Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

І. Суть позовної заяви 1.1. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу присудження аліментів, що стягуються за рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.10.2011 року на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , а саме змінити розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі - 500 гривень, на розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дитини - на 1/4 частки, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. 1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на даний час зросли витрати на утримання дитини у зв`язку із зростанням цін на продукти та одяг, а також підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку. Крім того, також змінився матеріальний стан відповідача. [PERSON] наразі знаходиться в лавах Збройних Сил України, а тому вважається працевлаштованим на території України та має офіційний заробіток. Таким чином, на думку позивачки, позивач має можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі. ІІ. Процедура та позиції сторін 2.1. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 05.09.2023 року, справа №946/6811/23 передана на розгляд судді Бальжик О.І.(а.с.15). 2.2. Ухвалою судді від 07.09.2024 року справу призначено к розгляду у спрощеному позовному провадженні відповідно до ст.274 ЦПК України (а.с.16). 2.3. Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Представник позивачки звернулася із заявою, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні на підставі викладених у позові доводів, розгляд справи просила провести у її відсутність. 2.4. Представник відповідача - [PERSON] надала заяву про зупинення провадження у справі, оскільки [PERSON] перебуває у полоні держави-агресора, що підтверджено Міжнародним комітетом Червоного Хреста та інформацією з реєстру Національного інформаційного бюро, держателем якого є державне підприємство «Український національний центр розбудови миру». 2.5. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.05.2024 року залишено без задоволення заяву представника відповідача [PERSON] про зупинення провадження у справі (а.с.62). 2.6. Ухвалою суду від 26.07.2024 року вирішено розглядати справу на підставі наявних у ній даних і доказів (в заочному порядку). ІІІ. Фактичні обставини та докази на їх підтвердження 3.1. У судовому засіданні встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою (а.с.6-9). 3.2. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.10.2011 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 26.08.2011 року до 05.09.2026 року (а.с.11). 3.3. Будь-яких інших малолітніх (неповнолітніх) та непрацездатних осіб на своєму утриманні сторони не мають. 3.4. Т [PERSON] перебуває у полоні держави-агресора, що підтверджено Міжнародним комітетом Червоного Хреста та інформацією з реєстру Національного інформаційного бюро, держателем якого є державне підприємство «Український національний центр розбудови миру» (а.с.12, 24-26). ІV. Оцінка та висновки суду 4.1. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 4.2. Згідно зі статтею 129 Конституції України, статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 4.3. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» №2402-III від 26.04.2001 року (надалі - Закон №2402-III) передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. 4.4. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 4.5. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 4.6. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). 4.7. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина третя статті 181 СК України). 4.8. Аналіз вищезазначених норм національного законодавства дає підстави для висновку, що отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. 4.9. Згідно положень статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 4.10. Відповідно до статей 183 та 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. 4.11. Як з`ясовано у судовому засіданні, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини на користь позивачки визначено судом в розмірі 500 гривень щомісячно з 26.08.2011 року до 05.09.2026 року. Інших малолітніх (неповнолітніх) та непрацездатних осіб на своєму утриманні [PERSON] не має. 4.12. Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі №759/10277/18 зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. 4.13. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 4.14. Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 4.15. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. 4.16. Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» визначено, що з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3 196 гривень, тобто визначений рішенням суду розмір аліментів станом на час звернення позивачки до суду становить менше мінімально рекомендованого законодавством. 4.17. Як роз`яснено в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. 4.18. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд дійшов висновку, що заявлені позивачкою вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України та відповідають інтересам дитини. 4.19. Таким чином, суд вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] .

Outcome: approved