Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 23.09.2006 р., який розірвано за рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08.04.2015 р., мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем. Відповідач приймає участь у вихованні дитини, періодично накачає на утримання дитини грошові кошти в сумі 1600 грн., що не є достатньою матеріальною допомогою на утримання дитини. Вважала, що відповідач, як батько дитини повинен надавати матеріальну допомогу на її утримання. Позивач до суду не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач до суду не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав повністю. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з з 23.09.2006 р., який розірвано за рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 08.04.2015 р. (а.с.11-12), мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.02.2023 р. (а.с.10). Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення дітей. Згідно зі\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду. Відповідно до ч. 3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Таким чином, з урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 6 000 грн., щомісячно, починаючи з 01.07.2024 р. до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на корить держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Outcome: approved