Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою у якій просить стягнути з Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» безпідставно набуті кошти розмірі 22504,68грн. В обґрунтування позову покликається на те, що спірні кошти стягнуті під час примусового виконання виконавчого напису нотаріуса від 23.05.2018 № 4345, який в подальшому судовим рішенням визнаний таким, що не підлягає виконанню. Відтак, спірні кошти стягнуті без достатньої правової підстави у відповідності до ст. 1212 ЦК України. У відповідності до ст. 1212ЦК України просить позов задовольнити. Відповідачем не подано до суду відзиву, який містить заперечення на позов. 15 липня 2024 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в позовній заяві просить проводити розляд справи у відсутності сторони позивача. Позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задовольнити. У судове засідання учасники справи не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце цього засідання. Відповідач про причини неявки не повідомив, не подав відзив на позов, а відтак, враховуючи, що представником позивача подано заяву про розгляду справи у їх відсутності, суд постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст.281 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 23 травня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н. С. вчинено виконавчий напис № 4345 про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 22504,68 грн. З метою примусового виконання цього виконавчого документа, 19 липня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л відкрито виконавче провадження № [NUMBER]. Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 листопада 2023 року виконавчий напис нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н. С. від 23.05.2018 № 4345 визнано таким, що не підлягає виконанню. Рішення набрало законної сили 08.12.2023. У межах виконавчого провадження № [NUMBER], з метою примусового виконання виконавчого напису нотаріуса від 23.05.2018 № 4345 стягнуто з позивача грошові кошти у сумі 22504,64 грн (арк.спр.5). Таким чином, враховуючи, що судовим рішенням від 07.11.2023 визнано оспорюваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, а відтак виникли спірні правовідносини, які регулюються нормам статті 1212 Цивільного кодексу України, виходячи з наступних мотивів. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України, Кодекс) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення глави 83 цього Кодексу (збереження майна без достатньої правової підстави) застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. При цьому, набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 червня 2016 року у справі № 6-100цс15, від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц, від 23 січня 2020 року у справі № 910/3395/19. Оскільки правовою підставою для набуття АТ «ПУМБ» грошових коштів у спірному розмірі став виконавчий напис нотаріуса, який рішенням суду визнано таким, що не підлягає виконанню, а відтак оскільки відпала правова підстава для отримання таких коштів, грошові кошти у розмірі 22504,68 грн підлягають поверненню позивачу у відповідності до ст.1212 ЦК України. У зв`язку із наведеним, суд прийшов до переконання про те, що позовні вимоги необхідно задовольнити.

Outcome: approved