Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

[PERSON] у січні 2023 року звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь грошові кошти залогової суми в сумі 6000,00 грн., безпідставно отриманих коштів в сумі 2322,58 грн. та моральної шкоди в сумі 10000,00 грн. В обгрунтування позову зазначила, що внаслідок збройної агресії російської федерації проти України позивач вимушена була покинути свій дім та оселитись в місті Кропивницькому. 02 жовтня 2022 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір оренди об`єкта нерухомого майна, а саме: однокімнатної квартири, що належить відповідачу на праві приватної власності згідно договору купівлі-продажу. Квартира знаходилася за адресою: [ADDRESS] . Протягом дії договору оренди квартири між сторонами справи склалися недоброзичливі стосунки на побутовому грунті. 14 грудня 2022 року відповідач передала позивачу попередження щодо дострокового розірвання оренди приміщення та звільнення вищевказаної квартири [ADDRESS] денний термін. Але позивачем було сплачено за оренду квартири до кінця грудня 2022 року, остання вважала таку вимогу незаконною та звернулася із відповідною заявою до поліції. 20 грудня 2022 року позивач виявила, що за час її відсутності замки до квартири були змінені через це вона не може попасти в орендоване нею приміщення і була змушена в ніч з 20.12.2022 року по 21.12.2022 р отримати тимчасовий прихисток на базі Комунального закладу «Центр комплексної реабілітації дітей з інвалідністю Фортечної районної у місті Кропивницькому ради». Зазначає, що сума в розмірі 6000,00 була передана відповідачу в якості забезпечення виконання зобов`язань позивачем за договором оренди, а оскільки договір оренди припинив свою дію, у зв`язку із примусовим виселенням позивача, то вважає, що дані кошти повинні бути поверненні позивачу. Крім того, позивач зазначає, що відповідно до умов договору оренди від 02 жовтня 2022 повністю сплатила орендну плату за грудень місяць 2022 року, однак, починаючи з 20 грудня 2022 року позивач фактично позбавлена можливості користуватися вказаним житловим приміщенням, то виникла надмірно сплачена сума за дванадцять календарних днів в сумі 2322,58 гривень, що вираховується за формулою: 6000 гр:- днів = 193,54 х12 днів= 2322,58 гривень. Щодо обгрунтування стягнення моральної шкоди позивач зазначила, що відповідач своїми діями порушила звичний уклад життя позивача, у зв`язку з неможливість проживання в орендованій квартирі остання змушена була отримувати тимчасовий прихисток, що вплинуло на її здоров`я, так згідно висновку кардіолога позивачу було встановлено діагноз гіпертонічна хвороба 1 ступеня. Тому позивав звернутись до суду з відповідним позовом. Ухвалою судді Ленінського районного суду міста Кіровограда від 09 березня 2023 року на підставі пункту 1 частини першої статті 31 Цивільного процесуального кодексу України матеріали позовної заяви [PERSON] , до [PERSON] , про стягнення надмірно сплачених коштів та моральної шкоди, передано до Кіровського районного суду міста Кіровограда (а.с.38-41). Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи № 405/545/23, № провадження 2/404/422/23 визначено суддю Кіровського районного суду міста Кіровограда Кулінка Л.Д. Однак при вирішення питання про відкриття провадження у справі, встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам статті 175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України. У зв`язку з чим, ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 31 березня 2023 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с.47-48). На виконання вимог ухвали судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 31 березня 2023 року позивачем подано заяву (вх. № 12936 від 12.04.2023 року), якою усунуто недоліки вказані в ухвалі судді від 31.03.2023 року (а.с.50-51). У зв`язку з чим, ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 18 квітня 2023 року прийнято з Ленінського районного суду міста Кіровограда позовну заяву [PERSON] , до [PERSON] , про стягнення надмірно сплачених коштів та моральної шкоди, до розгляду. Відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. На підставі статті 84 Цивільного процесуального кодексу України, витребувано у: Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області належним чином завірені копії пояснень [PERSON] та [PERSON] , що були відібрані в останніх в ході розгляду повідомлень від [PERSON] , які зареєстровано за № 52447 від 14.12.2022 року, № 53221 від 20.12.2022 року, № 53591 від 23.12.2022 року. Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області відеозаписи з портативного відеореєстратора поліцейського Григор`єва В., який фіксував факт події, що мав місце 21 та 22 грудня 2022 року за адресою: [ADDRESS] , що було зафіксовано в ході розгляду повідомлень від [PERSON] , які зареєстровано за № 52447 від 14.12.2022 року, № 53221 від 20.12.2022 року, № 53591 від 23.12.2022 року (а.с.52-53). На виконання вимог ухвали судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 18 квітня 2023 року Кропивницьким районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області направлено до суду витребовувані докази (а.с.59-60). Через канцелярію суду відповідачем подано відзив на позов (вх. № 19847 від 30.05.2023 року), в якому остання заперечує щодо задоволення позовних вимог, зазначає, що договір оренди її квартири укладено строком на 6 місяців з 02 жовтня 2022 року по 02 квітня 2023 року. В пункті 5.1 договору передбачено, що розмір орендної плати за місяць становить 6000,00 грн та комунальні послуги. В пункті 7.4 Договору передбачено, що орендар зобов`язаний утримувати об`єкт нерухомого майна в порядку та чистоті, не допускати порушення правил експлуатації житлового приміщення та загальноприйнятих норм поведінки. Здійснювати заходи, спрямовані на збереження об`єкту оренди (пункт 7.5). Дбайливо відноситись до майна, отриманого у користування. У разі його псування чи пошкодження внаслідок дій орендаря відшкодувати орендодавцю його вартість або відремонтувати за власний кошт (пункт 7.6). Залогова сума, передбачена пунктом 5.2 договору встановлена для покриття шкоди, заподіяної орендодавцю в зв`язку з пошкодження об`єкту оренди та майна отриманого в користування. Розділом 9 договору встановлено, що дострокове розірвання договору можливе за згодою сторін. У разі невиконання умов договору однією із сторін, договір може бути розірвано в односторонньому порядку іншою стороною (пункт 9.2). Під час дострокового розірвання, пов`язаного з невиконанням його умов орендарем, внесена передплата (залогова сума) може бути повернута тільки за згодою орендодавця. В зв`язку з неналежним виконанням умов договору позивачем, а саме: утримання житла в неналежному стані (бруд та пліснява у всій квартирі), пошкодження меблів на кухні (шафа та столешниця), псування кухонної плити та міжкімнатних дверей, тобто порушення пунктів 7.4, 7.5, 7.6 договору, відповідач 14.12.2022 року передала позивачу письмове повідомлення про розірвання договору оренди та звільнення квартири у строк до 17.12.2022 року (здати усного повідомлення 03.12.2022 року). Під час спілкування телефоном 03.12.2022 року усно повідомила позивача про розірвання договору оренди житлового приміщення в односторонньому порядку, в зв`язку з невиконанням його умов. Позивач звільнила квартиру 22.12.2022 року, за пропозицією відповідача, з метою уникнення в подальшому непорозумінь, в присутності працівників поліції. Позивач, звільнивши квартиру не відшкодувала вартість спожитих комунальних послуг за грудень 2022 року. Вартість будівельних матеріалів, які відповідач витратила на приведення квартири до стану придатного до проживання становить 4830,00 грн. Ремонті роботи виконані відповідачем та її чоловіком власними силами. Вартість ремонтних робіт у разі залучення спеціаліста становила би більше 10000,00 грн. Тому враховуючи викладені обставини, заявлені позивачем вимоги про стягнення 6000,00 грн. залогової суми та 2322,58 грн надмірної сплаченої орендної плати не підлягають задоволенню. Крім того, відповідач зазначила, що розірвання договору оренди сталося через невиконання умов договору позивачем, відповідач жодних протиправних дій стосовно останньої не вчиняла, а тому вважає, що моральна шкода задоволенню не підлягає (а.с.61-71). В свою чергу, позивачем до канцелярії суду подано відповідь на відзив (вх. № 23940 від 29.06.2024 року), в якій остання зазначає, що стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому, такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушенного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. При цьому, зазначає, що відповідач не склала жодного акту про нібито пошкодження майна позивачем. Вказує, що відповідач в обгрунтування розміру заподіяної шкоди до матеріалів справи було додано лише копії квитанцій та чеків які не знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку із нібито заподіяною шкодою. (а.с.117-123). Відповідачем подано до суду заперечення (вх. № 24440 від 05.07.2024 року), в яких остання зазначає, що відповідно до умов договору оренди грошові кошти в сумі 6000,00 грн. передавались відповідачу не в якості авансу, а в якості забезпечення виконання зобов`язань позивачем за договором оренди. Оскільки договір оренди розірвано достроково, через невиконання його умов, а саме: неналежне виконання обов`язків орендарем, у відповідача виникло право на заставлене майно (залогову суму), тому вказні кошти не підлягають поверненню. Крім того, зазначає, що позивач 03 грудня 2022 року була усно повідомлена про розірвання договору оренди, письмове повідомлення позивачу було вручено 14.12.2022 року. Отже квартиру позивач мала звільнити 17.12.2022 року, проте остання звільнила квартиру лише 22.12.2022 року. Отже позивач неправомірно займала житло 5 днів. Виходячи з встановленої договором розміру орендної плати 6000,00 грн. щомісячно, за 17 днів грудня позивач мала сплатити 3290,35 грн. В зв`язку з порушенням терміну звільнення житла, позивач має сплатити згідно статті 785 Цивільного кодексу України, подвійну орендну плату за період з 18.12.2022 року по 22.12.2022 року (включно). Розмір неустойки становить 1935,50 грн. (6000/31=193,55*2*5). Отже розмір орендної плати за грудень 2022 року, з урахуанням подвійної орендованої плати за період з 18.12.2022 року по 22.12.2022 року, становить 5225,85 грн. Також, позивач не оплатила комунальні послуги за грудень 2022 року. А відтак, відповідач заперечує щодо задоволення позову (а.с.124-130). Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на їх необгрунтованість та недоведеність. Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку учасників справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. Між орендодавцем [PERSON] та орендарем [PERSON] 02 жовтня 2022 року укладено договір оренди об`єкта нерухомого майна (а.с.9-10). Об`єкт нерухомого майна однокімнатна квартира [ADDRESS] . За умовами пункту 4.1 договору оренди об`єкта нерухомого майна від 02 жовтня 2022 року даний договір вступає в силу з 02 жовтня 2022 року і діє упродовж шести місяців до 02 квітня 2023 року. Розмір орендної плати за місяць складає 6000,00 грн. + комунальні послуги. Залогова сума складає 6000,00 грн. та розбивається на 2 платежи і має бути сплачена до 02 листопада 2022 року. Оплата комунальних послуг проводиться за рахунок орендаря згідно чинних тарифів відповідних служб (розділ 5 договору оренди об`єкта нерухомого майна від 02 жовтня 2022 року). За умовами пунктів 7.5 та 7.6 договору оренди об`єкта нерухомого майна від 02 жовтня 2022 року орендар повинен здійснювати заходи на збереження об`єкту оренди. Дбайливо відноситися до майна, отриманого у користування. У разі його псування чи пошкодження внаслідок дій орендаря відшкодувати орендодавцю його вартість або відремонтувати за власний кошт. Дострокове розрівання договору можливе за згодою сторін. Може мати місце у випадках невиконання однією зі сторін зобов`язань за даним договором. У разі прострочки орендарем оплати за проживання на термін понад сім днів. Під час дострокового розірвання договору, пов`язанного з невиконанням його умов орендарем внесена предоплата може бути повернена тільки за добровільною згодою орендодавця (розділ 9 договору оренди об`єкта нерухомого майна від 02 жовтня 2022 року). Згідно розрахункової відомості [PERSON] сплати [PERSON] 02 жовтня 2022 року - 6000,00 грн. (орендна плата за жовтень); 3000,00 грн. - (1/2 частина суми застави); 03 листопада 2022 року - 6000,00 грн. (орендна плата за листопад); 3000,00 грн. - (1/2 частина суми застави); 03 грудня 2022 року - 6000,00 грн. (орендна плата за грудень) (а.с.10 на звороті). Позивач на починаючи з 14 грудня 2022 року неодноразово зверталась до чергової частини Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області з заявами про те, що відповідач не впускає останню до орендованого нею житла, не віддає її речі та ліки. (а.с.12, 14, 22). Кропивницьким районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області було розглянуто заяви позивача, та повідомлено, що між [PERSON] та [PERSON] виникли цивільно-правові відносини які вирішуютьсч в судовому порядку (а.с.15). Згідно довідки Комунального закладу «Центр комплексної реабілітації для дітей з інвалідністю Фортечної районної у місті Кропивницькому ради» [PERSON] в ніч з 20.12.2022 року по 21.12.2022 року отримала тимчасовий прихисток терміном на 1 ніч на базі Комунального закладу «Центр комплексної реабілітації для дітей з інвалідністю Фортечної районної у місті Кропивницькому ради» (а.с.23). 14 грудня 2022 року відповідачем було направлено позивачу попередження про дострокове розірвання договору оренди з позивача, у зв`язку з невиконанням останньою його умов, а саме 03 грудня 2022 року було зафіксовано значне погіршення стану житла, пошкоджено майно, меблі. Дата звільнення квартири 17 грудня 2022 року (а.с.68). Відповідно до статті 12 Цивільного процнсуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Згідно з статте. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. На підставі статті 6, статті 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Нормами статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. На підставі статті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частиною першою статті 810 Цивільного кодексу України визначено, що за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Наймач зобов`язаний використовувати житло лише для проживання у ньому, забезпечувати збереження житла та підтримувати його в належному стані. Наймач не має права провадити перевлаштування та реконструкцію житла без згоди наймодавця. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за найм житла. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму (стаття 815 Цивільного кодексу України). Частинами першою-другою статті 819 Цивільного кодексу України визначено, що поточний ремонт житла, переданого у найм, зобов`язаний здійснювати наймач, якщо інше не встановлено договором. Капітальний ремонт житла, переданого у найм, зобов`язаний здійснювати наймодавець, якщо інше не встановлено договором. Отже поточний ремонт переданого в найм майна здійснюється орендарем за його рахунок, якщо інше не передбачено договором. А обов`язки з капітального ремонту, покладаються на орендодавця. З цього випливає: при проведенні поточного ремонту, при належному узгодженні всіх деталей цієї позиції, і, як результат, відсутності зауважень з боку орендодавця - заставна вартість повертається орендарю. Щодо капітального ремонту - орендар може провести його за свій рахунок (при небажанні орендодавця виконувати зобов`язання), зарахувавши суму ремонту у вартість оренди, або ж вимагати розірвання договору, з обов`язковим поверненням застави. Положеннями частини першої статті 548 Цивільного кодексу України визначено, що виконання зобов`язання (основ: зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої-другої статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечува неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Відповідно до пунктц 1 частини першої статті 593 Цивільного кодексу України право застави припиняється у разі припин зобов`язання, забезпеченого заставою. Сплачена позивачем сума 6000,00 грн., є заставною сумою, що не заперечується сторонами, Відповідач, зазначаючи щодо неповернення заставної суми посилається на пошкодження позивачем орендованого майна, вказує, що при потраплянні до свої квартири, яку орендувала позивач побачила значні пошкодження майна, а саме пліснява, конденсат на вікнах, зламані шухляди та шкафчики, бруд по всій квартирі. На підтвердження того, останньою було надано до суду фото та відео зйомку квартири. При цьому, суд звертає увагу що згідно статті 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як роз`яснено в пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність. Дослідженні в судовому засіданні фото і відеозйомка надані відповідачем в якості заперечень не можуть бути достовірним доказом пошкоджень орендованого житла позивачем, так як відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу того, який стан мала квартира до оренди її відповідачем. З долучених до матеріалів фотознімків орендованої квартир із написом «стан квартири до 02.10.2022 року» (а.с.101-103), не можливо встановити дату та час зйомки орендованого помешкання. Із наданої відповідачем відеозйомки житла, вбачається жахливий стан квартири, проте дата та час проведення такої зйомки не підтверджено, що не дає можливості стверджувати, що орендоване майно набуло такого жахливо стану під час проживання там позивача та внаслідок такого проживання. Водночас, з наданих Кропивницьким районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області відеозаписів під час перебування у вказані квартирі працівників поліції, квартира не має такого жахливого стану, як під час зйомки відповідачем, що також викликає у суду сумніви щодо достовірності наданих відповідачем доказів. Крім того, під час судових засідань надані пояснення відповідача мали суперечливу позицію, Відповідач стверджувала що саме позивач довела до непридатного стану її квартиру, при цьому ж в подальшому вказала, що за такий короткий час оренди позивачем квартрири не можливо довести квартиру до такого стану. Варто зауважити, що відповідач не повертаючи заставну суму позивачу постійно посилається на псування стану її квартири позивачем, однак відповідачем не надано до суду висновку будівельно-техіної експертизи, в якому були б підтвердження пошкоджень та визначено кошторис робіт. Тобто, відповідач на власний розсуд визначила суму пошкоджень орендованого майна, та вважала, що заставна сума зможе покрити витрати на ремонт. Надані відповідачем чеки про купівлю будівельних матерілаів та оплату робіт по ремонту, також не приймаються судом до уваги як докази, оскільки як вже зазначалось вище, належних та допустимих доказів підтвердження пошкодженння саме позивачем квартири та розміру таких пошкоджеьт, відповідачем суду не надано. Оскільки доказування не може грунтуватись на припущеннях, а відповідачем не доведено, що пошкодження в квартирі виникли саме з вини позивача, розмір цих пошкоджень, як і не доведено причинно-наслідкових дій позивача щодо доведення орендованого майна до непридатного стану, натомість позивачем надано належні та допустимі докази підтвердження сплати відповідачу заставної суми в сумі 6000,00 грн. І, враховуючи те, що договір оренди нерухомого майна розірваний достроково, вказана сума застави в сумі 6000,00 грн. підлягає поверненню позивачу. Щодо стягнення з відповідача надмірно сплаченої орендної плати в сумі 2322,58 грн., суд зазанчає наступне. Відповідно до вимог частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла й себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідс: набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана пове;: майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала Як встановлено з матеріалів справи, позивач сплатила відповідачу орендун плату за грудень 2022 року, що підтверджується розрахунковою відомостю про отримання коштів (а.с.10 на звороті). Проте, починаючи з 20 грудня 2022 року позивач фактично позбавлена можливості користуватися орендованим житловим приміщенням через конфлікт який виник з відповідачем. Отже, виникла надмірно сплачена сума за дванадцять календарних днів в сумі 2322,58 грн., що також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, позивач також просила стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в сумі 10000,00 грн. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач не мала змоги одну ніч переночувати в орендованому житлі у зв`язку зі зміною відповідачем замків від орендованої квартири, що підтверджується заявами позивача до Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, довідки Комунального закладу «Центр комплексної реабілітації для дітей з інвалідністю Фортечної районної у місті Кропивницькому ради» та не заперечується відповідачем. Також знаходить підтвердження і той факт, що у зв`язку з тим, що позивач була позбавлена можливості потрапити до орендованого житла та забрати свої речі, остання зазнала моральних та душевних травм. Відповідно до статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (стаття 23 Цивільний кодекс України). Розмір відшкодування моральної шкод має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4, роз`янено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Отже, з урахуванням наведених обставин, характеру страждань позивача, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що моральна шкода у розмірі 2000,00грн. є достатньою для розумного задоволення потреб потерпілої особи. Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду з відповідним позовом сплатила судовий збір на загальну суму 3230,80 грн., за три самостійні позовні вимоги майнового характеру, а саме: за стягнення заставної суми 6000,00 грн.- судовий збір склав 1073,60 грн., за стягнення надмірно сплаченої орендної плати в сумі 2322,58 грн. - судовий збір склав 1073,60 грн., та за стягнення моральної шкоди в сумі 10000,00 грн. - судовий збір склав 1073,60 грн. У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено частково, зокрема частково задоволено стягнення моральної шкоди в сумі 2000,00 грн., тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір 2361,92 грн. виходячи з такого розрахунку. Загальна сума задоволених вимог позивача щодо стягнення моральної шкоди складає в розмірі 2000,00 грн., тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 2361,92 грн. (2000,00 грн. х 100 % : 10000,00 грн. х 1073,60 грн.)=21,47 грн.+ 1073,60 грн. (позовна вимога про стягнення заставної суми) + 1073,60 грн. (позовна вимога про стягнення надімрно сплаченої орендної плати), і всього = 2361,92 грн.

Outcome: partial