Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-07 00:00:00

16 листопада 2021 року [PERSON] звернулася до Фрунзенського районного суду м.Харкова з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ" про захист прав споживачів шляхом визнання дій незаконними та припинення газопостачання, в якій просить суд: Зобов?язати відповідача негайно припинити дії, які порушують права позивача як побутового споживача по договору постачання, а саме зобов`язати припинити виставляти рахунки (в сумі 9429,87 грн.) на оплату за спожитий природний газ, об?єми якого визначені з порушенням норм діючого законодавства. Зобов?язати відповідача негайно припинити дії, які порушують права позивача як побутового споживача по договору постачання, а саме зобов`язати припинити вимагати оплати рахунків (в сумі 9429,87 грн.) за спожитий природний газ, об?єми якого визначені з порушенням норм діючого законодавства. Зобов?язати відповідача негайно припинити дії, які порушують права позивача як побутового споживача по договору постачання, а саме здійснити коригування заборгованості у відповідності з діючим законодавством. Зобов?язати відповідача негайно припинити дії, які порушують права позивача як побутового споживача по договору постачання, а саме зобов`язати надати доручення ПАТ «Харківгаз»\~відновити газопостачання\~до її\~домоволодіння. В обґрунтування позову вказувала, що [PERSON] одержує послуги постачання природного газу на підставі договору постачання природного газу побутовим споживачам, укладеного з ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ"» на основі Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2500. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладено з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовимспоживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Підтвердженням (акцептуванням) приєднання побутового споживача ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» до умов договору є підписана та повернута на адресу ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» заява-приєднання та/або сплачений побутовим споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природній газ, та/або документальне підтвердження споживання природного газу. Сплативши в січні 2016 року рахунок за газ в сумі 2235,08 грн. позивачка приєдналась до умов договору постачання. 01.06.2017 року, виявивши неполадки у роботі лічильника, позивачка звернулась з заявою до Куп?янського відділу реалізації постачальника про невідповідність нарахувань фактичному споживанню газу та вказала на позаштатну роботу лічильника газу. В подальшому, ще двічі зверталась з подібною заявою до Куп?янського відділу реалізації постачальника. Остання відповідь начальника Куп?янського відділу реалізації постачальника Р.Варзакова вказує на те, що позивачка зверталась тричі. Заяви повертались без розгляду, з посиланням на те, що питання щодо обліку спожитого газу є в компетенції оператора газотранспортної системи ПАТ «Харківгаз». Враховуючи те, що постачальник і ПАТ «ХАРКІВГАЗ» є суміжними системами єдиного виробничого циклу; за даними, офіційно оприлюдненими на сайті Постачальника. ПАТ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ"» є дочірнім підприємством ПАТ «ХАРКІВГАЗ» з 100 відсотковою часткою в статутному капіталі ПАТ «ХАРКІВГАЗ» (стаття 6 Статуту ПАТ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ"») та підзвітне безпосередньо ПАТ «ХАРКІВГАЗ» (п. 8.2.10 Статуту ПАТ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ"»); ПАТ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ"» і ПАТ «ХАРКІВГАЗ» приймають спільні рішення (до речі начальник Куп?янського відділу реалізації «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» Р.Варзаков є членом комісії, що розглядала складений стосовно мене Акт про порушення №542 від 06.11.2017 року, що підтверджується матеріалами справи, а саме копією протоколу засідання комісії, яка мається в матеріалах справи); Куп?янське ТВ ПАТ «ХАРКІВГАЗ» і Куп?янське відділення Постачальника знаходяться за однією адресою і в одному приміщенні. 06.11.2017 до позивача завітала контролер з проханням сфотографувати зламаний лічильник. З якою метою це було зроблено, їй ніхто не пояснив. 06.11.2017 до позивача завітали співробітники Куп?янського відлілення «ХАРКІВГАЗ» і демонтували непрацюючий лічильник газу, про що укладено акт «Про демонтаж побутового лічильника газу» від 06.11.17р. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~26.12.2017 рішенням комісії з розгляду актів про порушення та проведення перерахунку донарахування або зміни режиму нарахування обсягу природного газу по Куп?янському територіальному відділенню ПАТ «ХАРКІВГАЗ», з посиланням на розділ XI главу 2 пункт 3 підпункт 7 Кодексу ГРМ було нараховано до сплати 4278,96 грн., як плата за не обліковані об`єкти природного газу. Також залишені, як борг за спожитий газ, нарахування в сумі 9429,87 грн., визначені постачальником за плановими величинами середньомісячного споживання газу в опалювальний або між опалювальний період, за весь час до заміни лічильника. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ В 2017 році позивачка практично весь час проживала у свого сина в Харкові і приїжджала додому на вихідні один-два рази на місяць. За час свого перебування вдома вона користувалася лише газовою плитою (для приготування їжі); опаленням не користувалася, бо не вміє його вмикати. Факт, що позивачка практично не мешкала вдома, підтверджується пояснювальною запискою контролера Куп?янського ТВ ПАТ «ХАРКІВГАЗ» [PERSON] від 22.12.17 р. 15.02.2018 року домоволодіння було відключено від системи газопостачання. В вересні 2018 року комісія ПАТ «ХАРКІВГАЗ» дійшла висновку про необґрунтоване донарахування за особовим рахунком виходячи з 70 відсотків граничних об`ємів споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв за період з 06.05.2017 до 06.11.2017, тим самим визнав, що позивачка своєчасно повідомила про позаштатну роботу лічильника. З метою\~вирішення спору,\~25\~травня 2021\~року на\~електрону адресу\~постачальника було\~направлено претензію,\~в якій\~позивачка просила\~постачальника відновити\~газопостачання для\~її домоволодіння\~та здійснити\~перерахунок заборгованості\~згідно за\~норм Кодексу\~ГРМ.\~Вона отримала\~відповідь постачальника\~29\~липня 2021\~року,\~в якій\~зазначено,\~що «порушене\~питання належить\~до меж\~компетенції газорозподільного\~підприємства,\~тому для\~розгляду питання\~по суті\~лист має\~бути адресований\~голові правління\~АТ " ХАРКІВГАЗ" [PERSON] ». Права позивачки порушені і вона змушена звернутися до суду. Позивачка просить задовольнити позов. Ухвалою Фрунзенського\~районного суду\~м.Харкова\~від 26\~листопада 2021\~року відкрито\~провадження та\~призначено до\~підготовчого судового\~засідання. 22.11.2022 року від відповідача надійшов відзив, в обґрунтуванні якого вказував, що на кожній окремій території діє лише один постачальник природного газу за регульованим тарифом, з яким споживачі (у тому числі бюджетні установи та організації) можуть укласти договір на постачання природного газу за регульованим тарифом. На виконання вимог Закону №2467 з 01.07.2015 року відбулося юридичне відокремлення суб?єктів господарювання ринку природного газу, що входять до складу вертикально інтегрованої господарської організації, що полягає у створенні окремих юридичних осіб - суб?єктів господарювання, що здійснюють діяльність з постачання природного газу за регульованим тарифом окремо від діяльності пов`язаної з розподілу природного газу. З 01.07.2015 року ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» (код ЄДРПОУ 39590621) здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території Харківської області на підставі ліцензії на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом, виданої Національною Комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України (далі - НКРЕКП), згідно постанови № 1588 від 21.05.2015р. (переоформлена на безстрокову постановою від 08.09.2015р. № 2283), та згідно постанови від 11.05.2017 року № 633 (виданої на постачання природного газу на території України). Більш того, на ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» покладалися спеціальні обов?язки щодо постачання природного газу населенню Харківської області згідно положення про покладення спеціальних обов?язків на суб?єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (затверджено постановою КМУ № 758 від 01.10.2015 р., з 01.04.2017 р. - відповідно до постанови КМУ №187 від 22.03.2017 р., з 01.11.2018 р. - відповідно до постанови КМУ № 867 від 19.10.2018 р.). АТ «ХАРКІВГАЗ» (код ЄДРПОУ 03359500) згідно ліцензій виданих постановами НКРЕКП № 789 від 13.03.2015 року, від 08.09.2015 року № 2284, від 19.06.2017 року № 809 (виданої в межах території, де знаходиться газорозподільна мережа АТ «ХАРКІВГАЗ», зі внесеними змінами постановою НКРЕКП від 06.03.2018 року № 290 та від 02.07.2019 № 1322 (про зміну назви оператора ГРМ, а саме у тексті та додатку до постанови слова «ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО» у всіх відмінках замінено словами «АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ»), провадить господарську діяльність з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на території Харківської області, тобто, є оператором ГРМ. Відповідач є споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ». За даними оператора ГРМ - АТ «ХАРКІВГАЗ» за адресою розташування домоволодіння позивача: [ADDRESS] . Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи (Операторами ГРМ) регулюються правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 р. за №1382/27827. Відповідно до розділу III Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам було офіційно опубліковано ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» в газеті «Слобідський край» № 156 від 31.12.2015 р., та розміщений на офіційному сайті Товариства (https://khgaszbut.104.ua). Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов?язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих правил, що має підтверджуватися документально У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником із спеціальними обов?язками та за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з іншим постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об?єкт. Позивач не згодна, з припиненням газопостачання оскільки вважає, що постачальник не вірно визначив об?єм спожитого газу та безпідставно вимагав до сплати нарахованого об?єму (обсягу)природного газу та припинив газопостачання. Відносно тверджень Позивача про те, що ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» вимагало оплати донарахованої комісією оператора ГРМ - АТ «ХАРКІВГАЗ» (ПАТ «ХАРКІВГАЗ» на час виникнення спірних відносин) вартості необлікованого донарахованого природного газу в сумі 4278,96 грн. згідно протоколу комісії від 26.12.2017 року за наслідком розгляду акта про порушення №542 від 06.11.2017року. Оскільки позивачем не надано документів про сплату боргу в розмірі 11158,40 грн. перед постачальником (несплата позивачем вказаного боргу перед постачальником також підтверджується роздруківкою постачальника ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» по особовому рахунку № [NUMBER] ), газопостачання помешкання позивача було припинено цілком обґрунтовано та правомірно. За даними АТ «ХАРКІВГАЗ» згідно листа від 21.09.2018 року №Kh-Сл-17256-0918 письмових звернень від позивача стосовно несправності у роботі лічильника газу до АТ «ХАРКІВГАЗ» не надходило. Під час звернення позивача за вхід. №ЗГ-1694-Khz11-0617 від 14.06.20217 року з питання некоректної роботи лічильника газу ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» було надано відповідь листом від 14.06.2017 року за вих. №Khz11-ЛВ-4256-0617, в якій зазначено, що зазначене питання позивача у зверненні не відноситься до повноважень товариства та в якому чітко зазначено адресу та назву організації, в яку необхідно звернутись для вирішення питання по суті. Проте, враховуючи пояснення АТ «ХАРКІВГАЗ» про відсутність на підприємстві письмової заяви від позивача про вихід з ладу приладу обліку газу, позивач не скористалась рекомендацією наданою ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» листом від 14.06.2017 року за вих. №Khz11-ЛВ-4256-0617. Також просили залучити до справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Акціонерне товариство «Оператор Газорозподільної системи «Харківгаз» (61109, місто Харків, вул. Безлюдівська, 1). Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», змінено територіальну підсудність Фрунзенськогорайонного суду м.Харкова на Октябрський районний суд м.Полтави. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по справі визначено суддю Бугрія В.М. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 02.01.2023 року прийнято до провадження та вирішено розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. 06 червня 2024 року ухвалою суду залучено до справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Акціонерне товариство «Оператор Газорозподільної системи «ХАРКІВГАЗ» (61109, місто Харків, вул. Безлюдівська, 1). Суд, дослідивши письмові заяви по суті справи, докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як було встановлено судом, [PERSON] одержує послуги постачання природного газу на підставі договору постачання природного газу побутовим споживачам, укладеного з ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» на основі Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2500. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладено з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Підтвердженням (акцептуванням) приєднання побутового споживача ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» до умов договору є підписана та повернута на адресу ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» заява-приєднання та/або сплачений побутовим споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природній газ, та/або документальне підтвердження споживання природного газу. Сплативши в січні 2016 року рахунок за газ в сумі 2235,08 грн. позивачка приєдналась до умов договору постачання. 01.06.2017 року, виявивши неполадки у роботі лічильника, позивачка звернулась с заявою до Куп?янського відділу реалізації постачальника про невідповідність нарахувань фактичному споживанню газу та вказала на позаштатну роботу лічильника газу. В подальшому, ще двічі зверталась з подібною заявою до Куп?янського відділу реалізації постачальника. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами або договором. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності. За змістом статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів» права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення. Відповідно до пунктів 3, 4, 7 частини першої статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо виконавець послуги нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, порушується принцип рівності сторін договору, ціну продукції визначено неналежним чином. Відповідно до частини першої та другої статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Аналіз частини другої статті 14 ЦК України свідчить, що критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг. Стаття 1 зазначеного Закону визначає, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. У відповідності до положень статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Споживач, згідно з положеннями статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості; на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. Індивідуальний споживач, згідно з положеннями ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зобов`язаний, зокрема, укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з частиною першою статті 9 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача вчасно одержувати якісні житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та згідно з умовами договору на надання таких послуг. Водночас відповідно до пункту 5 частини третьої статті 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» такому праву відповідає обов`язок споживача оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, які їм надавалися. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суду не надано доказів, що позивач була добросовісним споживачем, до матеріалів справи не додано жодної квитанції сплати боргу а також позивачу було направлено (вручене) попередження у формі повідомлення про припинення газоспоживання та погашення простроченої заборгованості від 18.12.2017 року, в якому зазначено, що у разі не проведення оплати заборгованості в сумі 11158,41 грн., яка обліковується за особовим рахунком станом на 18.12.2017 року, протягом 10 днів з дати вручення попередження, газопостачання помешкання буде припинено. Згідно даних роздруківки постачальника ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» по особовому рахунку (додається) та акта звірки підписаного постачальником ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» та оператор ГРМ АТ «ХАРКІВГАЗ» сума боргу в розмірі 11158,40 грн. обліковується по особовому рахунку відкритого ім?я позивача № [NUMBER] станом на 18.12.2017 року та в подальшому сплачена у повному обсязі не була, тому припинення газопостачання позивачу було цілком правомірно. У позивачки залишився борг у сумі 9429,87 грн., як борг за спожитий газ, але вона стверджує, що в 2017 році вона приїздила в будинок один-два рази на місяць. Вона користувалася лише газовою плитою для приготуванні їжі. За Типовим договором розподілу природного газу оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (п. 2.1 Договору). Оплата вартості послуг за договором розподілу природного газу здійснюється споживачем на підставі відповідного рахунка оператора ГРМ на умовах договору розподілу природного газу. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок оператора ГРМ. Щодо відключення\~споживача від\~газопостачання та зобов`язати надати доручення ПАТ «ХАРКІВГАЗ» відновити газопостачання до її домоволодіння. Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Таким чином, ефективним способом захисту прав споживача є саме усунення обмеження права споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному вебсайті регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Згідно з пунктами 11, 12 розділу ІІІ Правил № 2496 постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за вільними цінами, крім ціни постачальника зі спеціальними обов`язками, яка встановлюється відповідно до законодавства. Постановою НКРЕКП № 2498 від 30.09.2015 року затверджено «Типовий договір розподілу природного газу» (далі - Договір), який у відповідності до п.1.1 є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Згідно п.1.2. Типового договору, умови цього договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до ЗУ «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем. Пунктом 1.3. Типового договору встановлено, що договір розподілу газу є договором приєднання, який укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Згідно з пунктами 1.1, 1.3 розділу І Типового договору № 2498, цей Типовий договір розподілу природного газу є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Тому той спосіб захисту, який обрала позивач, а саме: зобов`язати надати доручення ПАТ «ХАРКІВГАЗ» відновити газопостачання до її домоволодіння, є неналежним, оскільки не передбачений ні вказаним договором, ні Законом України «Про захист прав споживачів». Крім того, ч.1ст.81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що позивач не довів суду, що відповідач порушив його права, попереджаючи про можливість відключення від газопостачання за наявності боргу та його відключення. А тому повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими судом, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню. При зверненні до суду позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Понесені позивачем судові витрати на правничу допомогу суд розподіляє, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, та у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, покладає ці витрати на позивача.

Outcome: dismissed