Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

11.07.2024 [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом, в якому просила змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.05.2023, а саме стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 01.07.2024 і до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що з 2019 року по кінець 2021 року вона проживала у цивільному шлюбі з [PERSON] [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Відповідач визнає своє батьківство і в свідоцтві про народження дитини саме він записаний її батьком. Після припинення спільного проживання відповідач щомісячно надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, однак у лютому 2023 року повідомив, що не буде добровільно платити аліменти на утримання дитини, так як ніде не працює. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.05.2023 по справі № 711/2139/23 з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи з 05.04.2023. На даний час відповідач працевлаштувався, працює дистанційним пілотом-випробувачем безпілотного повітряного судна в ТОВ «СКРІНТЕК» в м. Києві, має доньку від першого шлюбу - [PERSON] , [INFO] , на утримання якої сплачує аліменти у розмірі частини всіх видів доходів щомісячно. Тобто, у відповідача змінився матеріальний стан, у зв`язку з чим виникла необхідність у зміні способу стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] . За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.07.2024 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій визнав позовні вимоги та просив проводити розгляд справи без його участі. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов наступного висновку. Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 25.01.2020 Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.05.2023 по справі № 711/2139/23 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3\~000,00 грн., щомісячно, починаючи з 05.04.2023 і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] має статус учасника бойових дій, працює в ТОВ «СКРІНТЕК» на посаді дистанційного пілота-випробувача безпілотного повітряного судна, отримує регулярний дохід, має доньку від першого шлюбу - [PERSON] , [INFO] , на утримання якої сплачує аліменти у розмірі частини всіх видів доходів щомісячно. Звертаючись до суду із вищезазначеним позовом позивачка посилалась на те, що з часу присудження аліментів матеріальне становище відповідача покращилося, тому виникли підстави для зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на 1/6 частку всіх видів заробітку (доходу). Положеннями частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, за змістом статей 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Таким чином, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у статтях 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 05.02.2014 по справі № 6-143цс13, і неодноразово підтриманою Верховним Судом у постановах від 30.06.2020 у справі № 343/945/19, від 12.01.2022 у справі № 545/3115/19, від 23.05.2022 у справі № 752/26176/18. Таким чином,\~враховуючи наведені\~положення закону\~та встановлені\~судом обставини\~справи, а\~саме,\~що з часу присудження аліментів, які були визначені в твердій грошовій сумі, матеріальне становище відповідача покращилося, зокрема, останній працевлаштувався та отримує регулярний дохід, а також приймаючи до уваги визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та зміну способу стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми на 1/6 частку всіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивачка на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved