Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-11 00:00:00

Позивач через свого представника Мінакова А.А. звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2001275335 від 25.10.2012 року в розмірі 14898,27 грн. В обґрунтування заявленого позову зазначають, що 25.10.2012 року між ПАТ "ОТП БАНК" та [PERSON] було укладено договір споживчого кредиту № 2001275335. 28.06.2023 року між АТ "ОТП БАНК" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу № 28/06/23 у відповідності до умов якого АТ "ОТП БАНК" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні АТ "ОТП БАНК" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 118/980/011348012/16. Пунктом 1.3 вказаного договору факторингу передбачено, що ТОВ "ФК "ЄАПБ" одержує право замість АТ "ОТП БАНК" вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами. Відповідно до реєстру боржників № 2 від 28.06.2023 року до договору факторингу № 28/06/23 від 28.06.2023 року ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 14898,27 грн, з яких: -10078,40 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; -4819,87 грн. - сума заборгованості за відсотками. Вказані боргові зобов`язання відповідача за укладеним договором не виконані і станом на день звернення до суду загальна заборгованість відповідача перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за договором споживчого кредиту № 2001275335 становить 14898,27 грн., з яких 10078,40 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 4819,87 грн. - сума заборгованості за відсотками. Враховуючи, що наявна заборгованість відповідачем не погашена у добровільному порядку, що стало підставою для звернення до суду, просить суд стягнути з нього заборгованість у загальній сумі 14898,27 грн. на користь позивача та відшкодувати понесені судові витрати у вигляді витрат по оплаті судового збору в сумі 3028,00 грн. В судове засідання сторони не з`явилися. В прохальній частині позову наявне клопотання представника позивача про розгляд справи у його відсутність. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, відзиву на позов від нього теж не надійшло, а отже він не скористався своїм правом подачі відзиву у встановленим відповідно до ухвали судді про відкриття провадження строк. Згідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Аналізуючи заявлені позовні вимоги та їх обґрунтування, суд приходить до висновку, що першочерговому дослідженню під час розгляду даної справи та ухвалення рішення підлягає питання укладення договору про надання коштів у позику у вигляді відкриття кредитної лінії № 118/980/011348012/16 від 14.04.2016 року з метою встановлення моменту можливого виникнення цивільних прав та обов`язків у сторін та визначення їх обсягу. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Статтею 1054 Цивільного кодексу України регламентовано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Статтею 205 Цивільного кодексу України визначені вимоги до форми правочину, відповідно до вказаної норми регламентовано, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України). З матеріалів справи судом встановлено, що 25.10.2012 року між ПАТ "ОТП БАНК та [PERSON] укладено договір споживчого кредиту, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти на споживчі цілі. Відповідно до п. 1.2.1. позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом, інші платежі, визначені договором, виконати інші умови договору. Пунктом 1.4.1. договору передбачено, що позичальник зобов'язаний повністю повернути суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобов'язання, встановлені договором не пізніше 25.04.2014 року. Згідно з п. 3.17 договору він діє до виконання сторонами взятих на себе зобов'язань по цьому договору в повному обсязі. Договором також передбачено умови обслуговування кредиту, в тому числі пільговий період для погашення заборгованості, відсотки за користування кредитом тощо. Окрім того, [PERSON] ознайомлено з графіком платежів та інформаційним листком умов кредитування ПАТ "ОТП БАНК", про що свідчить його особистий підпис в цих документах. З аналізу наведених фактів та обставин суд доходить до переконання, що між сторонами спору виникли боргові правовідносини на підставі укладеного договору споживчого кредиту, доказів протилежного відповідачем суду не надано. В той же час, ст. 512 Цивільного кодексу України регламентовані підстави заміни кредитора у зобов`язанні, відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення прав вимоги). У свою чергу, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Особливою формою відступлення права вимоги є договір факторингу, правове регулювання якого визначено Главою 73 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). На підставі ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу (ч. 1 ст. 1081 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ст. 509 ЦК України). Відповідно до п. 1, п. 4 ч. 2 ст. 11 ЦПК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Статтею 512 Цивільного кодексу України визначені підстави заміни кредитора у зобов`язанні, якою регламентовано, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що визначено пунктом першим частини першої вказаної статті. Відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. На обґрунтування заявлених позовних вимог у частині набуття права вимоги позивачем щодо боргових зобов`язань відповідача перед первісним кредитором АТ "ОТП БАНК" позивач надав суду договір факторингу № 28/06/23 від 28.06.2023 року, укладений між ТОВ "ФК "ЄАПБ" (фактор) та АТ "ОТП БАНК" (клієнт). З аналізу п. 1.1 наданого договору судом встановлено, що згідно умов цього договору клієнт (первісний кредитор) передає, а фактор (новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорамси, укладеними між клівєнтом і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості. Як передбачено п. 1.3 договору ТОВ "ФК "ЄАПБ" одержує право замість АТ "ОТП БАНК" вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами. З наданого суду витягу з реєстру боржників № 2 до Договору факторингу № 28/06/23 від 28.06.2023 року вбачається, що ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 2001275335 від 25.10.2012 року, за яким станом на 28.06.2023 року сума заборгованості за тілом кредиту становить 10078,40 грн., сума заборгованості за відсотками становить 4819,87 грн., тому загальна сума заборгованості за даним договором становить 14898,27 грн. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. На обґрунтування заявлених вимог позивачем наданий суду розрахунок заборгованості за договором споживчого кредиту № 2001275335 від 25.10.2012 року, з якого вбачається, що кредитором відносно відповідача [PERSON] за договором станом на 28.06.2023 року було АТ "ОТП БАНК", де загальна сума заборгованості становила 14898,27 грн. (в тому числі 10078,40 грн. заборгованості за тілом кредиту та 4819,87 грн. заборгованості за відсотками), після чого кредитором у вказаних правовідносинах стало ТОВ "ФК "ЄАПБ" і після набуття позивачем права вимоги сума заборгованості не змінилась, відповідно після укладення договору факторингу не було проведено додаткових нарахувань, а також не було проведено жодних платежів у рахунок погашення наявної заборгованості. З наведеного випливає, що у відповідача виникла заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 2001275335 від 25.10.2012 року в сумі 14898,27 грн. В той же час, жодних доказів на спростування суми заборгованості за договором споживчого кредиту чи умов кредитування відповідачем суду не надано. А згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачем було допущено порушення укладеного договору із первинним кредитором, внаслідок чого утворилась заборгованість з погашення суми боргу та процентів за користування грошовими коштами. Після укладення договору факторингу права вимоги повернення боргу набув позивач по справі, який має право вимоги стягнення боргу у судовому порядку. З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Також, відповідно до вимог частини 1 статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь ТОВ "ФК "ЄАПБ" підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в сумі 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved