Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

У березні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Венеція» (далі - ТОВ «УК «Венеція») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якому просило стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з утримання підземної автостоянки у розмірі 1 020, грн., а також судовий збір в сумі 3 028,00 грн. Свої вимоги позивач мотивує, що ТОВ «УК «Венеція», на підставі актів приймання-передачі від забудовника TOB «ТМО Ліко-Холдінг», здійснює обслуговування багатоквартирних житлових будинків у Голосіївському районі м. Києва, в тому числі, здійснює обслуговування на договірних засадах вбудованих підземних автостоянок (паркінгів), де забезпечує прибирання, цілодобову охорону, надання комунальних послуг, обслуговування систем пожежогасіння тощо, а також формує і надає споживачам рахунки на оплату наданих послуг дно їх вартості. 09 листопада 2021 року ТОВ «УК «Венеція» змінила найменування з попереднього найменування ТОВ «Ліко-Житлосервіс» на поточне найменування. 01вересня 2009 року на підставі акта прийому-передачі підземної стоянки ТОВ «ТМО «Ліко-Холдинг» передало, а ТОВ «Ліко-Житлосервіс» прийняло на обслуговування введену в експлуатацію у складі житлового будинку [ADDRESS] , підземну автостоянку Блок А та Д на 32 машиномісць загальною площею 3 254,20 кв. м. [PERSON] володіє на праві власності машиномісцем [ADDRESS] . 24 березня 2008 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 31 про участь у витратах на обслуговування підземної автостоянки і прилеглої території, предметом якого є забезпечення виконавцем (позивачем) надання комунальних послуг та послуг з утримання підземної автостоянки і прилеглої території машиномісця № 31, а замовником (відповідачем) забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором. Відповідач безпосередньо користується результатами наданих позивачем послуг разом з іншими власниками та користувачами машиномісць в паркінгу. На виконання умов договору, в період з листопада 2020 року по жовтень 2021 року позивачем надано відповідачу послуги з обслуговування машиномісця № [NUMBER] у підземній автостоянці (паркінгу) в будинку [ADDRESS] на загальну суму 13 106,00 грн. Відповідач здійснив часткову оплату триманих ним послуг в сумі 12 086,00 грн., через що у нього існує борг з оплати наданих послуг в сумі 1 020,00 грн. На підставі викладеного позивач просив позов задовольнити. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 26 березня 2024 року відкрито провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.38-40). За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (а.с.37) відповідача судом направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які двічі повернулися з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.Відзиву на позовну заяву до суду від відповідача не надходило. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Управляюча компанія «Венеція» зареєстровано, ідентифікаційний код юридичної особи 30303467, керівник [PERSON] , основний вид діяльності - комплексне обслуговування об`єктів (а.с.24-28). 09 листопада 2021 року відповідно до протоколу загальних зборів ТОВ «Ліко-Житлосервіс» змінило назву на ТОВ «УК «Венеція» (а.с.29). Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «УК «Венеція» на підставі акту прийому-передачі від 01 вересня 2009 року від забудовника TOB «ТМО Ліко-Холдінг», здійснює обслуговування багатоквартирних житлових будинків у Голосіївському районі м. Києва, в тому числі, здійснює обслуговування на договірних засадах вбудованих підземних автостоянок (паркінгів) за адресою по [ADDRESS] (блок А та Д на 32 машиномісця), де забезпечує прибирання, цілодобову охорону, надання комунальних послуг, обслуговування систем пожежогасіння тощо, а також формує і надає споживачам рахунки на оплату наданих послуг дно їх вартості (а.с.7). 24 березня 2008 року між ТОВ «Ліко-Житлосервіс» та відповідачем укладено договір № 31 про участь у витратах на обслуговування підземної автостоянки і обслуговуючої території машиномісця № 31 Блок А в будинку [ADDRESS] (а.с.8,9). Пунктом 1.2. Договору визначено, що виконавець забезпечує обслуговування стоянки і прилеглої території, зберігання транспортних засобів власника на стоянці, а власник оплачує послуги виконавця з обслуговування стоянки і бере участь у витратах на її утримання. Відповідно до п. 2.2.5 договору замовник (відповідач) зобов`язаний вчасно та в повному обсязі оплачувати платежі на відшкодування витрат з утримання підземної автостоянки. Згідно п. 4.3. визначено суму вартості послуги на час підписання договору - 287,00 грн. Пунктом 4.6 встановлено, що оплата платежів за цим Договором здійснюється замовником щомісяця не пізніше 25 числа поточного місяця шляхом банківського переказу коштів на розрахунковий рахунок виконавця. Позивач забезпечує обслуговування підземної автостоянки власними силами, а також із залученням спеціалізованих підрядних організацій. Для виконання зазначених завдань, позивачем укладено відповідні договори з підприємствами-підрядниками щодо постачання електроенергії, холодної води, надання послуг зв`язку (а.с.11-20). Відповідач безпосередньо користується результатами наданих позивачем послуг разом з іншими власниками та користувачами машиномісць в паркінгу, протилежного відповідачем не надано. Статтею 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальними послугами визначається результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуги з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Частина 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 вказаного Закону споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, а з таким правом споживача прямо кореспондується і його обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону). Відповідач споживав житлово-комунальні послуги, що надавалися позивачем. У відповідності до ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежно ї якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. У разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг. Порядок перевірки якості надання комунальних послуг та якості послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком). Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача. Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості. Відповідач у встановленому законом порядку не відмовився від надання послуг позивачем, доказів ненадання послуг або надання послуг неналежної якості відповідно до порядку, визначеному ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що б дало підстави для звільнення від їх оплати, відповідачем надано не було. Разом з тим, відповідач не сплатив вказані послуги належним чином, у зв`язку з чим у нього виникла перед позивачем заборгованість, яка відповідно до розрахунку позивача № 47 від 12 березня 2024 року за період з листопада 2020 року по жовтень (включно) 2021 року складає суму боргу станом на 20 лютого 2024 року у розмірі 1 020,00 грн. (а.с.6). Відповідач контррозрахунку суми боргу до матеріалів справи не надав. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої особи (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача мають правове обґрунтування, а тому позов підлягає до задоволення. З урахуванням задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3 028,00 грн., який було сплачено позивачем про зверненні до суду (а.с.36).

Outcome: approved