Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-01 00:00:00

В січні 2024 року АТ «Креді Агріколь Банк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] , в інтересах якої діє законний представник [PERSON] , про стягнення боргу кредитором спадкодавця. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 06.09.2021 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 6/2294499, відповідно до якого позивач надав позичальнику кредит у сумі 80\~000,00 грн. [INFO] позичальник [PERSON] померла. 08.11.2021 року позивач звернувся до Олександрійської міської державної нотаріальної контори з претензією до спадкоємців [PERSON] . Станом на 25.10.2021 року загальна сума заборгованості складала 81\~387 86 грн. Відповідно до відповіді від 13.06.2022 року Перша олександрійська державна нотаріальна контора Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) щодо надання інформації про спадкоємців [PERSON] , померлої [INFO] посилається на нотаріальну таємницю, а також повідомила, що спадкоємцям померлої буде доведено до відома про наявність претензії. Проте, зазначена претензія залишилася без вручення і була повернута позивачу з відміткою «за закінченням терміну зберігання», заборгованість лишилась непогашеною. В зв`язку з цим, позивач просить стягнути пропорційно вартості частки успадкованого майна з [PERSON] та [PERSON] , в інтересах якої діє законний представник [PERSON] , на користь АТ «Креді Агріколь Банк» борг в сумі 81\~387, 86 рн. та витрати по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 20.03.2024 року цивільну справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.44). Ухвалою суду від 07.05.2024 року клопотання представника позивача про витребування доказів було задоволено в частині витребування копії спадкової справи (а.с.63). Представник позивача у судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання, в якому просив розгляд справи\~проводити без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причин неявки суду не повідомили, відзиву на позов не надійшло. Суд на підставі ст.ст.223 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів у відсутність зазначених осіб. Суд проводить заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, докази у їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.09.2021 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 6/2294499, відповідно до якого банк надав, а відповідач отримав кредитні кошти в сумі 80\~000,00 грн. строком на 72 місяці - з 06.09.2021 року по 05.09.2027 року (а.с. 6-13). Відповідно до п.1.1. Кредитного договору Позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за цим Договором щомісячно в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту (Додаток № 1 до Договору, що є його невід`ємною частиною), надалі - Графік платежів по кредиту, як День повернення кредиту. Пунктом 1.4. Кредитного договору встановлено, що за користування кредитом Позичальник сплачує проценту винагороду (надалі - проценти) щомісячно, в розмірі 15% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку Позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за Кредитним договором, а також Позичальник сплачує комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно, в розмірі 2,35% у місяць від суми кредиту, зазначеної в п.1.1. Кредитного договору. Також, [PERSON] підписала Додаток №1 до Кредитного договору № 6/2294499 від 06.09.2021 року - \~Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, в якому зазначено строки та суми внесення платежів (а.с.11-13). Матеріали справи містять виписку з особового рахунку відповідача, що відображає зарахування на рахунок відповідача кредитних коштів у сумі 80\~000,00 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. [INFO] позичальник [PERSON] померла, що підтверджується світлокопією свідоцтва про смерть (а.с.24). Позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором № 6/2294499 від 06.09.2021\~року (а.с.5), з якого вбачається, що станом на 25.10.2021року за позичальником [PERSON] рахується заборгованість в загальній сумі 81\~387, 86грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту. Отже, в судовому засіданні встановлено, що зобов`язання позичальником [PERSON] виконувалися не належним чином та не регулярно, чим істотно були порушені умови кредитного договору. Відповідно до статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. За змістом статей 1216, 1218 ЦК України у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням. Кредитні правовідносини, які виникли між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] допускають правонаступництво. Відповідно до ч.2 ст.1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`явлення вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса. При цьому, на відміну від пред`явлення вимоги безпосередньо до спадкоємців, кредитор, скеровуючи претензію до нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один із спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі. Кредитор вправі звернутись до будь-якого нотаріуса за місцем відкриття спадщини, тобто до нотаріуса нотаріального округу за останнім місцем проживання померлого. В такому випадку нотаріус відкриває спадщину за заявою кредитора, адже наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» визначено, що спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви спадкоємця про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини, претензії кредитора та ін. Нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, установлений статтею 1281 ЦК України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про претензію, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, або виконавця заповіту. З копії спадкової справи (а.с.79-94) вбачається, що позивач в порядку ст.1281 ЦК України в шестимісячний строк з дня коли він дізнався про відкриття спадщини звернувся до нотаріальної контори з претензією кредитора до спадкоємців [PERSON] , вих.№10451/2481 від 08.11.2021 року (а.с.88), у якій повідомив про заборгованість спадкодавця у розмірі 81\~387, 86 грн. Спадкова справа №8/2022 Олександрійською міською державною нотаріальною конторою №1 Кіровоградської області була заведена на підставі претензії. Позивачу було надано відповідну відповідь (а.с.89). Згідно з нормою ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права й обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за винятком прав і обов`язків, зазначених у ст.1219 ЦК України (статті 1218 цього Кодексу). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у ч.3 та 4 ст.1268 ЦК України, ст.1269 ЦК України. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Так, згідно із ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 цього Кодексу «Оформлення права на спадщину»). Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України). Частиною 1 ст.1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст.1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до ст.1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст.1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємця. Виходячи з наведених норм, при вирішенні спору про стягнення із спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора спадкодавця встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням факту прийняття спадщини спадкоємцями, кола спадкоємців, переліку і вартості отриманого останніми у спадщину майна. За змістом ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Стаття 60 ЦПК України передбачає обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з копією довідки про реєстрацію місця проживання особи від 27.02.2019 року №2610, виданої Управлінням дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради, вбачається, що [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 26). Згідно з інформацією, наданою на запит суду Управлінням дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с 43). Згідно з інформацією, наданою на запит суду Управлінням дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради, відомості щодо реєстрації або зняття з реєстрації [PERSON] , [INFO] , в реєстрі територіальної громади відсутні (а.с. 42). З копії спадкової справи (а.с.79-94) вбачається, що спадкоємці померлої [PERSON] \~із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися. Беручи до уваги, що [PERSON] та [PERSON] , в інтересах якої діє законний представник [PERSON] , спадщину не оформлювали, тобто взагалі не успадкували будь-яке майно після смерті [PERSON] , суд вважає, що відповідачі не повинні задовольняти вимогу банку про повернення кредитної заборгованості, яку мала [PERSON] . Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що останні взагалі проживали разом із спадкодавцем на момент її смерті, оскільки навіть факт реєстрації за однією адресою достеменно не свідчить про спільне проживання. За таких обставин суд доходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, тому в задоволенні позову належить відмовити повністю. Згідно з вимогами ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, відшкодування судових витрат, понесених позивачем на сплату судового збору при поданні позову до суду, не здійснюється.

Outcome: dismissed