Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

26.04.2024 року до Київського районного суду м.Полтави звернулася [PERSON] з позовними вимогами до [PERSON] про визнання права власності. В позовній заяві вказувала на те, що 26 грудня 2023 року вона отримала у власність 5/12 частини житлового будинку з господарськими будівлями в [ADDRESS] . Інша частина житлового будинку з господарськими спорудами належить відповідачу [PERSON] . Житловий будинок знаходиться на не приватизованій земельній ділянці комунальної власності площею 0,1068 га. Між позивачкою та відповідачем склався порядок користування і володіння конкретно визначеним майном. У визначених на сьогоднішній день межах користування нерухомим майном було встановлене ще з 1970-х років за попереднього власника - [PERSON] , після якого позивачка прийняла спадщину. Всі будівлі співвласників відокремлені, розташовані на земельній ділянці, що розділена огорожею. Жодних спільних об`єктів нерухомого майна немає, кожен має окремі входи до власної частини подвір`я. Вона має об`єкти нерухомості з обох сторін земельної ділянки. Гараж збудований ще у 1980-х роках і має окремий вихід на вулицю без порушення територіальних меж інших співвласників. Крім того, частина подвір`я на якому знаходиться частка житлового будинку позивачки з`єднується проходом з частиною ділянки де знаходиться її гараж. Вона в нотаріальному порядку не має можливості укласти договір поділу нерухомого майна, оскільки земельна ділянка для обслуговування житлового будинку не зареєстрована в Державному земельному кадастрі, та й між співвласниками відсутня згода, щодо поділу в нотаріальному порядку. Вона не має правовстановчих документів на власну частину нерухомого майна і не має наміру їх виготовляти, що фактично унеможливлює укладення договору поділу в нотаріальному порядку. В зв`язку з чим просила суд виділити їй в натурі в окрему інвентарну одиницю із спільної часткової власності житловий будинок "А-1" в складі веранда І площею 10,7 м. кв., приміщення ІІ площею 15,0 м. кв., кухня 1 площею 10,5 м. кв., санвузол 2 площею 11,0 м. кв., кімната 3 площею 7,0 м. кв., коридор 4 площею 6,2 м. кв., кімната 5 площею 17,0 м. кв., загальною площею 51,7 м. кв. та житловою площею 24 м. кв., а також господарські будівлі у складі навісу "а4", літньої кухні "Б,б,б1", вбиральні "Г", гаражу "Е", огорожі №1, воріт з хвірткою №5, що знаходяться в [ADDRESS] . Визнати за нею право власності на житловий будинок "А-1" в складі веранда І площею 10,7 м. кв., приміщення ІІ площею 15,0 м. кв., кухня 1 площею 10,5 м. кв., санвузол 2 площею 11,0 м. кв., кімната 3 площею 7,0 м. кв., коридор 4 площею 6,2 м. кв., кімната 5 площею 17,0 м. кв., загальною площею 51,7 м. кв. та житловою площею 24 м. кв., а також господарські будівлі у складі навісу "а4", літньої кухні "Б,б,б1", вбиральні "Г", гаражу "Е", огорожі №1, воріт з хвірткою №5, що знаходяться в [ADDRESS] . Встановити їй порядок користування земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] згідно плану меж земельної ділянки, що зафарбований жовтим кольором у висновку № 84 щодо технічної можливості про поділ спільної часткової власності об`єкта нерухомого майна від 12.02.2024 р. 29.04.2024 року судом відкрито провадження за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання, про що постановлено відповідну ухвалу. Ухвалою суду від 19.06.2024 року закрито підготовче засідання, призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Савчук О.В. не з`явилися, попередньо надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі, просять задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі. 26.07.2024 року від представника третьої особи Київської районної в м.Полтаві ради Дудецької С.М. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, за наявними в матеріалах справи документами. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились, з ухваленням заочного рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, в зв`язку з неявкою усіх сторін в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 26 грудня 2023 року [PERSON] отримала у власність 5/12 частини житлового будинку з господарськими будівлями в [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, що видане державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори Варбецькою Т.М. В свою чергу судом встановлено, що інша частина житлового будинку з господарськими спорудами належить відповідачу [PERSON] . Крім того, з матеріалів справи вбачається, що житловий будинок знаходиться на не приватизованій земельній ділянці комунальної власності площею 0,1068 га. Також, судом встановлено, що між сторонами склався порядок користування і володіння спірним майном. На даний час [PERSON] не має можливості укласти договір поділу нерухомого майна, оскільки земельна ділянка для обслуговування житлового будинку не зареєстрована в Державному земельному кадастрі, та й між співвласниками відсутня згода, щодо поділу в нотаріальному порядку. Відповідно до ч.1 ст. 316, ч.1 ст. 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В силу вимог ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Окрім цього, як передбачено ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. У відповідності до абз. 1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04 жовтня 1991 року (з подальшими змінами та доповненнями) при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом. Згідно Висновку № 84 щодо технічної можливості поділу із спільної часткової власності об`єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , за технічними показниками 5/12 частини домоволодіння, які належать позивачці та земельної ділянки для їх обслуговування є відокремленими, мають окремий вхід і можуть бути виділені в натурі в окремий об`єкт права власності. На схемах показано червоним кольором. Згідно висновку позивачці належить частина житлового будинку "А-1" у складі приміщень: веранда І площею 10,7 м. кв., приміщення ІІ площею 15,0 м. кв., кухня 1 площею 10,5 м. кв., санвузол 2 площею 11,0 м. кв., кімната 3 площею 7,0 м. кв., коридор 4 площею 6,2 м. кв., кімната 5 площею 17,0 м. кв., загальною площею 51,7 м. кв. та житловою площею 24 м. кв. Також господарські будівлі: навіс "а4", літня кухня "Б,б,б1", вбиральня "Г", гараж "Е", огорожа №1, ворота-хвіртка №5. Згідно даних технічного паспорту, складеного станом на 14.11.2023 р. всі будівлі в [ADDRESS] збудовані (реконструйовані) до 1991 року, отже, самовільна реконструкція чи будівництво відсутні. На підставі вищенаведеного, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved