Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-23 00:00:00

У лютому 2024 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Носівського районного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № Z75.00610.004519371 від 12 листопада 2018 року в розмірі 114651,12 грн та понесених судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12 листопада 2018 року [PERSON] уклала із акціонерним товариством «Ідея Банк» (далі АТ «Ідея Банк») кредитний договір № Z75.00610.004519371. 07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено договір факторингу № 07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № Z75.00610.004519371 від 12 листопада 2018 року, укладеним між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до реєстру боржників № 3 до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ»\~\~ набуло права\~\~\~\~\~ грошової\~\~\~\~\~ вимоги\~\~\~\~ до\~\~\~\~\~ відповідача\~\~\~\~\~ [PERSON] \~\~\~ за кредитним договором № Z75.00610.004519371 від 12 листопада 2018 року на суму 114651,12 грн, з яких: 43476,88 грн заборгованість\~ за основним боргом, 71174,24 грн заборгованість за відсотками. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Незважаючи на це, відповідач не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй кредит у строки, передбачені кредитним договором. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме: з 07 липня 2023 року, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ЄАПБ» за кредитним договором № Z75.00610.004519371 від 12 листопада 2018 року в сумі 114651,12 грн, яку позивач і просив стягнути судовим рішенням. Ухвалою судді від 15 березня 2024 року відкрито позовне провадження в цивільній справі, постановлено розгляд даної справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено розгляд справи по суті на 05 червня 2024 року. Ухвалою суду від 05 червня 2024 року відкладено розгляд справи до 24 липня 2024 року для повторного виклику відповідача в судове засідання. Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у судове засідання не з`явився,\~ у позовній заяві просив суд здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач, яка була належним чином повідомленою судом про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток на адресу зареєстрованого місця проживання відповідно до ч. ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки до суду не повідомила, правом на подання відзиву на позов не скористалася, жодних заяв чи клопотань до суду не подала. Поштові конверти повернулися на адресу суду без вручення із зазначенням причин повернення: «Адресат відсутній за вказаною адресою» та «За закінченням терміну зберігання». Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому суд вважає, що відповідач не з`явилася в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Рішенням ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» (№ 12307/16) визначено, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. Отже, сторони у справі на власний розсуд розпорядилися своїми правами щодо предмета спору, а тому несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ними відповідних процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне\~ рішення\~ на\~\~\~ підставі\~\~ наявних\~ у\~\~\~ справі\~\~ доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач\~\~\~\~ належним\~\~\~\~ чином\~\~\~\~ повідомлений\~\~\~ про\~\~\~\~ дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач\~\~\~ не\~ з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За письмовою згодою позивача суд постановив 03 квітня 2024 року ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до ст. 223 ЦПК України. Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд робить висновок, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з нижченаведеного. Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом установлено, що 12 листопада 2018 року між акціонерним товариством «Ідея Банк» (банк)\~\~ та\~\~\~ [PERSON] (позичальник) було укладено кредитний договір № Z75.00610.004519371, відповідно до п. 1.1. якого банк надає позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 49999, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентами платежами згідно з умовами цього договору (а. с. 5-13). Згідно з п. 1.2. кредитного договору банк надає кредит у день підписання даного договору строком на 36 місяців. Датою видачі кредиту є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок позичальника. Копії ордерів-розпоряджень, доданих позивачем до позовної заяви, підтверджують видачу банком кредитних коштів [PERSON] (а. с. 14). 07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 07072023, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ЄАПБ» прийняло належні АТ «Ідея Банк» права вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників (а. с. 20-21). Відповідно до витягу з реєстру боржників № 3 до договору факторингу № 07072023 від 07 липня 2023 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором № Z75.00610.004519371 від 12 листопада 2018 року на суму 114651,12 грн, з яких: 43476,88\~\~ грн заборгованість за основним боргом; 71174,24 грн заборгованість за відсотками (а. с. 22). Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за вказаним кредитним договором станом на 30 січня 2024 року за відповідачем за кредитним договором № Z75.00610.004519371 від 12 листопада 2018 року рахується заборгованість у розмірі 114651,12 грн, з яких: 43476,88 грн заборгованість за основним боргом; 71174,24 грн заборгованість за відсотками (а. с. 19). Посилаючись на те, що відповідач порушила взяті за договором зобов`язання щодо своєчасного внесення грошових коштів на погашення суми кредиту, процентів за користування кредитним коштами позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за договором. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Згідно зі ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) і до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Також відповідно до ст. 1082 ЦПК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). За положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Судом установлено, що відповідач порушила взяті за договором зобов`язання щодо своєчасного погашення кредиту та процентів за користування кредитними коштами, що призвело до утворення заборгованості, яка підлягає стягненню з неї на користь позивача як нового кредитора за відповідним договором факторингу. Так, відповідач [PERSON] , будучи повідомленою про розгляд справи, ніяких доказів суду про належне виконання умов договору не надала. Також відповідачем не подано суду жодного доказу на спростування розрахунку заборгованості, доданого позивачем до позовної заяви. Натомість, з наданих позивачем письмових доказів судом достовірно встановлено, що відповідач умови кредитного договору не виконувала, використані грошові кошти позивачеві не повернула, що призвело до утворення заборгованості за кредитним договором № Z75.00610.004519371 від 12 листопада 2018 року, що складається з: 43476,88 грн заборгованості за основним боргом та 71174,24 грн заборгованості за процентами. А тому позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за\~\~\~ кредитним\~\~\~ договором № Z75.00610.004519371 від 12 листопада 2018 року в розмірі 114651,12 грн підлягають задоволенню. Виходячи з положень п. 3. ч. 2 ст. 141 ЦПК України, ураховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, суд уважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3028,00 грн у рахунок повернення понесених судових витрат по сплаті судового збору (а. с. 4).

Outcome: approved