Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до суду з даним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №68886, про стягнення з\~ [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості за кредитним договором №CCNG-501150285 від 06.06.2019 укладеним між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] , право вимоги за яким банк передав ТОВ «ФК «Еліт Фнанс» на підставі договору факторингу №3 від 20.09.2021. На підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. відкрито виконавче провадження №68702738. Позивач зазначає, що виконавчий напис вчинений з порушенням умов вчинення виконавчих написів нотаріусами, в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, що не був посвідчений нотаріально. При цьому, кредитна заборгованість не є безспірною, вона вчасно та достроково повернула кредитору кошти за кредитним договором. Про те, що існу борг по кредиту кредитор її ніколи не повідомляв. За таких обставин просить визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 04.06.2024 було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Ухвалою суду від 04.06.2024 задоволено заяву позивачки [PERSON] про забезпечення позову; зупинено стягнення у виконавчому проваджені №68886 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості за кредитним договором. Представником відповідача ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» Наваренком В.Г. до суду надіслано відзив, в якому зазначено, що відповідач позов визнає у повному обсязі. Клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав. Треті особи своїх пояснень не надали. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що 22 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №68886, про стягнення з\~ [PERSON] заборгованості за кредитним договором №CCNG-501150285 від 06.06.2019, укладеним ним із АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» за період з 20.09.2021 по 20.12.2021 на суму 18\~057,90 грн, в тому числі: 17\~744,77 грн. заборгованість за тілом кредиту; 263,13 грн. заборгованість за штрафними санкціями; а також 500,00 грн - за вчинення виконавчого напису нотаріусом. На підставі цього виконавчого напису 18.02.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. відкрито виконавче провадження №68702738 та постановою приватного виконавця від 12.052023 звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] .. За загальним правилом статей\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої\~статті 1 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Згідно зі\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. З моменту прийняття цієї\~постанови\~і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно. 10 грудня 2014 року набула чинності\~постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14 про визнання нечинним і скасування п.1 та\~п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662\~визнано незаконним та нечинним, зокрема розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 залишено без змін. Отже, оскільки у судовому порядку вказану вище постанову від 26 листопада 2014 року № 662 визнано незаконною та не чинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Даний висновок відповідає правовому висновку, висловленому Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 21 вересня 2021 року в справі №910/10374/17. Тобто, виконавчий напис було вчинено 22 грудня 2021 року, в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14. Як установлено судом, підставою для вчинення оспорюваного виконавчого напису став кредитний договір, укладений 06 червня 2019 року позивачем з АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Еліт Фінанс». Разом з тим, цей договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Щодо безспірності суми заборгованості, то суд звертає увагу, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. За змістом статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Саме такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року №6-887цс17, а також постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц (провадження № 14-83цс18), постановах Верховного Суду, зокрема від 14 березня 2019 року у справі №201/13708/16-ц (провадження № 61-25811св18), від 31 січня 2018 року у справі №285/2975/16 (провадження № 61-31641св18), які відповідно до вимог ч.4\~ст.263 ЦПК України\~повинні враховуватись при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Позивач заперечує вказану заборгованість. Разом з тим, матеріали справи не містять копій документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, що позбавило можливостей перевірити безспірність заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судзазначає, що відповідач у відзиві на позовну заяву визнав позовні вимоги в повному обсязі. При цьому судом не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону\~або порушує\~права,\~свободи чи\~інтереси інших\~осіб. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1816,80 грн. (1211,20 грн. судового збору за подачу до суду позовної заяви + 605,60 грн. судового збору за подачу до суду заяви про забезпечення позову). Щодо інших судових витрат позивача, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу, позивачем таких вимог не заявлено та доказів їх понесення позивачем до суду не подавалося. На підставі викладеного,

Outcome: approved