Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

АТ «НАЕК «Енергоатом» в особі Філії «ВП «Хмельницька атомна електрична станція» звернулося до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. В обґрунтування позову зазначається, що «ВП «Хмельницька атомна електрична станція» займає монопольне (домінуюче) становище на ринку з надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої та холодної води, водовідведення та є єдиним підприємством та території м. Нетішин, що надає послуги з централізованого опалення, холодного та гарячого водопостачання, а також водовідведення. Відповідачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 25.04.2003 належала квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , яка 20.01.2023 була ним продана за договором купівлі-продажу [PERSON] . У вказаному договорі, крім іншого, зазначається, що продавець, тобто відповідач у справі, зобов`язався сплатити заборгованість за спожиті комунальні послуги до моменту звільнення та передачі квартири, проте заборгованість за спожиті комунальні послуги за період із травня 2013 року по січень 2023 року включно у розмірі 36776,93 грн останнім до теперішнього часу не сплачена. Отже, [PERSON] із травня 2013 року по січень 2023 року був власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що забезпечується комунальними послугами з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які надаються позивачем, а саме Філією «ВП «Хмельницька АЕС». Відповідач у повному обсязі користувався комунальними послугами, які надавалися позивачем, при цьому жодних претензій щодо якості та кількості послуг від нього не надходило, при цьому не виконав свої зобов`язання по їх оплаті, що призвело до порушення права позивача на своєчасне та повне отримання плати за надані послуги. У зв`язку з цим позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість разом з інфляційними витратами за весь час прострочки у розмірі 12402,57 грн\~та трьома відсотками річних у розмірі 2693,52 грн, а також сплачений позивачем судовий збір. 24.04.2024 суддею було відкрите провадження у справі та визначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Цією ж ухвалою було задоволено клопотання представника позивача та\~витребувано\~у приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Франовської Людмили Сергіївни належним чином засвідчену копію договору купівлі-продажу від 20.01.2023 (зареєстрованого в реєстрі за № 1) квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 41-42). Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від останніх не надійшло, відзиву на позов належним чином повідомлена про розгляд справи відповідач не подала, у зв`язку з чим судом була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 20.01.2023 між відповідачем [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого [PERSON] передає у власність, а [PERSON] приймає у власність квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11-12). У п. 2 договору купівлі-продажу квартири від 20.01.2023 вказано, що зазначена квартира належить [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого 25.04.2003 приватним нотаріусом Нетішинського міського нотаріального округу Хмельницької області Івтушком В.М. за реєстровим № 1502. Отже, [PERSON] із 24.05.2003 по 20.01.2023 був власником квартири за адресою: [ADDRESS] . У п. 11 договору купівлі-продажу квартири від 20.01.2023 зазначається, що продавець зобов`язується оплатити всі комунальні послуги до моменту звільнення та передачі квартири. Водночас із довідки про стан заборгованості [PERSON] вбачається, що останній станом на 31.03.2024 має заборгованість перед позивачем у розмірі 36776,93 грн за надані послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення за вказаною адресою, що утворилася за період\~із травня 2013\~року по\~січень 2023 року (а.с. 9-10). Також позивачем були надані суду розрахунки (з якими суд погоджується) інфляційних витрат за весь час прострочки, що становлять 12402,57 грн, а також 3% річних від простроченої суми, що склали 2693,52 грн (а.с. 13-28). Відповідно до ч. 1. ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 1\~ст.\~526\~ЦК\~України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як зазначається у ст.ст. 530, 610, 629 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1\~ст. 612 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 67, 68,\~162\~Житлового\~кодексу\~України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Як наголошується у п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний зокрема укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, а також оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, та оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором (ч. 1\~ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (ч. 1\~ст.\~12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.\~Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк (ч.ч. 1, 3\~ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). До комунальних послуг відносяться зокрема наступні послуги: з постачання теплової енергії; з постачання гарячої води; з централізованого водопостачання; з централізованого водовідведення (ст.ст. 21-24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до ст.\~625\~ЦК\~України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані сплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15, тому суд враховує його при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4\~ст. 263 ЦПК України. Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що відповідач користувався наданими позивачем житлово-комунальними послугами та вносив оплату за спожиті послуги не в повному обсязі та з порушенням встановленого строку, внаслідок чого за ним утворилася зазначена заборгованість. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суду не надав, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиті комунальні послуги з урахуванням інфляційних витрат та трьох відсотків річних у загальному розмірі 51873,02 грн. Згідно з ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального\~кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Також відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 3028 грн підтверджується платіжною інструкцією № 3126 від 26.03.2024 (а.с. 1). Враховуючи те, що суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених останнім судових витрат зі сплати судового збору у вказаному розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: approved