Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка послалась на те, що 02 лютого 2022 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №77. Від шлюбу дітей не мають. Зазначає, що з відповідачем вони не проживають більше двох років, після початку війни відповідач виїхав за кордон та проживає в Німечинні; з відповідачем втрачено почуття кохання, тому просить суд шлюб з відповідачем розірвати, судові витрати залишити за нею. Ухвалою Царичанського районного суду від 08 липня 2024 року відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.25). Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, судові витрати просить залишити за собою (а.с. 35). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає (а.с.34). Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 02.02.2022 р. зареєстровано 02 лютого 2022 року шлюб між [PERSON] - громадянином Федеративної Республіки Нігерія та [PERSON] - громадянкою України, актовий запис №77, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - " [PERSON] " (а.с.5). Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про міжнародне приватне право» форма і порядок укладення шлюбу в Україні між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, а також між іноземцями або особами без громадянства визначаються правом України. Відповідно до ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Згідно з ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Таким чином, якщо подружжя є громадянами різних держав, і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на території України, то розірвання шлюбу проводиться за законодавством України. Відповідач Еня Годсаід Чізурум - є громадянином Федеративної Республіки Нігерія, що підтверджується паспортом № [NUMBER] (а.с.8). Позивачка [PERSON] - громадянка України, що підтверджується паспортом громадянина України № [NUMBER] , виданий 14.04.2021 органом 1222 (а.с.4). Відповідно Витягу з реєстру Могилівської територіальної громади від 03.06.2024р. позивачка [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Згідно довідки центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Могилівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області №394 від 03.06.2024р. [PERSON] , 1998 року народження зареєстрована та проживає в [ADDRESS] , зареєстрована одна (а.с.7). Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Як вбачається з матеріалів справи, сторони сімейні стосунки не підтримують більше двох років, вони проживають окремо, відповідач мешкає в Німеччині, сім`я фактично розпалася, між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, сторони не створили міцної, дружньої сім`ї. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що подальше спільне проживання подружжя, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved