Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-04 00:00:00

Позивач [PERSON] , інтереси якого представляє - адвокат Ільчук Л.В., звернувся до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач послалася на те, що з 03 червня 2020 року він перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований у виконавчому комітеті Парищенської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1. У шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є різні погляди на життя та обов`язки, непорозуміння у вирішенні будь-яких сімейних питань, втрата почуття любові та поваги один до одного. Подружні відносини припинилися з травня 2022 року, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо, не зважаючи на те, що проживають в одному житловому будинку, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Шлюб існує тільки формально. Спору про спільне майно та місце визначення проживання малолітньої дитини немає. По домовленості сторін малолітній син залишається проживати з відповідачем. Тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 03 червня 2020 року у виконавчому комітеті Парищенської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 26 червня 2024 року провадження по справі було відкрито та призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Ільчук Л.В. у судове засідання не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити (а.с.25). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву згідно якої позовні вимоги визнала повністю, не заперечувала щодо задоволення, розгляд справи просить проводити за її відсутності (а.с. 23). Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. На підставі ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін за наявними у суду матеріалами. Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03 червня 2020 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований у виконавчому комітеті Парищенської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1 (а.с. 4). У шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство між ними не ведеться, між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, сторони не створили міцної, дружньої сім`ї. На протязі тривалого часу не підтримують подружніх стосунків. Спору про спільне майно та місце визначення проживання малолітньої дитини немає. По домовленості сторін малолітній син залишається проживати з відповідачем. Відповідно до частини 9 та 10 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 та 3 ст. 55 цього Кодексу дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Згідно ч. 3 та 4 ст. 56 цього Кодексу кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що сторони припинили подружні відносини протягом часу, який оцінюється тривалим, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин, їх шлюб існує формально. Крім того, вони втратили почуття поваги та любові один до одного, наміру зберегти сім`ю у позивача та відповідача не має. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що шлюб втратив своє значення і не може бути поновлений в зв`язку з категоричним запереченням позивача, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них та їх малолітньої дитини, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати За вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача. При цьому позивач не наполягав на стягненні з відповідача на його користь понесених ним судових витрат при подачі позову до суду, а, відтак, суд вважає за можливе судові витрати, понесені позивачем, залишити за ним. На підставі викладеного,

Outcome: approved