Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що він 26.02.1994 року уклав шлюб з відповідачем, який зареєстрований Виконавчим комітетом Любохинівської сільської ради Старовижівського району Волинської області, актовий запис за № 4. Від спільного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя з відповідачем поступово погіршилося, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, стали частими сварки, мають різні погляди на сімейне життя і обов`язки подружжя. За таких умов вважає, що шлюб між ним та відповідачем носить формальний характер, також переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме його інтересам, на примирення не згідний. Зазначає, що майнові спори відсутні, досягти домовленості щодо розірвання шлюбу в позасудовому порядку не вдалось. Враховуючи викладене просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не з`явився, подав заяву в якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій вказує, що позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує та просить справу розглядати без її участі. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. За змістом ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За змістом ч.3 та 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторони з 26.02.1994 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Виконавчим комітетом Любохинівської сільської ради Старовижівського району Волинської області, актовий запис № 4 (а.с. 7). Позивач та відповідач погоджуються на розірвання шлюбу, з огляду на вказані заяви сторони не можуть бути примушені до збереження шлюбу, що відповідає вимогам ст. 56 СК України. Відповідно до положень ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин та відповідно до зазначених норм матеріального права, а також враховуючи фактичні взаємини подружжя, те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб між ними слід розірвати та залишити відповідачці прізвище - [PERSON] . За змістом ч.6 ст.141 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.8 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю внаслідок Другої світової війни та сім`ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи. Враховуючи, що позивач та відповідач звільнені від сплати судового збору на підставі закону, то в цій справі судові витрати розподілу не підлягають та компенсуються за рахунок держави. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 55, 56, 104, 105, 110, 112, 113 СК України та

Outcome: approved