Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з указаним позовом, у якому просить суд позбавити батьківських прав: - позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження № 465, вчинений у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області; - стягувати з [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження № 465, вчинений у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, шляхом перерахування коштів на особовий рахунокдитини, відкритий у відділення Ощадного банку України, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дич иною повноліття; - стягнути з відповідача судові витрати. Позов обґрунтовано тим, що 08.01.2009 був зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [INFO] у шлюбі народилася донька [PERSON] . Мати дитини - [PERSON] померла [INFO] , після її смерті на підставі наказу Служби у справах дітей Семенівської сільської ради від 30.10.2023 №20 [PERSON] тимчасово влаштовано до її бабусі [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . На підставі наказу Служби у справах дітей Семенівської сільської ради від 01.12.2023 №21 [PERSON] , [INFO] , взято на облік як дитину, яка перебуває в складних життєвих обставинах (ухилення батьками від виконання своїх обов`язків із виховання дитини). Відповідач самоусунувся від виховання та утримання дитини, не піклується про неї, не зустрічається з нею, не цікавиться її фізичним та духовним розвитком, не виявляє батьківської турботи, інтересу до її життя та здоров`я, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її' внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Таким чином, виникли умови, які шкодять інтересам дитини. Згідно листа міської служби у справах дітей виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області від 21.11.2023 № 939 з відповідачем 16.11.2023 було проведено бесіду, в ході якої він повідомив, що з донькою в тісних родинних стосунках не перебував, на даний час не спілкується, після смерті її матері [PERSON] , дівчинку не навідував; обстежити умови проживання не вдалося, оскільки [PERSON] не допускає до помешкання. Рішенням виконавчого комітету Семенівської сільської ради від 21.03.2024 за № 36 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідач, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. Дитина знаходиться на повному утриманні бабусі, що й стало підставою звернення до суду з цим позовом. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 10.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 05.06.2024 закрито проведення підготовчого судового засідання, призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні 4.07.2024 представник позивача підтримала вимоги позовної заяви із наведених у ній підстав. У судовому засіданні оголошено перерву до 23.07.2024. Сторони в судове засідання не з`явилися про день, час і місце розгляду повідомлені належним чином. Представник позивача подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Заяв по суті справи до суду не надійшло, відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, у судові засідання не з`являвся, про розгляд справи повідомлений належним чином. Поряд з цим, суд враховує складність справи, її важливість насамперед для інтересів дитини, розумні строки розгляду. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників провадження, які належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. ч. 1 та 4 ст. 15 СК України, сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу. Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим кодексом або домовленістю (договором сторін). Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язанні виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У ст. 166 СК України визначено правові наслідки позбавлення батьківських прав. Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Так, принципом 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до п.п. 15, 16. Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Стаття 27 Конвенції про права дитини, прийнята резолюцію 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989, яка ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991, визначає, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 3 ст. 166 ЦПК Українипередбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Пунктом 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] записані: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . [PERSON] , [INFO] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Наказом Служби у справах дітей Семенівської сільської ради від 30.10.2023 за № 20 підтверджується, що [PERSON] тимчасово влаштовано в сім`ю бабусі [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до наказу Служби у справах дітей Семенівської сільської ради від 01.12.2023 за № 21 взято на облік дитину, яка перебуває в складних життєвих обставинах (ухилення батьками від виконання своїх обов`язків із виховання дитини) [PERSON] , [INFO] . Висновком виконавчого комітету Семенівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області як органу опіки та піклування, визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Віповідно до характеристики [PERSON] , наданої 11.03.2024 Семенівською гімназією, після смерті матері вихованням дівчинки займається бабуся , вона приділяє належну увагу вихованню онучки. [PERSON] продовжує жити з бабусею, у якої і проживали разом із мамою до цього. Тато за весь період навчання доньки жодного разу не виходив на зв`язок, із вчителями не спілкується, контакту із гімназією не підтримує. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] вказала, що з грудня 2021 є старостою села. [PERSON] проживає в Іванківцях разом з бабусею та її сином [PERSON] , онучкою [PERSON] . Сім`я дуже працьовита, відгукуються якщо комусь потрібно допомогти. Вона часто спілкується з [PERSON] та її сестрою, коли діти йдуть до школи. Відповідача ніколи не бачила ні в селі, ні в сім`ї. [PERSON] їй розповідала, що батько проявляє до неї агресію, а коли мама померла, то обіцяв її задушити. Свідок [PERSON] , бабуся [PERSON] , пояснила, що сама утримує онуку, батько з нею не спілкується, погрожує [PERSON], ображає нецензурними словами, не приїжджає, не цікавиться її життям. Відповідач ніде не працює, зловживає спиртними напоями. У судовому засіданні з`ясовано думку дитини [PERSON] , яка пояснила, що батько не приділяє їй уваги, не цікавиться її життям. Востаннє цікавився, коли вона була у 4 класі. Після смерті матері по телефону він погрожує їй, що вона так само помре як і мама. Батько зловживає алкогольними напоями. Сам не телефонує, тільки вона йому. З днем народження не вітає. Батько ніколи не пропонував кудись піти чи поїхати разом, хоча їй цього хотілося. Було так, що вона до нього приїжджала, і весь час проводила надворі, бо він сидів у хаті з пияками і навіть не питав у неї чи вона щось їла. Зараз живе у бабусі їй допомагає як може, бабуся про неї піклується. Вважає, що краще позбавити відповідача батьківських прав, не бажає з ним жити, а хоче бути з бабусею. Не думає, що він може виправитись. З огляду на наведене вище, встановлено, що відповідач протягом тривалого часу не виконує батьківські обов`язки, не приділяє уваги вихованню дитині, матеріально доньку не утримує, життям дитини не цікавиться. Не створив та не намагається створити на даний час сприятливі умови для проживання дитини разом із нею, відповідач не турбується про здоров`я доньки, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та її утриманню. Таким чином, аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до переконання, що в судовому засіданні достовірно встановлений і підтверджений належними доказами той факт, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно доньки, не піклується про неї, самоусунувся від її утримання та виховання, на даний час з нею не спілкується. Судом прийнято до уваги те, що подані позивачем документи підтверджують систематичний та постійних характер ухилення батька від виконання своїх обов`язків. Доказів, які б спростовували доводи позивача про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача суду не надано. З огляду на вищевикладене, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його доньки: [PERSON] , [INFO] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів (ч. 3 ст. 166 СК України). Передбачених законом підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримання дитини судом не встановлено. Позивач у позовній заяві просить суд, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття на рахунок дитини, який буде відкритий у відділенні Ощадного банку України При визначені розміру аліментів суд керується вимогами ст. 182 СК України. З огляду на те, що відповідач належним чином не виконує свій обов`язок по утриманню дитини, а також те, що судом задоволено вимогу про позбавлення відповідача батьківських прав, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів також підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів судом враховано, матеріальний стан відповідача, який є особою працездатного віку, а тому суд вважає за необхідне стягувати з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, шляхом перерахування коштів на особовий рахунок дітини, відкритий у відділенні Ощадного банку України, починаючи з 03.04.2024 і до досягнення дитиною повноліття. При цьому, ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно положень ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Суд вважає необхідним роз`яснити відповідачу його право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав (ч. 1 ст.169 СК України). V. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у виді судового збору, оскільки позивач в силу п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду із цим позовом. Враховуючи, що позивач звернувся з вимогами майнового та немайнового характеру, з відповідачів підлягає до стягнення в дохід держави судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved