Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-07 00:00:00

Позивач 01.07.2024 звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 31680 грн. Заявлений позов обґрунтовував тим, що 03.03.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем укладено кредитний договір (оферта) № 03.03.2024-100002975, який складається з пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти), заявки, відповіді позичальника (акцепт) та паспорта споживчого кредиту. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 16000 грн на строк 42 дні з процентною ставкою "Економ" у розмірі 2 % за один день користування кредитом протягом чотирнадцяти днів та процентною ставкою "Стандарт" у розмірі 2,5 % за один день користування кредитом протягом решти 28 днів.У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором станом на 13.04.2024 утворилася заборгованість у розмірі 31680 грн, що складається із 16000 грн заборгованості за тілом кредиту, 15680 грн заборгованості за відсотками. Просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача у позовній заяві просив справу розглянути в його відсутності, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою в установленому законом порядку, від отримання судових документів відмовився, не подав відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Установлено, що позивач ТОВ «Споживчий центр» та відповідач [PERSON] 03.03.2024 уклали кредитний договір № 03.03.2024-100002975, який складається з пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти), заявки, відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) та паспорта споживчого кредиту (а.с.17-32). Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 16000 грн на строк 42 дні з процентною ставкою "Економ" у розмірі 2 % за один день користування кредитом протягом 14 днів та процентною ставкою "Стандарт" у розмірі 2,5 % за один день користування кредитом протягом решти 28 днів. Договір підписаний сторонами в порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором станом на 13.04.2024 утворилася заборгованість у сумі 31680 грн, що складається із 16000 грн заборгованості за тілом кредиту, 15680 грн заборгованості за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.14). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків та оформлена в електронній формі. Частина 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Стаття 12 цього Закону визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. Суд стягує з відповідача на користь позивача 31680 грн заборгованості за кредитним договором № 03.03.2024-100002975 від 03.03.2024, що складається із 16000 грн заборгованості за тілом кредиту, 15680 грн заборгованості за відсотками. З урахуванням вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн (а.с.37). На підставі наведеного, відповідно до ст. 207, 526, 639, 1046, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію»,

Outcome: approved