Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

Стислий виклад позиції учасників розгляду Заявниця просить встановити факт перебування на утриманні чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги заявниця мотивує тим, що з 06.12.2001 перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . З 14.12.2001 вони стали проживати за адресою [ADDRESS] . За час спільного проживання мали спільний бюджет. Пенсія чоловіка була основним її доходом адже значно більше від її пенсії. [INFO] чоловік помер. Після його смерті звернулася до пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії у разі втрати годувальника. Однак Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області відмовило у перерахунку пенсії своїм рішенням №959230813674 від 09.04.2024. Заявниця зазначає, що має право на пенсію в разі втрати годувальника, а тому просить встановити зазначений факт для перерахунку пенсії. Заінтересована особа, Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області, надала письмові пояснення у яких просила відмовити у задоволенні заяви. Заперечення мотивовані тим, що своїм рішенням №959230813674 від 09.04.2024 відмовили у переведенні заявниці на інший вид пенсії оскільки заявниця не подала довідку про реєстрацію місця проживання разом з чоловіком або відповідне рішення суду про встановлення факту перебування на утриманні. В судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи, Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області, підтримав заперечення. Процесуальні рішення 24.06.2024 ухвалою суду прийнято заяву, відкрито провадження у справі за вказаною заявою та призначено судовий розгляд. Судове засідання призначалося неодноразово. Фактичні обставини, встановлені судом Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду, дослідивши подані суду докази, дійшов наступного. Суд встановив, що з 06.12.2001 заявниця [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження від 08.12.2001 серії [NUMBER] . З 14.12.2001 вони стали проживати за адресою [ADDRESS] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 08.12.2001 серії [NUMBER] . ТОВ ДімексКомфорт-1» 23.04.2024 склало акт з участю мешканців будинку за адресою [ADDRESS] . У акті встановлено, що [PERSON] проживала разом з [PERSON] у квартирі за адресою [ADDRESS] . У той же день ТОВ ДімексКомфорт-1» видало довідку аналогічного змісту та з відсилкою на зазначений акт. Заявниця є пенсіонеркою та отримувала пенсію у період вересня 2023 року - лютого 2024 року у розмірі 3213,33 грн., що підтверджується довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області. Чоловік заявниці [PERSON] отримував пенсію у період березня-червня 2021 року у розмірі 6011,3 грн., липня-листопада 36030 грн., грудня-лютого 2022 року - 6047,6 грн., березня-червня 2022 року - 6834,7 грн., липня-вересня 2022 року -6855,16 грн., жовтня-листопада 2022 року - 7155,16 грн., у грудні 2022 року - 7169,68 грн., у січня 2023 року 7275,16 грн., у лютому 2023 року 7325,68 грн., березня 2023 року - січня 8588,3 грн., що підтверджується довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області. Свідок [PERSON] , пояснила, що постійно проживає у [ADDRESS] з 2013 року. З того часу знає заявницю та її чоловіка які проживали у [ADDRESS] . Останній дуже болів, а заявниця їм опікувалася. Пенсія чоловіка була більшої від пенсії заявниці. Діти заявниці періодично відвідували заявницю, допомагали продуктами. Свідок [PERSON] , дочка заявниці, пояснила, що мати постійно проживала зі своїм чоловіком [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Основним джерелом існування матері була пенсія її чоловіка, оскільки у матері пенсія була мінімальна у три тисячі, а у її чоловіка вісім тисяч. Свідок вказала, що сама отримує мінімальну заробітну плати та не може надавати допомогу матері. З наведених у сукупності доказів вбачається, що заявниця перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Проживали вони разом. Останні мав дохід який був основним джерелом доходів заявниці адже розмір пенсії чоловіка був значно більший за розмір пенсії заявниці. Заявниця зверталася до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області розглянуло документи заявниці та своїм рішенням №959230813674 від 09.04.2024 відмовило у переведенні заявниці на інший вид пенсії оскільки заявниця не подала довідку про реєстрацію місця проживання разом з чоловіком або відповідне рішення суду про встановлення факту перебування на утриманні. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (частина 3статті 294 ЦПК України). Пунктом 2 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Так, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Статтею 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV (далі № 1058-IV)визначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема: коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням. У частині першій статті 9 Закону № 1058-IV наведено види пенсійних виплат: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Статтею 10 Закону № 1058-IV передбачено право вибору пенсійних виплат - особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. На підставі статті 36 Закону № 1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Згідно з частиною другою вказаної норми непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (частина третя статті 36 Закону № 1058- IV). Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Отже, за змістом Закону № 1058-IV необхідно наявність двох умов, а саме того, що заявник є непрацездатним членом сім`ї померлого годувальника, а також, що вона була на повному утриманні померлого годувальника і одержувала від померлого годувальника допомогу, що була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. Відповідно до пункту 2.3. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1 у редакції, що діяла на момент спірних правовідносин)), до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, крім іншого, надається документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника. За документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку (пункт 2.11. Порядку). Отож Порядком передбачено встановлення в судовому порядку факту перебування на утриманні померлого годувальника, у разі неможливості надати документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою) на підтвердження перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника. Як роз`яснено в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання призначення пенсії, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні. Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка, заявниця посилалась на те, що вона перебувала у шлюбі з чоловіком, проживала з ним спільно й пенсія її чоловіка була постійним та основним джерелом для її існування. Факт перебування заявниці на утриманні померлого в цілому підтверджено наданими та дослідженими письмовими доказами. Виходячи з вищевикладеного у відповідності до пункту 2 частини 1 статті 315 ЦПК України та зважаючи на те, що встановлення даного факту необхідне заявниці для оформлення пенсії, суд дійшов до висновку, що вимога заявниці про встановлення факту перебування її на утриманні покійного чоловіка, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved