Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

У вересні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «ПЕТРОС КАФЕ», у якому просив стягнути з товариства на свою користь заборгованість по заробітній платі за період з квітня 2022 року по березень 2023 року у розмірі 728 175,26 грн та середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] посилався на те, що з 27.01.2017 року він працював на посаді генерального директора в ТОВ «ПЕТРОС КАФЕ». З 27.02.2022 року на підставі наказу (по стройовій частині) командира військової частини [NUMBER] № 3 від 27.02.2022 року його у званні молодшого лейтенанта було зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення на посаду командира другого відділення кулеметного взводу другої роти, ВОС 100182А (за згодою). З 25.04.2022 року на підставі наказу (по стройовій частині) командира військової частини [NUMBER] № 122 від 25.04.2022 року він був виключений із всіх видів забезпечення та вибув до нового місця служби - [NUMBER] батальйону резерву. З 30.04.2022 року на підставі наказу (по стройовій частині) командира військової частини [NUMBER] № 16 від 28.04.2022 року його було зараховано на посаду командира кулеметного взводу стрілецької роти в/ч [NUMBER] . З 26.06.2022 року на підставі наказу (по стройовій частині) командира військової частини [NUMBER] № 60 від 26.06.2022 року його було призначено на посаду командира стрілецької роти в/ч [NUMBER] . З 26.08.2022 року на підставі наказу (по стройовій частині) командира військової частини [NUMBER] № 106 від 26.08.2022 року його було зараховано у розпорядження командувача ОК «[INFO]». З 06.11.2022 року на підставі наказу (по стройовій частині) командира військової частини [NUMBER] № 179 від 06.11.2022 року він був виключений зі списків особового складу військової частини [NUMBER] та зарахований на посаду офіцера резерву взводу резерву роти резерву офіцерського складу військової частини [NUMBER] . Як вбачається з Наказу № 61 командира військової частини [NUMBER] від 02.03.2023 з 26.02.2023 року на підставі Наказу (по стройовій частині) Командира військ оперативного командування « [INFO] » № 92 від 26.02.2023 його було звільнено у запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку).Закінченням проходження мною військової служби вважається 26.02.2023 року. Про зарахування його на військову службу він повідомив відповідача ТОВ «ПЕТРОС КАФЕ», надіславши повідомлення на телефон відповідного співробітника. Його телефон при виконанні бойового завдання згорів, а відновити сім-карту протягом необхідного періоду він не мав змоги, тому підтвердити факт повідомлення роботодавця про зарахування його на військову службу не може, однак, це може зробити відповідний співробітник відповідача. В період військової служби він брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України та війни у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Так, до 19.07.2022 року відповідач, як роботодавець, мав обов`язок, крім збереження місця роботи і посади, яку займав працівник до призову на військову службу, щодо оплати середнього заробітку на строк до закінчення контракту на проходження військової служби або до фактичного його звільнення. Проте, за час несення військової служби по мобілізації на особливий період та у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, в період, коли законодавством було передбачено виплату середнього заробітку працівникам, тобто, з 27.02.2022 року по 18.07.2022 року включно відповідач не здійснював йому виплати заробітної плати. Відповідач здійснював нарахування заробітної плати позивачу та перераховував необхідну суму страхових внесків у період з травня по липень 2022 року, а також продовжив здійснювати нарахування заробітної плати та перераховування страхових внесків і після того, як законодавством було відмінено такий обов`язок для роботодавців, працівники яких були мобілізовані. Більше того, таке нарахування заробітної плати та перераховування страхових внесків відповідачем здійснювалось аж до березня 2023 року включно. За період з травня 2022 року та по березень 2023 року включно йому було нараховано заробітної плати на загальну суму - 728 175,26 грн, однак, жодної гривні йому не було виплачено. Відповідно до індивідуальних відомостей за період з лютого 2022 року по квітень 2022 року, в той час коли він перебував на військовій службі, йому не було нараховано та не було виплачено середнього розміру заробітної плати. Після того, як його було звільнено в запас, він намагався повернутися до виконання своїх посадових обов`язків у відповідача, але не отримав жодних інструкції щодо подальшої своєї роботи на відповідній посаді у відповідача. Отже, відповідачем не було звільнено його із займаної посади у встановленому порядку. При цьому, початок його трудової діяльності у відповідача зафіксовано у трудовій книжці [NUMBER] . Невидача трудової книжки позбавила його можливості влаштуватися на роботу в іншому місці, чи звернутись у відповідні органи зайнятості населення задля отримання допомоги по безробіттю. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 29.09.2023 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. (а.с. 38-39). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02.10.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 41). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 28.02.2024 року закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду (а.с. 62-63). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25.04.2024 року витребувано докази у справі (а.с. 74-75). 26.07.2024 року до суду від [PERSON] надійшли пояснення, у яких вказує, що згідно із витягом із ЄДР на 11.07.2024 року відповідач ТОВ «ПЕТРОС КАФЕ» змінило своє найменування на ТОВ «ВОВДІП» та він, як керівник, не значиться. У зазначеній компанії з лютого 2022 року він не працює. Документальних підтверджень про його звільнення, переведення та іншої інформації, повідомлень тими чи іншими засобами не надавалося, можливості отримати хоч якусь інформацію він не зміг. У зв`язку з вищенаведеним ним була направлена заява до прокуратури м. Києва. Оскільки, довідка відповідача про нарахування йому заробітної плати за період травень 2022 року - березень 2023 року відповідачем в справу не надана, він вважає правильним наступний розрахунок заборгованості: 66 197,75 грн (щомісячна заробітна плата) *11 місяців (кількість місяців заборгованості по заробітній платі) = 728 175,20 грн. В судовому засіданні представник позивач [PERSON] просив позов задовольнити з підстав, вказаних в ньому. Відповідач ТОВ «ПЕТРОС КАФЕ» відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, в судове засідання свого представника не направив, причини неявки суду невідомі, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений шляхом направлення кореспонденції за юридичним місцезнаходженням та через оголошення на сайті судової влади. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцезнаходженням відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження, позовна заява з додатками та повістка, які повернулись до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання", "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 46, 55-56, 69-70, 79-80, 88). Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України. Суд,

Outcome: dismissed