Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

20.03.2024 позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття; стягувати з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позову зазначила, що 02.08.2022 між сторонами укладено шлюб, у якому у них народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, у вихованні участі не приймає, що змусило позивача звернутися з даним позовом до суду. Позивач також вказує, що позбавлена можливості працювати та забезпечувати себе та дитину, яка не може обходитись без постійного стороннього догляду, тому просить стягнути аліменти також на її утримання. 08.04.2024 ухвалою Богунського районного суду міста Житомира відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 29.05.2024 та 21.06.2024 позивач подала клопотання про долучення до справи додаткових доказів. Інших заяв по суті справи до суду не надійшло. Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити. Позивач вказала, що сторони домовлялись щодо сплати відповідачем аліментів, але він домовленості не виконує та кошти на утримання не надає. Представник позивача додатково пояснила, що відповідач є військовослужбовцем та отримує грошове забезпечення. Відповідач у судове засідання не з`явився, щодо дати, часу та місця розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 02.08.2022 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис №1434 (а.с.6). У шлюбі у сторін народилась дитина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Відповідно до копій довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб від 02.10.2023, місце перебування [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4, 5). Згідно з копією трудової книжки [PERSON] не працює (а.с. 24-25), а згідно з довідками форми ОК-5, ОК-7, з жовтня 2023 року по березень 2024 року [PERSON] отримує доходи у лише вигляді соціальної допомоги (а.с. 21-23). З повідомлення військової частини [NUMBER] від 12.06.2024 вбачається, що [PERSON] проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] . Відповідно до довідки військової частини [NUMBER] , грошове забезпечення [PERSON] за період з січня 2023 року по квітень 2024 року становило 490\~368,74 грн. Статтею 27\~Конвенції\~про\~права дитини, яку ратифіковано Постановою Верховної\~Ради\~України\~№\~789\~ХІІ\~від\~27.02.91\~ (далі - Конвенція), передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно положень ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками цього обов`язку визначаються за домовленістю між батьками. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частина 1 статті 183 Сімейного кодексу України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1-3 стаття 73 Сімейного кодексу України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед. За правилами ч. 1 статті 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з приписами статті 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідач є батьком дитини та нарівні з матір`ю зобов`язаний утримувати її до досягнення повноліття. Домовленість між батьками щодо виконання даного обов`язку відсутня. За своїм змістом аліменти - це грошові кошти на утримання дитини, які необхідні для забезпечення належного рівня її розвитку, виховання, забезпечення одягом, продуктами харчування тощо. При визначенні розміру аліментів суд керується положеннями ст.182 СК України, бере до уваги, що дитини проживає разом з матір`ю, батько матеріальної допомоги на утримання сина не надає; враховуючи розмір витрат, необхідних для забезпечення дитини повноцінним харчуванням, сезонним одягом, приладдям для розвитку, лікуванням, речами особистої гігієни, тощо, суд, виходячи з розміру позовних вимог, присуджує аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на утримання малолітньої дитини, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до його повноліття. Що стосується вимоги позову про стягнення аліментів у розмірі, не меншому 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд зазначає, що відповідно до норми п.3 ч.2 ст.182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд вважає за доцільне визначити мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки саме такий розмір аліментів є мінімальним гарантованим розміром аліментів на одну дитину, а обставини, які є підставою для визначення мінімальних аліментів у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які передбачені п. 3 ч. 2 ст. 182 СК України, позивачем не доведені, що є її обов`язком в силу норм ст. 81 ЦПК України. Також, зважаючи на те, що позивач здійснює догляд за спільною дитиною сторін, отже потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги від батька дитини, позивачем доведено, що відповідач має грошове забезпечення, достатнє для можливості надавати таку допомогу, аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, суд визначає в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Такий розмір аліментів, на думку суду, є достатнім для забезпечення інтересів позивача, та не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Згідно з ч. 1 статті 79 Сімейного кодексу\~України аліменти на утримання одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави 2\~422,40 грн.

Outcome: partial