Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-07 00:00:00

31 травня 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, посилаючись на те, що [INFO] померла її баба, спадщину після якої за заповітом прийняла мати позивача [PERSON] , але не оформила своїх спадкових прав та померла [INFO] . За життя [PERSON] залишила заповіт яким все своє майно заповідала позивачу. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , яке належало спадкодавцю. Позивач спадщину прийняла, проте нотаріус відмовив позивачу видати свідоцтво про право на спадщину на вказане нерухоме майно посилаючись на те, що спадкодавець за життя не оформила відповідних правовстановлюючих документів на домоволодіння. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами садиби [ADDRESS] після померлої [INFO] матері [PERSON] .. Ухвалою суду від 03.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 27 травня 20226 червня 2024 року. 23 травня 2024 року підготовчому судовому засіданні оголошено перерву для витребування доказів. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримує. Відповідач Куликівська селищна рада надала відзив, в якому вказує про повне визнання позову, просить справу розглянути за відсутності представника Куликівської селищної ради. Третя особа, приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Тимощук В.О. та державний нотаріус Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієва В.В. надали суду заяви, в яких просили розглядати справу без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши заяви по суті справи, письмові докази надані сторонами та матеріали спадкової справи № 72/2023 до майна померлої [INFO] [PERSON] , яку надав приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Тимощук В.О. та матеріали спадкової справи № 1/2011 до майна померлої [INFO] [PERSON] , яку надав Державний нотаріальний архів Чернігівської області, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] (а.с. 8) За життя [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 11.05.1998 виконавчим комітетом Дрімайлівської ради народних депутатів Куликівського району Чернігівської області [PERSON] , яким все своє майно заповіла [PERSON] (а.с. 80). Згідно довідки Куликівської селищної ради № 189 від 27.03.2024 померла 28 липня 2010 року [PERSON] на день смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] .На день смерті за вищевказаною адресою були зареєстровані: онука- [PERSON] , [INFO] , чоловік онуки- [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). [PERSON] прийняла спадщину після померлої [PERSON] , подавши заяву до Куликівської районної державної нотаріальної контори (а.с.78), на підставі якої було заведено спадкову справу, однак не оформила своїх спадкових прав у встановленому порядку. [INFO] померла [PERSON] (а.с.9). З довідки Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області №\~188 від 27.03.2024, вбачається, що померла [INFO] [PERSON] на день смерті була зареєстрована і постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , одна (а.с. 13). Відповідно до витягу з погосподарської книги Горбівської сільської ради на 1991-2025 роки, головою домогосподарства по [ADDRESS] значилась [PERSON] , а після її смерті [PERSON] (а.с. 14-20). Позивач є дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6-7). За життя [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 11 січня 1995 року виконавчим комітетом Дрісайлівської сільської ради, яким все своє майно заповідала дочці - позивачу [PERSON] (а.с. 57). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої, зокрема, входить домоволодіння за адресою [ADDRESS] . Згідно технічного паспорту, до складу вищевказаного домоволодіння належать житловий будинок (літ. А-1, а-1, а1) загальною площею 56,3 кв.м., житловою площею 25,4 кв.м., сарай (літ. Б-1) (а.с. 21-23). За життя померлі [PERSON] та [PERSON] не ввели вказаний вище будинок з надвірними будівлями та спорудами в експлуатацію та не оформили правовстановлюючі документи на нього. Відповідно до довідки ТОВ «Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації» від 26.03.2024 № 562 станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано (а.с. 30). Відомостей щодо самочинного будівництва суду не надано. Позивач прийняв спадщину після матері, подавши відповідну заяву приватному нотаріусу Чернігівського районного нотаріального округу Пономаренку Є.П., на підставі якої було заведено спадкову справу (а.с. 49). Відомості щодо інших осіб, які претендують на спадщину, в тому числі на обов`язкову частку у спадщині, у спадкових справах відсутні. Разом з тим, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю належним чином оформленого документа, що посвідчує право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (а.с. 32). Постановою Верховної Ради України від 17 липня 2020 року № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» в Чернігівській області ліквідовано Куликівський район та одночасно утворено Чернігівський район (з адміністративним центром у місті Чернігів) у складі територій, в тому числі, Куликівської селищної територіальної громади, затвердженої Кабінетом Міністрів України. Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні. Згідно зі ст.ст. 55, 124 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч. 1 ст. 1267 ЦК України). Відповідно до\~ст.\~1297\~ЦК України,\~спадкоємець,\~який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Стаття 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року регламентує, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до п. 6 вищевказаної Інструкції про порядок\~реєстрації будинків\~та домоволодінь\~у містах\~і селищах\~міського типу\~Української РСР не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Тобто, якщо будинок було побудовано в сільській місцевості, він не підлягав державній реєстрації та на нього не виготовлялась документація про право власності. Відповідно до ст.ст.25, 30, 346 ЦК України, листа Міністерства юстиції України №19- 32/319, від 21.02.2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилась і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав. Згідно п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Згідно п.п. 4.15, п. 4, глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Відповідно до п. 3, глави 7 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, документи, на підставі яких вчинено нотаріальну дію, та документи або копії (витяги) з них, необхідні для вчинення нотаріальної дії, обов`язково долучаються до примірника правочину, свідоцтва тощо, які залишаються у справах нотаріуса. Позивач позбавлений можливості оформити своє право на спадщину у нотаріуса у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності на спадкове нерухоме майно та у зв`язку із відсутністю у позивача документів, які підтверджують право власності на вищевказане нерухоме майно за спадкодавцем. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного суд вважає доведеним, що домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , було збудоване [PERSON] в 1996 році, належало їй на праві власності, після її смерті вказане домоволодіння у складі спадщини прийняла [PERSON] , однак не оформила своїх спадкових прав на спірне нерухоме майно та померла. Оскільки позивач спадщину після смерті [PERSON] прийняла, але не може оформити свої спадкові права через відсутність правовстановлюючих документів на вищевказане нерухоме майно, суд вважає що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved