Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-01 00:00:00

У квітні 2024 року [PERSON] звернулась до Млинівського районного суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Зазначила, що 12.11.2013 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] , яка проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. Судовим наказом Млинівського районного суду Рівненської області від 10.03.2021 року у справі №566/213/21 з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 лютого 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. В даний час розмір аліментів є недостатнім для задоволення потреб дитини. Просить суд збільшити розмір аліментів, визначений судовим наказом Млинівського районного суду від 10.03.2021 року у справі №566/213/21 та стягувати з [PERSON] на її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 4000,00 (чотири тисячі) гривень , щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. 05 квітня 2024 року ухвалою Млинівського районного суду відкрито провадження у справі. 22\~квітня 2024\~року представник\~відповідача [PERSON] \~ адвокат\~Лейковський М.П.\~подав відзив\~на позовну\~заяву про\~збільшення розміру\~аліментів,\~в якому\~зазначив,\~що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які свідчили б про матеріальне становище відповідача та його спроможність сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі. Щодо перебування відповідача на заробітках за кордоном, зазначає, що на даний час останній там дійсно перебуває, однак не працевлаштований та немає доходів. Зазначає, що подані позивачем докази свого матеріального стану, стану здоров`я є неналежними. Також вказує, що зміна законодавчо визначеного мінімального розміру аліментів не є підставою для збільшення їх розміру на підставі\~ст.192 СК України. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Музика-Дубравський В.А. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав, зазначених в позовній заяві та просив її задоволити. Представник відповідача [PERSON] адвокат Лейковський М.П. позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві. Заслухавши думку представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено судом, батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.04.2017 року. (а.с.5) Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої Млинівською селищною радою, неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] проживає разом з позивачем. (а.с.6) Судовим наказом Млинівського районного суду Рівненської області від 10.03.2021 року у справі №566/213/21 з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 лютого 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 9) Судом також встановлено, що з моменту ухвалення судом рішення про стягнення аліментів від 10.03.2021 року стан здоров`я позивача [PERSON] значно погіршився, що підтведжується довідкою №181 від 29.02.2024 виданою КНП «Млинівська центральна районна лікарня» Млинівської селищної ради Рівненської області та довідкою від 06.03.2024, виданою завідуючим Млинівської підстанції СМД. (а.с.13,14). Разом з тим, відповідач станом на 30.07.2024 перебуває на заробітках за кордоном, що свідчить про зміну його матеріального стану та є одніє з підстав для збільшення розміру аліментів. Даний факт підтверджений представником відповідача в судовому засідання. Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Роз`яснення пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вказують, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Тобто законодавством чітко визначені умови зміни вже встановленого розміру аліментів: зміна матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів, що ґрунтується на ст.192 СК України. Разом з цим Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Постановою Верховної Ради України №78912 від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (ст.ст. 18 і 27). Аналіз даних положень законодавства, яке регулює спірні правовідносини, дає підстави для висновку про те, що обов`язок батьків утримувати свою дитину до її повноліття та забезпечувати в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідні для розвитку дитини, має бути виконаний батьками з урахуванням принципу якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Забезпечення цих інтересів має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за дитину, насамперед для її батьків. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому за змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Приймаючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги розмір прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років, котрий згідно з ст.7\~Закону України\~«Про державний\~бюджет України\~на 2024\~рік» з 1 січня 2024 року та на час розгляду справи становить 3196 гривень. \~ \~ \~ Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Аналізуючи надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що відповідач взмозі сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі, вказаному позивачем. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що надані позивачем докази є достатніми для прийняття рішення про задоволення її позовних вимог. Що стосується твердження представника відповідача про те, що відповідач дійсно перебуває за кордоном, однак не працевлаштований та немає доходів, суд вважає ці доводи такими, що не підтверджуються будь-якими доказами. За змістом ч.1 ст.281 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На думку суду, безпідставними є і доводи представника відповідача про те, що надані позивачем довідки медичних установ та довідки про доходи не можуть бути доказами, оскільки не містять всіх необхідних реквізитів. Суд вважає, що надані позивачем докази, зокрема, довідки (а.с.12-14) є належними та допустимими доказами відповідно до положень ст.ст.77, 78 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про збільшення розміру аліментів від сплати судового збору звільняються. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, а його позовні вимоги задоволені, судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Згідно ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Outcome: approved