідно до з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У пункті 54 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року (заява №31111/04) зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див., наприклад, рішення від 27 листопада 1992 р. у справі «Олсон проти Швеції (№ 2)» (Olsson v. Sweden (№ 2)), Series A, № 250, с. 35-36, п. 90), і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які у залежності від природи та важливості можуть переважати над інтересами батьків. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; При винесенні судового наказу Заводського районного суду міста Миколаєва від 20.12.2022 року (справа №487/3582/22, провадження №2-н/487/743/22), суд виходив з необхідності стягнення аліментів на утримання лише однієї дитини [PERSON] , [INFO] та визначив їх розмір у вигляді 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів. Після винесення даного судового наказу сімейний та матеріальний стан платника аліментів [PERSON] змінився: він усиновив третю дитину, був звільнений з лав ЗСУ, де проходив службу на момент прийняття рішення про стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . Враховуючи, що обов`язок відповідача є рівним по відношенню всіх дітей, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, оцінивши та проаналізувавши наявні у справі докази у їх сукупності суд вважає заявлені вимоги про зменшення розміру аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] часткового обґрунтованими, а розмір аліментів, який стягуються на утримання вказаної дитини таким, що підлягає зменшенню з 1/4 до 1/6 частини заробітку (доходу) [PERSON] щомісяця, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Приходячи до вказаного висновку суд враховує, що передача матір`ю на виховання позивача неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] згідно нотаріально оформлених заяв, не є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів до 1/8 частки заробітку (доходу). Судом встановлено, що позивачем понесені витрати у вигляді судового збору за подання позову до суду в сумі 1211,20 грн. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, а саме на 75% (1/8х100:1/6) тому з відповідачки на користь позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в сумі 908,40 грн. (1211,20х75:100).

Outcome: partial