Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. У позовній заяві просив розірвати шлюб зареєстрований 19 серпня 2011 року Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 193, постійне місце проживання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] > визначити з позивачем. Позивні вимоги мотивував тим, що після одинадцяти років спільного життя у них з відповідачем на сімейне життя почалися протиріччя, що призводили до конфліктів та суперечок, шлюбні стосунки фактично почали руйнуватися. Позивач вказує, що на даний час відповідачка проживає з іншим чоловіком. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що за спільною домовленістю, враховуючи інтереси та бажання сина, він проживає з позивачем. Спорів, суперечок та обмежень щодо спілкування та виховання сина між сторонами немає. Позивач вважає, що їхній з відповідачкою шлюб носить формальний характер та збереження сім`ї неможливе. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 14 червня 2024 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків, які останнім усунуто в строк вказаний в ухвалі суду. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 19 червня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради. Зобов`язано Орган опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради скласти та надати суду висновок щодо визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] . Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 08 серпня 2024 року провадження по справі в частині визначення місця проживання дитини закрито, за відсутністю предмету спору. Позивач [PERSON] надіслав до суду заяву, у якій просив розглядати справу без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.34). У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги визнала. Відповідно ч. 3 с. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов в частині позовних вимог про розірвання шлюбу таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що видане 19 серпня 2011 року Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, вбачається, що 19 серпня 2011 року сторони уклали шлюб, актовий запис № 193 (а.с.3). Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 05 вересня 2012 року Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, а/з № 4 (а.с.6). Встановлено, що сторони сімейно-шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечував проти його розірвання, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, тому він підлягає задоволенню. Оскільки відповідач визнав позов до першого судового засідання, питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України та вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, тобто 605 грн. 60 коп., сплаченого при поданні позову. Решта 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору у сумі 605 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved