Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-01 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до суду, мотивуючи це тим, що 28.02.2017 року за попередньою домовленістю з [PERSON] фактично\~уклала договір\~купівлі-продажу\~житлового будинку\~з надвірними\~будівлями за\~адресою:\~ [ADDRESS] .Того ж дня, [PERSON] надала їй розписку від 28.02.2017 року, з якої вбачається, що [PERSON] отримала від [PERSON] кошти в сумі 40000 гривень в рахунок оплати за придбаний нею житловий будинок з надвірними будівлями за вище вказаною адресою, в підтвердження намірів майбутнього укладання договору, при цьому продавець зобов`язалась оформити нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу після підготовки необхідних документів. Однак, [PERSON] до цього часу своє зобов`язання не виконала, документи не підготувала, крім цього взагалі виїхала за межі Петрівської територіальної громади, місце її перебування невідоме, а тому позивачка просить суд визнати договір купівлі-продажу дійсним та визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок. Позивачка в судове засідання не з`явилась, проте письмовою заявою просила суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, щодо задоволення позову заперечень не висловив. Суд, дослідивши документи справи вважає, що позов слід задовольнити з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що 28.02.2017 року [PERSON] за попередньою домовленістю з [PERSON] фактично уклала договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , який належав останній на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.09.1994 року, що підтверджується архівною довідкою №1037 від 10.08.2021 року (а.с.13). Того ж\~дня,\~ [PERSON] \~надала [PERSON] \~розписку від\~28.02.2017\~року,\~з якої\~вбачається,\~що [PERSON] \~отримала від\~ [PERSON] кошти\~в сумі\~40000\~гривень в\~рахунок оплати\~за придбаний\~нею житловий\~будинок з\~надвірними будівлями\~за вище\~вказаною адресою,\~в підтвердження\~намірів майбутнього\~укладання договору,\~при цьому\~продавець зобов`язувався\~оформити нотаріально\~посвідчений договір\~купівлі-продажу\~після підготовки\~необхідних документів та присвоєння\~кадастрового номера\~земельній ділянці\~під вказаним\~будинком (а.с.7). Однак, [PERSON] до цього часу своє зобов`язання не виконала, документи не підготувала, крім цього взагалі виїхала за межі Петрівської територіальної громади, що підтверджується довідкою № 581 від 17.07.2024 року, з якої вбачається, що [PERSON] з 2017 року на території селищної ради не проживає, місце її перебування невідоме. Крім цього, з вище вказаної довідки, виданої Петрівською селищною радою Олександрійського району Кіровоградської області вбачається, що [PERSON] , з 2017 року проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] та одноособово несе всі витрати по утриманню будинку за даною адресою (а.с.14). Положенням ч. 1 ст. 203 ЦК України передбачено, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Однак, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. З вище вказаного вбачається, що сторони дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору, відбулося повне виконання умов договору купівлі-продажу, вказані дії підтверджуються розпискою, з якої вбачається, що [PERSON] в повному обсязі отримала кошти за придбаний будинок, при цьому передала ключі від нього [PERSON] , яким позивачка користується до цього часу. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Частина друга цієї ж статті встановлює, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У частині 1 статті 334 ЦК України вказано, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно з ч.3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що при укладанні було дотримано усіх істотних умов договору купівлі-продажу житлового будинку, відбулось повне виконання попереднього договору, суд вважає, що позов слід задовольнити. Вказані правовідносини регулюються ст.ст.203,220,328,334,392 ЦК України.

Outcome: approved