Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-08 00:00:00

03.04.2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» 280 000 гривень на відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві, без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. В обґрунтування позову зазначено, що з 01.10.2008 року по 01.03.2023 рік працював на підприємстві відповідача з повним робочим днем у шкідливих умовах праці. Внаслідок порушення відповідачем норм охорони праці, який не створив безпечних умов праці ним отримано професійне захворювання, первинно встановлено 30 % втрати працездатності, на повторному МСЕК було встановлено 60% втрати працездатності та третя група інвалідності безстроково з причини професійного захворювання, визначено потребу медикаментозне лікування, забезпечення виробами медичного призначення, тобто вважає, що з вини відповідача йому завдана моральна шкода, яку він оцінює в 280 000 грн. 05.04.2024 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. 24.04.2024 року представник відповідача через «Електронний суд» надала до суду\~відзив,\~в якому просила в задоволенні позовних вимог позивача відмовити, посилаючись на\~те, що Позивач працював на декількох підприємствах, а саме: ВАТ «КЗРК» Шахта «Гвардійська», ПРАТ «ЦГЗК», тобто професійне захворювання отримано на інших підприємствах вугільної галузі. Позивач не надав доказів, підтверджуючих факт виникнення у Позивача професійного захворювання з вини саме підприємства Відповідача. Укладаючи з Відповідачем трудовий договір, відповідно до статті 29 Кодексу законів про працю України\~був повідомлений і ознайомлений під розпис про його права і обов`язки, про умови праці, наявність на робочому місці, наявність небезпечних і шкідливих виробничих факторів та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і\~компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавств і колективного договору. Крім того зазначила, що розмір моральної шкоди, заявлений Позивачам, на її думку, є значно завищеним та таким, що розрахований без урахування вимог розумності та справедливості та без законодавчого обґрунтування підстав та розміру відшкодування; а питання стягувати чи ні податку, на її переконання, повинно врегульовуватися не рішенням суду, яким визначається моральна шкода, а діючим на час виконання рішення суду законодавства. Згідно ст.\~279\~ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Так, судом встановлено, що з 01.10.2008 року прийнятий майстром гірничим підземної дільниці з повним робочим днем в підземних умовах дільниці дробильно-бункерного комплексу та шахтного підйому №3 шахти імені Орджонікідзе із правом пільгового пенсійного забезпечення за списком №1; 19.03.2009 року переведено старшим диспетчером виробничого відділу у загально шахтного персоналу шахти імені Орджонікідзе; 11.03.2013 року переведений диспетчером виробничого відділу загально шахтного персоналу шахти імені Орджонікідзе; 01.03.2023 року звільнений з роботи за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію ( а.с.8-11). Відповідно до Довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААА № 127039, виданої 17.01.2023 року [PERSON] встановлена ІІІ група інвалідності, ступінь втрати професійної працездатності 30% ХОЗЛ безстроково, потреба у санітарно-курортному лікуванні, медикаментозному лікуванні, забезпечення виробами медичного призначення (а.с.16). \~ \~ \~ \~ Відповідно до Довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААВ №130702 первинно встановлено третю групу інвалідності, протипоказана важка праця в умовах виробничого пилу, запропоновано спостерігання сімейного лікаря (а.с.16). \~ \~ \~ \~Відповідно до Довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААА №129828 від 04.01.2024 року повторно встановлена третя група інвалідності, ступінь втрати професійної працездатності 60% по ХОЗЛ безстроково, потреба у санітарно-курортному лікуванні, медикаментозному лікуванні, забезпечення виробами медичного призначення (а.с.15). 09.11.2022 року складено Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) відносно [PERSON] : хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії), група В. ЛН другого ступеня. Згідно акту розслідування причина виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння): працюючи в підземних умовах шахти імені Орджонікідзе (нині ш. ім.. Колачевського майстром гірничим підземної дільниці дробильно-бункерного комплексу та шахтного підйому №3 01.10.2008 по 19.03.2009 забезпечував безперебійну і технічно правильну експлуатаційно гірничошахтного устаткування. При цьому внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, порушень роботи систем вентиляції та пилоподавлення, підпадав під вплив підвищених концентрацій аерозолю переважно фібро генної дії у повітрі робочої зони. Також згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії ДУ «Український науково дослідний інститут промислової медицини» від 13.10.2022 підставою для встановлення професійного характеру захворювання послужив профмаршрут: з 1993.11- по 2008.03. - ВАТ «КЗРК» (а.с.12-13). Відповідно санітарно-гігієнічної характеристики умов праці від 02.11.2021 року №1063/4.6-1 року зазначено, що за вмістом пилу переважно фібро генної дії в повітрі робочої зони до 3 класу 1 ступеня (шкідливі); -за показниками мікроклімату до 3 класу 1 ступеня (шкідливі); Загальна оцінка: умови праці відноситься до 3 класу 1 ступеня (шкідливі). У зв`язку із професійним захворюванням [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується епікризами (а.с.14, 17, 18). Відповідно до виписки у [PERSON] наявні: задишка при незначній фізичній загрузці, епізоди утрудненого дихання після фізичної загрузки, купіруються інгаляцієй беродуала Н, кашель з виділенням слизово-гнійного в`язкого мокротиння, дискомфорт в грудній клітці, головокружіння після приступу кашлю, слабкість, зниження слуху, серцебиття, підвищення температури тіла (а.с.17). Частиною 4 ст.\~43\~Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. У ст. 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року № 155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я. Відповідно достатті 153\~КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173\~КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Ст.\~4\~Закону України\~«Про охорону\~праці» визначено, що державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Статтею 237-1\~КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ч.1, п.1ч.2, ч.3-5ст.23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Конституційний Суд України у пункті 4.1 Рішення від 27 січня 2004 року у справі № 1-9/2004 за конституційним зверненням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кіровоградській області про офіційне тлумачення положення частини третьої статті 34Закону України\~«Про загальнообов`язкове\~державне соціальне\~страхування від\~нещасного випадку\~на виробництві\~та професійного\~захворювання,\~які спричинили\~втрату працездатності» зазначив, що ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричинюють йому моральні і фізичні страждання. Втрата працездатності, яка встановлена висновком медико-соціальною експертною комісією, вже сама по собі свідчить про спричинення моральної шкоди, оскільки стан здоров`я потерпілого погіршено. Отже, аналізуючи наведені норми чинного законодавства та встановлені по справі обставини, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем, як роботодавцем, на якого покладається обов`язок забезпечувати безпечні і нешкідливі умови праці, права позивача на належні, безпечні і здорові умови праці, що полягало у виконанні робіт у небезпечних для здоров`я умовах, яке призвело до заподіяння позивачеві моральних та фізичних страждань, порушення нормальних життєвих зв`язків, з причини отримання внаслідок наведених факторів професійного захворювання, що призвело до втрати працездатності на 60 % та встановлено ІІІ групу інвалідності безстроково, що вимагає постійного лікування, тобто суд вважає доведеним наявність моральної (немайнової) шкоди; доведеним обов`язок саме відповідача, як заподіювача такої шкоди по її відшкодуванню; доведеним наявність причинного зв`язку між шкодою і діями (бездіяльністю) відповідача та права позивача на відшкодування такої шкоди. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує заявлений позивачем розмір грошового відшкодування завданої моральної шкоди, яку він оцінив в 280 000 грн., враховує період роботи позивача на підприємства відповідача, який становить 14 років 10 місяців, характер отриманих позивачем професійних захворювань, відсоток втрати працездатності, який позивачу встановлений у 60%, встановлення позивачу у зв`язку з наявністю наведеного професійного захворювання ІІІ групи інвалідності безстроково; тяжкість вимушених змін в його життєвих і виробничих стосунках, глибину фізичних та душевних страждань позивача за наведених обставин, а також враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в розмірі 220 000 грн., в іншій частині позов задоволенню не підлягає за необґрунтованістю. Оподаткування сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих позивачу внаслідок отриманого професійного захворювання чинним законодавством не передбачено (постанова Верховного Суду від 21 червня 2022 року по справі № 599/645/21), тому зазначена сума відшкодування підлягає стягненню з відповідача без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави також судовий збір в сумі 2200,00 грн. За таких підстав позов підлягає частковому задоволенню. З огляду на вищевикладене,

Outcome: partial