Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила змінити спосіб стягнення аліментів, тобто змінити спосіб стягнення аліментів з [PERSON] , [INFO] , (адреса місця реєстрації: [ADDRESS] ; РНОКПП: [NUMBER] ) на користь [PERSON] , [INFO] , (адреса місця проживання: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , визначений рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 03 квітня 2014 року, із твердої грошової суми у розмірі 1032 грн. на 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що [INFO] між [PERSON] та відповідачем - [PERSON] укладено шлюб, який був зареєстрований в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 350. Заочним рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 19 березня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від вказаного шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , яка згідно з заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 19 березня 2014 року проживає з позивачкою. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 03 квітня 2014 року (№554/380/14-ц) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , щомісяця у розмірі 1032 (одна тисяча тридцять дві) грн., починаючи січня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Також, цим рішенням стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання щомісяця у розмірі 1176 ( одна тисяча сто сімдесят шість) грн., починаючи з 14 січня 2014 року і до досягнення дитиною трьох років - [INFO] . Із довідки-розрахунку державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві від 20.03.2024 вбачається, що аліментні зобов?язання щодо утримання дитини [PERSON] належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 1 березня 2024 року має місце прострочення сплати аліментів, що призвело до виникнення заборгованості на суму 115510,00 грн. На даний час матеріальний стан позивачки змінився, оскільки з моменту ухвалення рішення відбувся стрімкий ріст цін, інфляція, постійне підвищення прожиткового мінімуму призвело до того що даних коштів не вистачає для утримання дитини. Ухвалою суду від 09 квітня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. У судове засідання позивач не з`явилась, адвокат надав заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлена належним чином. Відповідно до ч.2ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, дійшов висновку, що вимоги за позовною заявою не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що 04 червня 2008 року між [PERSON] та відповідачем - [PERSON] укладено шлюб, який був зареєстрований в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 350. Заочним рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 19 березня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від вказаного шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , яка згідно з заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 19 березня 2014 року проживає з позивачкою. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 03 квітня 2014 року (№554/380/14-ц) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , щомісяця у розмірі 1032 (одна тисяча тридцять дві) грн., починаючи січня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Також, цим рішенням стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання щомісяця у розмірі 1176 ( одна тисяча сто сімдесят шість) грн., починаючи з 14 січня 2014 року і до досягнення дитиною трьох років - [INFO] . Із довідки-розрахунку державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві від 20.03.2024 вбачається, що аліментні зобов?язання щодо утримання дитини [PERSON] належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 1 березня 2024 року має місце прострочення сплати аліментів, що призвело до виникнення заборгованості на суму 115510,00 грн. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, позивачка посилався на те, що у неї змінився матеріальний стан, оскільки з моменту ухвалення рішення відбувся стрімкий ріст цін, інфляція, постійне підвищення прожиткового мінімуму призвело до того що даних коштів не вистачає для утримання дитини. У постанові Верховного Суду від 03 липня 2024 року у справі справа № 552/2073/23 зроблено висновок про те, що зміна сімейного стану позивача без підтвердження погіршення його майнового стану не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1 ст.82 ЦПК України). Згідно із частиною першою статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Таким чином, з урахуванням обставин справи, враховуючи інтереси дитини позивачки, яка має право на належні умови для всебічного розвитку, освіти, виховання, на рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, суд вважає, що вимоги [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів підлягають задоволенню. За правилами ст.191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави потрібно стягнути судові витрати у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.

Outcome: approved