Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-08 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 1.Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» заборгованість за спожиту теплову енергію в рамках неукладеного договору за період 04.10.2013 року по 14.04.2021 рік у розмірі 86 473,84 грн., інфляційні втрати у розмірі 3 874,11 грн. та 3% річних у розмірі 1 676,42 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. Аргументи учасників справи. 2.В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач протягом періоду з 04.10.2013 року по 14.04.2021 року здійснював постачання теплової енергії на користь відповідача - [PERSON] без договору про таке постачання. Відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що власником нежитлового приміщення 2 за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] . Згідно з рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради №343 від 12.10.2011 року «Про надання згоди на передачу окремих об`єктів теплопостачання Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до державного підприємства «Криворізька теплоцентраль», а саме об`єкти теплопостачання Довгинцівському, Жовтневому, Інгулецькому та Саксаганському районах в місті. Таким чином, виконавцем послуги теплопостачання для будинку за адресою: [ADDRESS] є позивач - АТ «Криворізька теплопостачання». Факт поставки теплової енергії у період 04.10.2013 року по 14.04.2021 рік підтверджується актами подачі та припинення подачі теплоносія на житловий будинок [ADDRESS] . У зв`язку із тим, що відповідач не проявляв власної ініціативи на укладання договору 27 квітня 2021 року позивач звернувся до відповідача із листом за вих. №2758/30 з проханням укласти договір купівлі-продажу теплової енергії, як власнику приміщення за адресою: [ADDRESS] . Лист було направлено за адресою: [ADDRESS] . Відповідач не надав відповіді на даний лист, та не забрав лист з поштового відділення та був повернутий позивачу за закінченням терміну зберігання. Таким чином позивач протягом періоду 04.10.2013 року по 14.04.2021 рік здійснював постачання теплової енергії на користь відповідача без договору на таке постачання. В наслідок неналежного виконання зобов`язань щодо здійснення оплати за спожиту за послугу у відповідача у період з 04.10.2013 року по 14.04.2021 рік утворилася заборгованість у розмірі 86 473,84 грн., інфляційні втрати у розмірі 3 874,11 грн. та 3% річних у розмірі 1 676,42 грн. 3.Від відповідача на адресу суду відзив не надходив. Заяви та клопотання учасників справи. 4.Від представника відповідача [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] на адресу суду надійшла заява про застосування строку позовної давності. В обґрунтування своєї заяви вказує, що з розрахунку заборгованості та зі змісту позовної заяви вбачається, що заборгованість за спожиту теплову енергію розраховано за період з 04.10.2013 року по 14.04.2021 року, що перевищує загальну позовну давність, що відповідно до ст. 257 ЦКУ триває 3 роки. З позовом до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області позивач звернувся 04.08.2023 року. Таким чином, позовна давність може бути застосована до вимог позивача щодо всіх сум, які були нараховані за період до 04.08.2020 року. 5.Від представника позивача на адресу суду надійшла заява про поновлення строку позовної давності, яка обґрунтовується тим, що у лютому 2022 року позивач звернувся до ФОП [PERSON] до Господарського суду Дніпропетровської області з таким самим позовом з таких самих підстав про стягнення заборгованості (справа № 904/587/22). 04.08.2022 Господарським судом Дніпропетровської області позовні вимоги задоволено частково та стягнуто основну суму заборгованості у розмірі 86 473,84 грн. Не погодившись із рішенням суду, зокрема із тим, що справа не підлягала розгляду у порядку господарського судочинства, відповідач подав апеляційну скаргу. 14.12.2022 Центральним апеляційним господарським судом у задоволенні апеляційної скарги ФОП [PERSON] відмовлено, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2022 у справі № 904/587/22 залишено без змін. Так, ФОП [PERSON] подав касаційну скаргу, яку Касаційний господарський суд задовольнив частково та направив справу на новий розгляд до Центрального апеляційного господарського суду (постанова від 07.03.2023). 05.07.2023 Центральний апеляційний господарський суд закрив провадження у справі № 904/587/22 у зв`язку із тим, що спір не підлягає розгляду у порядку господарського судочинства. У зв`язку із цим, позивач зміг лише 07.08.2023 звернутися до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу за захистом своїх прав. Зважаючи на позицію Верховного Суду у справі № 922/1467/19 неправильним та несправедливим є покладення виключно на позивача відповідальності за помилку у визначенні підвідомчості відповідної справи і позбавлення його права на захист у спірних правовідносинах. Враховуючи вищевикладене, просить суд поновити строк позовної давності та визнати поважними причинами його пропуску. 6.Представник позивача до зали судового засідання не з`явилась, надав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. 7.Відповідачі до зали суду не з`явилися, надав до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності. 8.Представник позивача, разом з позовною заявою заявила клопотання про витребування доказів, а саме з Державної фіскальної служби України інформацію щодо РНОКПП. Суд, дослідивши матеріали справи та клопотання про витребування доказів вважає, що воно не підлягає задоволенню, оскільки представником позивача в порушення вимог п. 2) ч. 2 ст. 84 ЦПК України не зазначено обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати. Процесуальні дії у справі. 9.09 жовтня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Обставини справи, встановлені судом. 10.Відповідно до рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради №343 від 12.10.2011 року «Про надання згоди на передачу окремих об`єктів теплопостачання Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до державного підприємства «Криворізька теплоцентраль», а саме об`єкти теплопостачання Довгинцівському, Жовтневому, Інгулецькому та Саксаганському районах в місті. (а.с.8) 11.Згідно до відомостей з державного реєстру прав власності на нерухоме майно нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] належить з 23.11.2006 року [PERSON] . (а.с.9) 12.Відповідно до листу за вих. 2758/30 від 27.04.2021 року, позивач звернувся до відповідача з проханням укласти договір купівлі-продажу теплової енергії, як власнику приміщення за адресою: [ADDRESS] . (а.с.10-19) 13.Факт поставки теплової енергії у період 04.10.2013 року по 14.04.2021 рік підтверджується рішеннями Криворізької міської ради та актами подачі та припинення подачі теплоносія на житловий будинок [ADDRESS] (а.с.20-51) 14.Згідно розрахунку наданого позивачем та розрахунку долученого до матеріалів справи, заборгованість відповідачів по оплаті за постачання теплової енергії за період 04.10.2013 року по 14.04.2021 рік у розмірі 86 473,84 грн., інфляційні втрати у розмірі 3 874,11 грн. та 3% річних у розмірі 1 676,42 грн. (а.с.52-54 зворот, 81-83) Джерела права й акти їх застосування. 15.Відповідно до ст.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. 16.Відповідно до вимог ст.ст.11,526 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 17.Статтею 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Аналогічні положення передбачаласт.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»(в попередній редакції закону). 18.Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлено ч. 6ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 №2633-IV. 19.Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. 20.Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. 21.Відповідно до положень статті 162 ЖК України власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. 22.Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. 23.Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке відповідно зі ст. 67, 68 ,162Житлового Кодексу України зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунка і встановлених тарифів. 24.Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. 25.Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року в справі №6-2951цс15. 26.Статтею 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. 27.Згідно зі статтею 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінка аргументів учасників справи та висновки суду. 28.Судовим розглядом встановлено, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по центральному опаленню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ України № 630 від 21.07.2005 року. 29.Відповідач є споживачем послуг, що надаються АТ «Криворізька теплоцентраль» як постачальником та виробником теплової енергії для потреб опалення і гарячого водопостачання за адресою: [ADDRESS] . 30.Суд приймає до уваги твердження представника позивача, що протягом періоду з 04.10.2013 року по 14.04.2021 року позивач свої зобов`язання по наданню житлово-комунальних послуг з централізованого опалення виконував належним чином, однак відповідач своєчасно та в повному обсязі оплату за спожиті ними послуги не вносив, в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 86 473,84 грн. 31.Проте, представник відповідача Мотуз Олександр Володимирович, який діє в інтересах [PERSON] подав до суду заяву про застосування позовної давності. 32.З матеріалів справи вбачається, що представник позивача звернувся до суду з вищезазначеним позовом 08.08.2023 року. З детальної виписки по особовому рахунку вбачається, що відповідач за період з 04.10.2013 року по 14.04.2021 року не сплачував комунальні платежі за спожиту теплову енергії. 33.Тобто заборгованість повинна би рахуватись з 08.08.2020 року по 14.04.2021 року. 34.Суд приймає до уваги клопотання представника позивача про поновлення строків позовної давності у зв`язку з розглядом даної справи в порядку господарського судочинства, з огляду на наступне. 35.Відповідно до позиції Верховного Суду у справі №922/1467/19 від 15.05.2020 року, на яку посилається представник позивача, подання позову з недодержанням правил підвідомчості/підсудності не перериває перебігу позовної давності, але, разом з тим, з урахуванням конкретних обставин справи, може бути поважною причиною для поновлення строку позовної давності для звернення до суду за захистом порушеного права. 36.Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.04.2019 у справі №902/326/16 та від 24.09.2019 у справі №922/1151/18, і колегія суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду не вбачає підстав для відступлення від висновку щодо застосування наведених норм права у подібних правовідносинах, викладених в раніше ухвалених судових рішеннях Верховного Суду. 37.Тому суд враховує, що причини пропуску строку позовної давності в даному випадку пов`язані з обставинами, що залежать не тільки і не стільки від позивача, а й з обставинами, які знаходяться поза межами його контролю, зокрема, з фактом прийняття у лютому 2022 року Господарським судом Дніпропетровської області позовної заяви позивача до відповідача, з непогодженням відповідачем рішенням суду, що призвело до передачі матеріалів справи до Центрального апеляційного господарського суду, потім до Касаційного господарського суду, та повернення на новий розгляд до Центрального апеляційного господарського суду, що в подальшому закрив провадження у зв`язку з тим, що спір не підлягає розгляду у порядку господарського судочинства. 38.Враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку про визнання причин пропуску строків позовної давності позивачем поважними та можливим поновити строки позовної давності. В результаті чого потрібно рахувати заборгованість відповідача з дня подання позову до Господарського суду Дніпропетровської області, а саме з лютого 2022 року. Тобто заборгованість вже повинна рахуватись з 01.02.2019 року по 14.04.2021 року. 39.Разом з тим, згідно з пунктами 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. 40.Відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 року Кабінетом Міністрів України прийнято 11.03.2020 року постанову «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» за №211, якою установлено із 12 березня до 3 квітня 2020 року на усій території України карантин. У подальшому Кабінет Міністрів України неодноразово продовжував карантин на території України, який діє й на теперішній час. 41.02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. 42.Тобто, строк позовної давності, в силу пункту 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, продовжено на строк дії карантину. 43.У постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року по справі №679/1136/21 зазначено, що: «у пункті 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року №540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби (COVID-19)». 44.Виходячи із взаємозв`язку норм права, які були прийняті органом законодавчої влади в Україні під час дії карантину, введеного Урядом України у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), цілей, з метою яких ці норми впроваджені, а також з метою недопущення безпідставного звуження прав учасників цивільних правовідносин, пункт 12 Перехідних і прикінцевих положень ЦК України щодо продовження під час карантину строків загальної і спеціальної позовної давності, передбачених статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, підлягає застосуванню і у тому випадку, коли тривалість строку позовної давності визначена законом. 45.Оскільки, перебіг трирічної позовної давності щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за квітень 2017 року закінчився під час дії карантину, тому ці строки продовжуються, що свідчить про дотримання позивачем позовної давності при зверненні до суду з даним позовом в частині стягнення заборгованості за період починаючи з 02 квітня 2017 року. 46.Тобто, строк позовної давності до даних правовідносин необхідно відраховувати з 01.04.2017 року. 47.З урахуванням вищевикладеного, суд доходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту послугу за період з 02.04.2017 року по 14.04.2021 року у розмірі 47 693,64 грн. (відповідно до розрахунку, що надав позивач, нарахування з березня 2017 року по листопад 2017 року не здійснювалось, тому заборгованість рахується за період з листопада 2017 по квітень 2021 року (11 815,03 + 10 615,43 + 10 788,29 + 14 474,89), інфляційні втрати у розмірі 3 874,11 грн. (заборгованість за період нарахувань, а саме з 01.03.2019 року по 01.06.2021 року) та 3% річних у розмірі 1 676,42 грн. (заборгованість за період нарахувань, а саме з 01.03.2019 року по 01.06.2021 року) Розподіл судових витрат. 48.Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем під час звернення до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2 684,00 грн. (а.с.4) 49.Враховуючи, що позовні вимоги задоволені судом частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1 552,96 грн.

Outcome: partial