Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-23 00:00:00

13 травня 2024 року позивач звернувся до суду із зазначеним вище позовом, в обґрунтування якого зазначив, що [INFO] у нього з відповідачкою народилася донька - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , актовий запис № 36. Сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі. Позивач перебуває і на час зачаття та народження доньки перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] . Після народження доньки відповідачка до своїх батьківських обов`язків ставилася безвідповідально, а точніше самоусунулась: щодо гігієнічних процедур дитини, встановлення режиму сну, годування, не займалася щодня розвитком. Всім цим займається позивач та його дружина. Відповідачка не займається донькою [PERSON] , їй байдуже чи у неї чиста білизна та одяг, чи нагодована дитина, який у неї стан здоров`я. Відповідачка оформила нотаріально посвідчену заяву, щодо позбавлення її батьківських прав, та у подальшому не заперечує проти усиновлення Софії дружиною позивача [PERSON] . [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] . З наведених підстав позивач просить суд позбавити відповідача [PERSON] , [INFO] , уродженку смт. Радісне, Івановського району Одеської області, (Паспорт громадянина України [NUMBER] , виданий органом 5131 17.10.2022, дійсний до 17.10.2032, запис № 20010327-08463; РНОКПП: [NUMBER] ) батьківських прав відносно її доньки [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] , [INFO] , уродженки смт. Радісне, Івановського району Одеської області, (Паспорт громадянина України [NUMBER] , виданий органом 5131 17.10.2022, дійсний до 17.10.2032, запис № 20010327-08463; РНОКПП: [NUMBER] ), аліменти на користь [PERSON] [INFO] (Паспорт: [NUMBER] ; РНКОПП: [NUMBER] ) на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) платника аліментів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму відповідної категорії громадян щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, але надали суду заяву, якою повідомила, що свій позов підтримує та просить про розгляд справи у її відсутність. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, але надала заяву, якою визнає позовні вимоги у повному обсягу, та зазначає, що викладені в позові обставини та факти відповідають дійсності та повністю нею визнаються, додатково пояснила, що в неї вже є двоє малолітніх дітей і вона є матір`ю одиначкою. Третя дитина є для неї тягарем і вона не хоче нею займатися та приймати участь у її житті, вихованні. Справу просить розглядати без її участі. Представник третьої особи Орган опіки та піклування в особі Великодолинської селищної Ради Одеського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, надіславши до суду письмову заяву, в якій просить суд проводити судові засідання за її відсутністю, пославшись на Висновок органу опіки та піклування Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] , [INFO] по відношенню до [PERSON] , [INFO] № 196 від 22.07.2024 року, який вона підтримала та просила врахувати при ухвалені рішення судом. Згідно зі ст. 280 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного про дату, час та місце судового засідання належним чином і не з`явився в судове засідання без поважних і без повідомлення причин, не подавши відзив на позов, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача, який не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку в судовому засіданні, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, за наявними матеріалами справи. Дослідивши письмові докази по справі суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають справи у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім тих, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Статтями 141, 142, 150 СК України передбачено - мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч. 4 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Згідно ч. 5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Частиною 1 статті 164 СК України, передбачений вичерпний перелік випадків, при яких, мати або батько можуть бути позбавлені батьківських прав, і це: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Частиною 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Забезпечення найкращих інтересів дитини - це дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої статті 1 Закону України «Про охорону дитинства»). Як судом встановлено, у [PERSON] та [PERSON] [INFO] донька [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , актовий запис № 36. [PERSON] , [INFO] написала нотаріально посвідчену заяву зареєстровану в реєстрі за № 1194 та приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Одеської області засвідчено справжність підпису 03.05.2024 року про те, що вона не заперечує позбавлення батьківських прав по відношенню до малолітньої [PERSON] , [INFO] . Згідно Нотаріально посвідченої Зави зареєстрованої в реєстрі за № 1195 приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Одеської області засвідчено справжність підпису 03.05.2024 [PERSON] про те, що вона дає згоду на прийняття за дочку [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно Висновок органу опіки та піклування Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] , [INFO] по відношенню до [PERSON] , [INFO] № 03-21/2146-24 від 24.07.2024 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області № 198 від 22 липня 2024 року, було визначено доцільним позбавити батьківських прав громадянку України [PERSON] по відношенню до [PERSON] , [INFO] , так як це буде відповідати інтересам дитини. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачка [PERSON] - мати [PERSON] , повністю самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків: не приїжджає до дитини, не спілкується з нею, участі у вихованні дитини не приймає, не надає жодної допомоги на її утримання, а тому є всі законні підстави позбавити її батьківських прав відносно її малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Враховуючи, що законодавством України на батьків, які позбавленні батьківських прав покладено обов`язок щодо утримання дитини відносно якої вони позбавленні батьківських прав, то суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення аліментів обґрунтований та підлягає задоволенню. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст. 430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Outcome: approved