Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 29302,32 грн., з яких 23895,54 грн. інфляційне збільшення від суми заборгованості та 5406,78 три відсотки річних від суми заборгованості, а також судовий збір, посилаючись на те, що відповідно до рішення суду з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість по витратам за навчання та судового збору, а тому відповідач повинна сплатити позивачу, відповідно до ст. 625 ЦК України, суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 20.06.2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з відповідача на користь позивача 4265,75 грн., в тому числі 2939,43 грн. інфляційні втрати та 1326,32 грн. 3% річних, а також стягнути з позивача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 28.07.2017 року по справі №295/13/17, яке набрало законної сили 03.10.2017 року, стягнуто з [PERSON] , 1990 р.н. на користь Національної академії внутрішніх справ витрат пов`язаних з утриманням у навчальному закладі у сумі 58610,39 грн. та судовий збір у сумі 1378,00 грн. Старшим державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області 07.11.2017 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №55069555 з виконання вищезазначеного рішення суду. Згідно довідки позивача від 19.06.2024 року станом на 18.06.2024 року кошти на виконання рішення Богунського районного суду м. Житомира від [PERSON] на рахунок НАВС не надходили. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. \~Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу ІІІ книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу ІІІ книги 5 ЦК України). Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц. Згідно пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Суд відхиляє посилання представника відповідача на пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, оскільки нарахування 3%\~річних та\~інфляційних втрат\~здійснено позивачем\~на заборгованість,\~що виникла\~з недоговірних\~зобов`язань,\~а саме\~на підставі\~рішення суду,\~а не\~у зв`язку\~з простроченням позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] має грошове зобов`язання перед позивачем в розмірі 59988,39 грн., що підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили. З огляду на те, що відповідач порушила вказане грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3% річних у розмірі 5406,78 грн. та інфляційні втрати у розмірі 23895,54 грн., а всього в сумі 29302,32 грн. станом на 30.05.2024 року, що є підставою для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved