Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

[PERSON] в особі представника адвоката Кравченко О.В. звернулася до суду з позовом до територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Кузьміна Наталя Олександрівна, про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , троюрідний дядько позивачки. Після його смерті відкрилася спадщина, що складається, у тому числі, з квартири [ADDRESS] . [PERSON] залишив заповіт, згідно з яким належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] заповів [PERSON] , [INFO] . 11 вересня 2023 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя ухвалив рішення у справі № 334/5673/22, у якому визнав за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом. Окрім того, до вказаного заповіту, 28 серпня 2015 року [PERSON] склав заповіт, за яким квартиру [ADDRESS] заповів [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] померла. Інших заповітів [PERSON] за життя не складав. Отже, частина спадщини [PERSON] не охоплена заповітом Спадкоємців за законом відповідно до ст. 1261-1264 ЦК України у [PERSON] немає. Єдиною спадкоємицею за законом [PERSON] відповідно до ст. 1265 ЦК України є його троюрідна племінниця, [PERSON] . Позивачка у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON] шляхом подання заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кузьміної Н.О. Після чого з`ясувалося, що з поданих нею документів неможливо безспірно встановити родинний зв`язок між нею і спадкодавцем через відсутність документів, що підтверджують родинні відносини між [PERSON] і [PERSON] , які є рідними сестрами, позаяк обидві сестри народилися у ХІХ столітті. Для отримання архівних копій актових записів про народження сестер необхідно зазначити населений пункт Запорізької області, де вони народилися. Така інформація у позивачки відсутня. Відтак, довести зазначену обставину в позасудовому порядку [PERSON] змоги не має, а тому звертається з позовом до суду. Ні підставі викладеного позивач просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , є троюрідною племінницею [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді 03 жовтня 2023 року відкрито провадження, визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження і розпочати з підготовчого засідання у справі. 30 жовтня 2023 року від представника відповідача Запорізької міської територіальної громади в особі Запорізької міської ради надійшов відзив в якому зазначено, що за умови доведення позивачкою всіх обставин, на які вона посилається щодо встановлення факту родинних відносин, вирішення справи залишають на розсуд суду. Ухвалою суду від 20 листопада 2023 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено [PERSON] , у підготовчому засіданні оголосив перерву. 05 січня 2024 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Нємної Т.І. надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання зазначила, що відповідач не погоджується із доводами, які викладені в позовній заяві і вважає, що такі вимоги не підлягають задоволенню, з тих підстав, що [INFO] помер [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина. Спадкоємці першої-третьої черги після смерті [PERSON] відсутні. До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулася мати [PERSON] , [PERSON] у встановлені строки. 22.11.2022 року [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, як дружина померлого [PERSON] . Проте постановою від 22.11.2022 року № 244/02-31 приватним нотаріусом Кузьміною Н.О. було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку із тим, що [PERSON] не були подані відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, а саме документи з яких вбачається, що [PERSON] перебувала у шлюбі із померлим. Після чого [PERSON] була змушена звернутися до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із заявою про встановлення факту що має юридичне значення, а саме про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без укладання шлюбу. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.06.2023 заяву було залишено без розгляду та роз`яснено право звернутися до суду в порядку позовного провадження. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина. Єдиним її спадкоємцем після смерті [PERSON] є син померлої [PERSON] , який на момент смерті матері мав зареєстроване місце проживання разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Отже [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину, що відкрилась після його матері [PERSON] в тому рахунку й на майнові права. Таким чином [PERSON] є спадкоємцем у тому числі та не виключно прав та обов`язків, які [PERSON] мала б успадкувати після померлого [PERSON] . До нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . крім [PERSON] , звернулися [PERSON] та [PERSON] .. Оскільки, його мати була інвалідом другої групи по життєво, то вона мала право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] , незалежно від змісту заповіту складеного на користь [PERSON] . Крім того, [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] , третя особа яка не заявляє самостійних вимог: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Кузьміна Н.О. про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу [PERSON] померлої [INFO] , з [PERSON] , померлим [INFO] , з травня 2015 року до часу відкриття спадщини, тобто до [INFO] . Ухвалою суду від 02 жовтня 2023 року провадження у справі відкрито. [PERSON] звертаючись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] зазначає, що він приходився їй двоюрідним дядьком, а даному позові вже зазначає, що він був їй троюрідним дядьком. Також зазначає, що у разі, якщо нею буде доведено, що вона є троюрідною племінницею [PERSON] то вона буде мати право на спадщину лише в п`яту чергу спадкоємців за законом після його смерті. Тобто, після встановлення судом факту: проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу [PERSON] з [PERSON] буде доведено, що саме вона є спадкоємицею за законом четвертої черги спадкоємців за законом після його смерті, в той час, як [PERSON] лише п`ятої. Крім того в матеріалах справи відсутні докази того [PERSON] доводився позивачці троюрідним дядьком, а оскільки в даному випадку позивачці слід довести, що [PERSON] та [PERSON] були рідними сестрами, тому не зрозуміло, яким чином показаннями свідків можна підтвердити цей факт. В позовній заяві позивачка взагалі не зазначає хто саме був батьками [PERSON] та [PERSON] . Посилання на те, що раніше жінкам давали прізвища по батькові є безпідставним, якщо б саме в ті часи так було то і [PERSON] була б записана як « [PERSON] ». При цьому, якщо виходити з цього то відсутні докази того що саме один і той же чоловік на ім`я [PERSON] був батьком і [PERSON] і [PERSON] . Оскільки свідки своїми показами, не зможуть підтвердити факту, який в даному випадку саме не підтверджується документально, а саме те що [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрами, а тому у разі задоволення позовних вимог рішення суду буде ґрунтуватися на припущеннях. На підставі вищевикладеного просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. 15.01.2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому остання зазначила, що доводи представника відповідача, викладені у відзиві, вважає необґрунтованими. Так, представник відповідача вказує на недоведеність родинних позивачкою та померлим [PERSON] . Зокрема, стверджує, що позивачка не зазначила хто саме був батьками [PERSON] і [PERSON] . Однак зазначені дані позивачці невідомі, оскільки актові записи про народження [PERSON] і [PERSON] не збереглися за давністю. Підставою позову, є якраз відсутність указаних актових записів, що свідчить про об`єктивну неможливість підтвердити родинні відносини в позасудовому порядку. Тобто у разі наявності у позивачки відомостей про батьків [PERSON] , мало б сенсу. Окрім того, представник відповідача наголошує на різних записах іі [PERSON] » і « [PERSON] ». Утім, згідно з правилами написання жіночих прізвищ та по батькові, які мали місце у дореволюційні часи для визначенн і походження жінки у царській росії замість прізвища використовували похідне від по батькові ( [PERSON] - дочка [PERSON] , [PERSON] - дочка [PERSON] і т.д.). У звичному там вигляді (з додаванням суфікса «н») по батькові жінки стали зазначати після жовтневої революції 1917 року. По батькові чоловіків до 1917 року також утворювали по-іншому: замість звичних сьогодні суфіксів - [PERSON] , - [PERSON] , вказували на походження чоловіка від батька ( [PERSON] - син [PERSON] , [PERSON] - син [PERSON] і т.д.). Наведене підтверджується, зокрема, архівним витягом з метричної книги реєстрації актів цивільного стану (про народження) за 1909 рік, у якому зазначено, що батьками [PERSON] , який народився [INFO] , є Олександрівський міщанин [PERSON] і та законна дружина його [PERSON] , обидва православні. Відмінність у написанні імен « [PERSON] » і « [PERSON] » пов`язана з тим, що найдавніший наявний у позивачки актовий запис щодо [PERSON] датований 1909 року (до внесення згаданих вище змін у правопис імен по батькові), а щодо [PERSON] - 1927 роком (після внесення вказаних змін). Доводи представника відповідача про те, що у заяві про прийняття спадщини [PERSON] позиціонувала себе як двоюрідну племінницю [PERSON] , а в позовній заяві - як троюрідну племінницю, не змінює її статусу як спадкоємця [PERSON] п`ятої черги за законом. Аргументи представника відповідача щодо наявності у [PERSON] (як спадкоємця [PERSON] ) права на спадкування після [PERSON] не належить до предмета доказування у цій справі. Відтак обставини проживання [PERSON] і [PERSON] однією сім`єю встановленню в межах цього провадження не підлягають. Доводи представника відповідача про наявність у [PERSON] права на обов`язкову частку у спадщині як в особи з інвалідністю II групи, відповідно до ст. 1241 ЦК України, є неспроможними оскільки тлумачення ч. 1 ст. 1241 ЦК України свідчить, що право на обов`язкову частку у спадщині - це суб`єктивне майнове право окремих спадкоємців першої черги (стаття 1261 ЦК України) отримати певну частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту. Хоча норми про право на обов`язкову частку розміщені у главі, присвяченій спадкуванню за заповітом, за своєю сутністю право на обов`язкову частку належить до спадкування за законом. Тобто право на обов`язкову частку існує лише за наявності заповіту. Коло осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, визначене статтею 1241 ЦК України, є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає. [PERSON] до суб`єктів, зазначених у частині першій статті 1241 ЦК України, не належить, тому права на обов`язкову частку у спадщині вона не має. Позивачка надала належні, допустимі, достовірні докази, яких у сукупності достатньо для підтвердження факту родинних відносин. За таких обставин висновок представника відповідача про недоведеність факту родинних відносин. Ухвалою\~суду від\~ \~11\~березня 2024\~року в\~задоволенні клопотання\~представника [PERSON] -\~адвоката Нємна\~Т.І.\~про зупинення\~провадження у\~справі відмовлено;\~витребувано у\~приватного нотаріуса\~Запорізького міського\~нотаріального округу\~Кузьміної Наталі\~Олександрівни копію\~спадкової справи\~№ 55/2021\~після померлого\~ [INFO] [PERSON] ;\~задоволено заяви\~представника позивачки,\~адвоката Кравченко\~О.В.,\~та представника\~відповідача [PERSON] -\~адвоката Нємної\~Т.І.\~про виклик\~та допит\~у судовому\~засіданні свідків; підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 11 березня 2024 року. 02 квітня 2024 року надійшла копія спадкової справи №55/2021, відкритої після померлого [PERSON] , [INFO] . Позивачка та її представник, адвокат Кравченко О.В. у судовому засіданні, призначеному на 29.07.2024 року позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав викладених у позові і відповіді на відзив, просили їх задовольнити. Відповідач, [PERSON] у судове засідання, призначене на 29.07.2024 року не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. Представник [PERSON] , адвокат Нємна Т.І., у судовому засіданні призначеному на 20.05.2024 року заперечувала проти задоволення позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, просила відмовити в задоволенні позовних вимог. В судове засідання, призначене на 29.07.2024 року не з`явилася, надала заяву про відкладення судового засідання. Представник відповідача, територіальної громади в особі Запорізької міської ради, [PERSON] , до початку розгляду надала заяву про розгляд справи без участі представника Запорізької міської ради. Третя особа, [PERSON] , та її представник, адвокат Якушев Р.С. у судове засідання не з`явилися. Представник позивачки надав заяву про розгляд справи без його участі та участі [PERSON] , у якій проти задоволення позову не заперечив. Третя особа, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Кузьміна Н.О. у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також на достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим Вознесенівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 22.09.2021, актовий запис № 1219, [INFO] помер [PERSON] , [INFO] Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Другою запорізькою державною нотаріальною конторою 18.05.2010 за р. № 1-702 [PERSON] на праві власності належить з квартира [ADDRESS] , Право власності [PERSON] на вказану квартиру зареєстроване орендним підприємством Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації 23.07.2010, номер запису 34961 в книзі 189. Відповідно до заповіту, посвідченого Третьою запорізькою державною нотаріальною конторою 17.10.2017 за р. № 3-350, [PERSON] заповів [PERSON] , [INFO] , належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 вересня 2023 року у справі № 334/5673/22, за [PERSON] визнано право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом. Рішення набрало законної сили. Згідно заповіту, посвідченого Кияницею О.В., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, за р. № 1897, 28 серпня 2015 року [PERSON] склав заповіт, за яким квартиру [ADDRESS] заповів [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ухвали Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 26.06.2023 у справі 335/8322/22 заява [PERSON] про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу з [PERSON] залишена без розгляду. Ухвала набрала законної сили 26.06.2023. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Орджонікідзевським бюро запису актів громадянського стану Управління МВС по Запорізькій області 24.03.1950, батьком [PERSON] , [INFO] , вказаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Відповідно до посвідки про шлюб № [NUMBER] , виданої Орджонікідзевським бюро запису актів громадянського стану Управління МВС по Запорізькій області 10.04.1947, [PERSON] та [PERSON] вступили в шлюб 10 квітня 1947 року. Після шлюбу дружині присвоєне прізвище « [PERSON] ». Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно Орджонікідзевським бюро запису актів громадянського стану Управління МВС по Запорізькій області 13.09.1950, батьком [PERSON] , [INFO] , вказаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим бюро запису актів громадянського стану Виконкому Орджонікідзевської районної Ради депутатів трудящих міста Запоріжжя 21.10.1961, [PERSON] померла [INFO] у віці 79 років. Отже, [PERSON] є бабою [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Індустріальної районної Ради народних депутатів міста Дніпропетровська Дніпропетровської області 07.05.1988, шлюб уклали [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище « [PERSON] ». Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим бюро запису актів громадянського стану Виконкому Жовтневої районної Ради депутатів трудящих міста Запоріжжя Запорізької області 03.05.1965, батьком [PERSON] , [INFO] , вказаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим бюро запису актів громадянського стану Виконкому Жовтневої районної Ради депутатів трудящих міста Запоріжжя Запорізької області 12.09.1964, одружилися [PERSON] , 1934 року народження, та [PERSON] , 1940 року народження. Після одруження дружині присвоєне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до архівного витягу із запису акта про народження № 1016, виданого Державним архівом Запорізької області 07.06.2023 за № 05-07/П-1127, батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , українець, якому минуло 30 років; матір`ю [PERSON] , українка, якій минуло 22 роки. Відповідно до архівного витягу з метричної книги реєстрації актів цивільного стану (про народження) за 1909 рік, виданого Державним архівом Запорізької області 07.06.2023 за № 05-07/П-1127, батьками [PERSON] , який народився [INFO] , є [PERSON] та законна дружина його [PERSON] , обидва православні. Зазначений актовий запис вчинений у Пилипівській церкві міста Олександрівська Олександрівського повіту Катеринославської губернії. Отже, зазначена вище [PERSON] , законна дружина [PERSON] , є прабабою позивачки, [PERSON] . Згідно листа\~від 15.06.2023\~за №\~05-07/Я-1190\~Державний архів\~Запорізької області\~повідомив,\~що для\~пошуку будь-яких\~відомостей про\~народження [PERSON] \~і [PERSON] ,\~які є\~рідними сестрами, необхідно зазначити населений пункт Запорізької області, де вони народилися. Відповідно до аудіозапису телефонних розмов між [PERSON] і [PERSON] остання називає [PERSON] «дядя [PERSON] ». Під час розмови [PERSON] звертає увагу [PERSON] на те, що «у моей бабушки это твоя двоюродная прабабушка была семья…». «Моя мама от второго брака была Кармазь» «Встретимся поговорим»(7:06-7:36). Допитаний в судовому засіданні, призначеному на 08 квітня 2024 року свідок [PERSON] , який зареєстрований за адресою [ADDRESS] , повідомив суду про те, що з [PERSON] вони працювали на телеканалі «АЛЕКС». З [PERSON] його познайомила позивачка. [PERSON] за життя називав її своєю племінницею. У подальшому вони часто зустрічалися у [PERSON] вдома на її днях народження. Допитаний в судовому засіданні, призначеному на 08 квітня 2024 року свідок [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , повідомив суду про те, що є другом [PERSON] . Часто був у неї вдома, де познайомився із [PERSON] , який завжди називав її своєю племінницею. Був свідком участі [PERSON] у похованні сина [PERSON] , який надавав не тільки матеріальну допомогу, а підтримував її у цей час. Допитаний в судовому засіданні, призначеному на 20 травня 2024 року свідок [PERSON] , який проживає за адресою6 [ADDRESS] , повідомив суду, що був другом дитинства, однокласником [PERSON] . Навчалися вони у школі №28. [PERSON] бачив на кладовищі та на поминальному обіді, який вона організовувала разом із [PERSON] . Допитаний в судовому засіданні, призначеному на 20 травня 2024 року свідок [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , пояснив суду, що з [PERSON] служили у армії. Спілкувалися мало, в основному на днях народження. Він був холостяком. [PERSON] бачив на кладовищі, саме вона привезла урну з прахом [PERSON] для захоронення. На поминальному обіді вона виступала. Їй я передав гроші, які ми з дружиною вирішили передати. Допитаний в судовому засіданні, призначеному на 20 травня 2024 року свідок [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , є дружиною [PERSON] , пояснила суду, що бачила [PERSON] на кладовищі, куди вона привезла урну з прахом [PERSON] та на поминальному обіді, де її чоловік передав кошти [PERSON] як племінниці [PERSON] . Вона разом з [PERSON] займалися поминальним обідом. Про те, що [PERSON] є племінницею [PERSON] їй повідомила [PERSON] . Від допиту свідка [PERSON] представник відповідача відмовилася. Представник позивачки відмовилася від допиту свідка [PERSON] . Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємців за законом відповідно до ст. 1261-1264 ЦК України у [PERSON] немає. Єдиною спадкоємицею за законом [PERSON] відповідно до ст. 1265 ЦК України є його троюрідна племінниця, [PERSON] . На виконання вимог ст. 1268, 1270 ЦК України, позивачка у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті [PERSON] шляхом подання заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кузьміної Н.О. Спадкова справа до майна померлого [PERSON] заведена 27.09.2021, номер у Спадковому реєстрі 68372747. Будь-які інші спадкоємці за законом, які прийняли би спадщину після [PERSON] , відсутні. Відповідно до ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Відповідно до підпунктів 4.1., 4.2. пункту 4 лави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. Згідно з пунктом 6 статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства. При цьому для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки та врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм. Наведені обставини, з урахуванням принципу розумності свідчать, що [PERSON] є троюрідною племінницею [PERSON] . Проте відсутність свідоцтв про народження [PERSON] і [PERSON] , які народилися у ХІХ столітті, і були рідними сестрами, позбавляють заявницю можливості оформити право на спадщину. Саме задля вказаної мети виникла необхідність встановлення факту родинних відносин у судовому порядку. Довести цей факт іншим способом заявниця не може, оскільки [PERSON] і [PERSON] уже померли. Суд бере до уваги аргументи позивачки про те, що наведене у метричній книзі « [PERSON] » слід розуміти як по батькові « [PERSON] », що пов`язано з правилами написання жіночих прізвищ та по батькові, які мали місце у дореволюційні часи. Для визначення походження жінки у царській росії замість прізвища використовували похідне від по батькові ( [PERSON] дочка [PERSON] , [PERSON] дочка [PERSON] і т.д.). У звичному нам вигляді (з додаванням суфікса «н») по батькові жінки стали зазначати після жовтневої революції 1917 року. Окрім того, суд ураховує показання свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ,\~які є\~логічними,\~послідовними і\~такими,\~що узгоджуються\~із матеріалами\~справи та\~підтверджують те,\~що[PERSON] та [PERSON] ідентифікували себе як дядько і племінниця; вони так представляли один одного під час знайомства з людьми. Між спадкодавцем і позивачкою існували теплі родинні стосунки, притаманні близьким родичам, саме [PERSON] оплатила витрати на поховання [PERSON] , саме їй як племінниці друзі [PERSON] передавали грошові кошти та аудіозапис розмов [PERSON] та [PERSON] , де спадкодавець зазначає про їх родинні відносини. Отже, досліджені у судовому засіданні докази підтверджують, що позивачка, [PERSON] , є троюрідною племінницею [PERSON] . За таких обставин, з метою реалізації права позивачки на отримання спадщини, з урахуванням неможливості встановлення факту родинних відносин у позасудовому порядку, суд доходить висновку, що вимога позивачки підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивачка не просить суд стягнути з відповідачів судові витрати, тому суд не вирішує питання їх відшкодування. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved