Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-04 00:00:00

16 січня 2024 року [PERSON] , від імені якого діє адвокат Бец Наталія Андріївна, звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , за участі третьої особи [PERSON] , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позов мотивовано тим, що 05 березня 2021 року о 16 годині 53 хвилин водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ Lanos», державний номерний знак [NUMBER] , у м. Одесі по вул. Маршала Малиновського, 51, не врахував дорожню обстановку під час зміни напрямку руху, не переконався в безпечності свого маневру та скоїв зіткнення із транспортним засобом «Nissan Almera», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та, в подальшому, по інерції із автомобілем «Lexus ES350», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , чим порушив вимоги п.п.2.3. «б», 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року. За фактом вчинення даного ДТП протокол про адміністративне правопорушення було складено відносно [PERSON] , однак постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2021 року у справі №521/3898/21 було встановлено відсутність складу адміністративного правопорушення в її діях. Разом з тим, як зазначає позивач, під час розгляду справи були встановлені обставини, що свідчать про порушення [PERSON] правил дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди. На підставі такого висновку суду та за заявою [PERSON] відносно [PERSON] працівниками полку УПП в Одеській області ДПП складено протокол серії ААБ №046010 від 16 вересня 2021 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Однак Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2021 року провадження у справі №521/14829/21 було закрито, оскільки на момент розгляду справи строки притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності сплинули. Таким чином, на думку позивача, особою, винною у скоєнні ДТП, що сталась 05.03.2021 та внаслідок якої було пошкоджено автомобіль Lexus ES350, державний номерний знак [NUMBER] , є [PERSON] , а отже позивач має право на стягнення з відповідача матеріальної та моральної шкоди, а також всіх документально підтверджених витрат. Ухвалою від 17 січня 2024 року було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, де зазначено про підтримку позовних вимог. Відповідач у відкрите судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі, відзив на позовну заяву не подавав. Від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно із ст. 280 ч. 1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на неявку відповідача по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд вважає можливим розглядати справу в заочному порядку. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, надавши належну оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05 березня 2021 року о 16 годині 53 хвилин у м. Одесі по вул. Маршала Малиновського, 51 сталась дорожно-транспортна пригода за участі [PERSON] , який керував транспортним засобом «ЗАЗ Lanos», державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , яка керувала «Nissan Almera», державний номерний знак [NUMBER] та [PERSON] , який керував автомобілем «Lexus ES350», державний номерний знак [NUMBER] . За фактом вчиненого ДТП першочергово було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2021 року у справі №521/3898/21 було встановлено відсутність складу адміністративного правопорушення в діях [PERSON] та зроблено наступний висновок: «…транспортний засіб ЗАЗ держ.номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався до цього в попутному напрямку в лівій смузі руху проїзної частини та змінив смугу руху фактично перед виїздом з прилеглої території безпосередньо вже після закінчення маневру водієм [PERSON] , коли транспортний засіб під її керуванням вже знаходився в правій смузі проїзної частини та розпочав свій рух. Вищевизначене підтверджується відеозаписом, який оглянуто в судовому засіданні, де було відображено момент зіткнення транспортних засобів та який підтверджує відсутність складу адміністративного правопорушення в діях [PERSON] » За заявою [PERSON] відносно [PERSON] працівниками полку УПП в Одеській області ДПП складено протокол серії ААБ №046010 від 16 вересня 2021 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Протоколом зафіксовано, що відповідачем було порушено вимоги п.п. 2.3. «б», 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2021 року провадження у справі №521/14829/21 було закрито, оскільки на момент розгляду справи строки притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності сплинули. В матеріалах справи наявна належним чином засвідчена копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , згідно якого, станом на дату вчинення ДТП автомобіль Lexus ES350, державний номерний знак [NUMBER] належав громадянину [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Також до позовної заяви додана належним чином засвідчена копія довіреності від 25 жовтня 2018 року за реєстровим №2266, що посвідчена нотаріально приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лутченко А.А., де позивачу надано право керування транспортним засобом та надано право вирішення будь-яких питань, що пов`язані з дорожньо-транспортними подіями. Цивільна-правова відповідальність відповідача, в якості власника транспортного засобу «ЗАЗ Lanos», державний номерний знак [NUMBER] , на момент вчинення ДТП була застрахована в ПРИВАТНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «САЛАМАНДРА». В матеріалах справи наявні копії страхового акту №0031977.03.21/2 від 04.01.2022, калькуляції №0031977 від 18.01.2021 про вартість відновлювального ремонту та платіжної інструкції від 11 січня 2022 року №6826 про здійснення страхового відшкодування власнику транспортного засобу Lexus ES350, державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] . В матеріалах справи також наявні відомості про вартість фактичного здійсненого ремонту транспортного засобу Lexus ES350, державний номерний знак [NUMBER] . Відповідно до Акту виконаних робіт №0002607 від 30.09.2021, Рахунку №0002607 від 30.09.2021 та квитанції до прибуткового касового ордеру б/н від 30.09.2021, що видані фізичною особою-підприємцем [PERSON] (вид економічної діяльності 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів), який проводив ремонт транспортного засобу вартість ремонту автомобіля становить 33\~510,00 грн. Згідно Звіту №1025-4575 про визначення вартості відновного ремонту та вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ LEXUS ES 350 р.н. [NUMBER] 2006 р.в., пошкодженому в результаті ДТП станом на 16.03.2021 р., що зроблений суб?єктом оціночної діяльності ТОВ «АМК ТРАСТ» (далі по тексту Звіт), вартість відновного ремонту транспортного засобу становить 40 127, 41 грн, а вартість матеріального збитку 23 918,84 грн. Згідно частин першої та третьої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У відповідності до ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі (деліктне зобов`язання). За ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. У постанові ВС від 26 січня 2022 року в справі № 465/674/19 зазначено про те, що тлумачення ст. 1188 ЦК України свідчить про те, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП. При цьому, у постанові ВС від 04 березня 2020 року в справі № 641/2795/16-ц зазначено, що «не притягнення водіїв до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в ДТП може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами, зокрема, висновком судової експертизи тощо». Крім того, закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП (постанова ВС від 29 квітня 2020 року в справі № 686/4557/18). Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. У випадку закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення через закінчення строку накладення адміністративного стягнення, то суд повинен звернути увагу, чи така постанова суду містить інформацію з приводу винуватця у ДТП. До такого правового висновку прийшов Верховний Суд у постановах: від 21.07.2022 № 752/13375/19; від 26.10.2022 № 645/6088/18; від 26.01.2022 № 465/674/19. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як передбачено п. 1 ч. 2ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (частина перша статті 599 ЦК України). Відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. Згідно з вимогами ч. 1ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів, а згідно з ч.2 цієї статті, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У постанові у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 755/7666/19 зроблено висновок, що суди не звернули уваги, що різниця між виплаченою потерпілій особі страховиком сумою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля, пошкодженого у ДТП, викликана у тому числі законодавчими обмеженнями щодо відшкодування шкоди страховиком, а саме франшизою та врахуванням зносу при відшкодуванні витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу. За таких обставин саме особа, винна у вчиненні ДТП, зобов`язаний сплатити потерпілій особі таку різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2019 року у справі № 522/15636/16-ц (провадження № 61-1819св17) зазначено, що «якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). Враховуючи те, що на відновлення автомобіля позивача окремі вузли підлягали заміні, апеляційний суд правильно визначив розмір коштів, який необхідний на відновлення пошкодженого автомобіля позивача та зробив обґрунтований висновок про те, що на користь позивача має бути стягнута різниця між фактичним розміром шкоди, страховою виплатою і витратами, які необхідні для повного відновлення транспортного засобу». Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 Про практику розгляду судами цивільних справ по позовах про відшкодування шкоди якщо для відновлення колишнього стану речі, яка мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, що комплектують частини іншої модифікації, що випускаються замість знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за збиток, не має права вимагати обліку зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Знос пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). Враховуючи наявні в матеріалах справи документи та той факт, що відповідачем не було спростовано наявність його вини у вчиненні ДТП суд вважає, що на відповідача покладається обов`язок з відшкодування шкоди, що завдана позивачу. Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (33\~510,00\~грн) та розміром страхового відшкодування (12\~891,95 грн), а саме 20 618,05 грн. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що на користь позивача підлягає стягненню і заявлена моральна шкода у розмірі 5000,00 грн Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивачем було здійснено витрати на оплату судового збору у розмірі 1211,20 грн, витрати на експертний висновок у розмірі 3000,00 грн, витрати на отримання скан-копій документів від ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «САЛАМАНДРА» у розмірі 3\~055,70 грн які також підлягають стягненню на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved