Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-25 00:00:00

06 листопада 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 23 листопада 1996 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції за актовим записом № 1765. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 23 листопада 1996 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачкою. Від цього шлюбу сторони дітей не мають. Зазначив, що сімейне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові та поваги один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені. Позивач зазначив, що подальше спільне життя з відповідачкою суперечить його інтересам та він не зацікавлений в збереженні шлюбу, тому просив розірвати шлюб позивача з відповідачкою. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2023 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. 19 лютого 2024 року на адресу суду від представника відповідача адвоката Комова О. Г., який діє в інтересах [PERSON] на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги № 1101/24-ПД-01 від 11 січня 2024 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідачка категорично не погоджується з доводами, викладеними позивачем, та заперечує щодо задоволення позовних вимог. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26 березня 2024 року частково задоволено клопотання представника відповідача та надано сторонам строк для примирення чотири місяці. Позивач у судове засідання не з`явився, 26 липня 2024 року на адресу суду надав заяву, в якій просив проводити судове засідання за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка та її представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з таких підстав. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 23 листопада 1996 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції за актовим записом № 1765, під час державної реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане повторно 19 липня 2023 року Миколаївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). На підставі наданих сторонами доказів суд встановив, що сімейно-шлюбні відносини не підтримуються, спільне життя між подружжям стало неможливим через відсутність однакових поглядів на сімейне життя, внаслідок чого позивач не має бажання зберегти сімейні відносини. Реалізуючи положення ст. 112 СК України під час розгляду справи суд створив всі необхідні умови для всебічного та повного з`ясування обставин справи, а саме: за клопотанням сторони відповідача надав сторонам для примирення строк чотири місяці, що відповідає положенням ст. 111 СК України та п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, відповідно до якого судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. Проте, як вбачається з письмової заяви позивача, наданий судом строк для примирення не виправив ситуацію, яка склалася у родині, у зв`язку з чим позивач наполягає на розірванні шлюбу. За змістом положень ч. 1 ст.\~24\~СК України та ст.\~51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбних відносин суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, зміна шлюбного прізвища на дошлюбне залежить виключно від волевиявлення особи яка змінила своє дошлюбне прізвище на шлюбне, та не може залежати від бажання іншого з подружжя. У зв`язку з відсутністю заяви відповідачки [PERSON] щодо зміни її прізвища після розірвання шлюбу, суд залишає їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідачки на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 грн 20 коп. На підставі ч. 3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України і

Outcome: approved