Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-04 00:00:00

Позивач [PERSON] у квітні 2024 року звернувся до суду з позовом до Зимнівської сільської ради Володимирського району Волинської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Нещодавно він випадково натрапив на теку з батьківськими паперами, де знайшов копії державних актів на право постійного користування землею серії ВЛ №106 та ІІ-ВЛ №001069, про які раніше йому не було відомо. Вказує, що він є спадкоємцем першої черги. Проте, у встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини він до нотаріальної контори не звернувся з поважних причин, оскільки не був обізнаний про наявність у спадкодавця вказаного майна. Зважаючи на викладене просить визначити йому додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 26.04.2024 на підставі вказаної позовної заяви відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Позивач у підготовче засідання не з`явився, однак представник позивача [PERSON] подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить проводити розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача. Представник відповідача у підготовче засідання також не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Враховуючи те, що учасники справи у підготовче засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4\~ст.200 ЦПК України\~ухвалення в підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Беручи до уваги те, що відповідач визнає позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити за результатами підготовчого провадження. Суд, оцінивши наявні у справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] батько позивача, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис №283, та копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі і на земельні ділянки, на підставі державних актів на право постійного користування землею серії ІІ-ВЛ №001069, ВЛ №106. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1218,\~ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~1220\~ЦК України\~внаслідок смерті\~особи відкривається\~спадщина,\~до складу\~якої входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до вимог ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч.1 ст.1222 ЦК України). Відповідно до чч. 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно наданої суду копії спадкової справи №23/2024 до майна померлого [INFO] [PERSON] встановлено, що позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька лише 11.04.2024, тобто з пропуском строку, встановленого ст.1270 ЦК України. Постановою приватного нотаріуса Володимирського районного нотаріального округу Волинської області Гордійчука Б.Б. від 11.04.2024 №40/02-31 позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії оскільки він не прийняв спадщину до закінчення шестимісячного строку, відповідно до ст.ст.1268, 1269 ЦК України. Згідно з ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 26 червня 2019 року по справі №565/1145/17. Отже, суд визнає, що зазначені позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, а саме, необізнаність про наявність спадкового майна, є поважними. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими, доведеними, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved