Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-23 00:00:00

В квітні 2024 року [PERSON] звернувся до Чортківського районного суду з позовом до [PERSON] , в якому просив змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання доньки [PERSON] , [INFO] з частини на 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до повноліття дитини. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що на початку 2023 року був мобілізований та проходив військову службу та регулярно сплачував аліменти і повністю погасив заборгованість. 17 вересня 2023 року одержав вогнепальні осколкові поранення обох нижніх кінцівок, правої сідниці, лівої кисті, перелом лівої великогомілкової кістки, травматичну ампутацію на рівні нижньої третини лівої гомілки. З часу поранення він періодично проходить стаціонарні лікування у закладах охорони здоров`я, в перспективі планується протезування лівої кінцівки. Крім того, на його утриманні перебуває його хвора мати [PERSON] , яка є особою пенсійного віку. У неї немає інших осіб, які здатні утримувати матір, оскільки її донька є особою з інвалідністю другої групи з дитинства. Позивач вважає, що погіршення стану його здоров`я і необхідність постійного дороговартісного лікування є вагомою підставою для зменшення розміру сплачуваних ним аліментів на утримання доньки. У зв`язку із наведеними обставинами просить зменшити розмір аліментів з частини на 1/8 частину від доходу. В судовому засіданні представник позивача адвокат Тиміцька С.М. підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, з вищенаведених підстав. В судовому засіданні представник відповідачки позовні вимоги не визнає, оскільки аліменти сплачуються в мінімальному розмірі. Заслухавши представників сторін, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст.192 СК України у випадках, передбачених цим Кодексом, визначений за рішенням суду розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Отже, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження дитини, серії [NUMBER] від 26 березня 2012 року [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Чортківського районного суду по справі №608/2133/19 від 22 червня 2020 року стягнено з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку" (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину в залежності від її віку, починаючи з 31 жовтня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 10 листопада 2023 року видана [PERSON] про те, що заборгованість відсутня. Згідно епікризу до медичної карти стаціонарного хворого №2482 [PERSON] встановлено діагноз: множинний ВОСП м`яких тканин лівої кисті, правої сідниці, стегна, обох гомілок. Вогнепальний уламковий перелом лівої великогомілкової кістки. Травматична ампутація лівої стопи. СПО (17.09.23) МОС АЗФ лівої гомілки, ПХО рани лівої нижньої кінцівки по типу ампутації на рівні н/з. З виписки із медичної карти стаціонарного хворого №327 військовослужбовець [PERSON] встановлено основний діагноз: стан після мінно-вибухового поранення (17.09.23) множинних вогнепальних осколкових поранень лівої кисті, правої сідниці, правого стегна, обох гомілок з вогнепальним переломом обох гомілкових кісток лівої гомілки, травматичною ампутацією лівої н/к на рівні н/3 гомілки. Консолідуючий вогнепальний синтезований АЗФ перелом лівої великогомілкової кістки (17.09.23). Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 693/7333 від 25.09.2023 виданої військовою частиною [NUMBER] солдат призваний по мобілізації [PERSON] , [INFO] одержав 17.09.2023 вогнепальні осколкові поранення обох нижніх кінцівок, правої сідниці, лівої кисті, перелом великогомілкової кістки, травматичну ампутацію нижньої третини лівої гомілки. За обставин: безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі артилерійського дивізіону військової частини [NUMBER] , поблизу населеного пункту Вербове Запорізької області, на території України в результаті підриву на міні, перебуваючи у засобах індивідуального захисту. В стані алкогольного та наркотичного сп`яніння не перебував. [PERSON] є учасником бойових дій, що стверджується посвідченням серія [NUMBER] виданого Командування Десантно-штурмових військ Збройних Сил України 02 листопада 2023 року. Мати позивача [PERSON] є пенсіонеркою, що стверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] серії [NUMBER] виданого 06.05.2014 р. Сестра позивача [PERSON] є інвалідом другої групи, інвалідність з дитинства, що підтверджується пенсійним посвідченням. Згідно з довідкою про доходи №5940039950911452 виданої пенсіонеру [PERSON] вбачається, що вона перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Тернопільській області (Теребовлянське ОУ) і отримує пенсію за віком, сума пенсії за період: з 01.01.2024 р. по 30.06.2024 р складає 16072,22 грн. З Витягу №2010/472 про зареєстрованих у житловому приміщенні виданої [PERSON] про те, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Аналогічні висновки містяться в постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 (провадження № 61-51сво18) та постановах Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 536/1557/17 (провадження № 61-7584св18), від 30 червня 2020 року у справі №343/945/19 (провадження № 61-2057св20). У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Таким чином, стан здоров`я платника аліментів (пункт 2 частини першої статті 182 СК України) належить до обставин, які підлягають врахуванню судом при визначенні розміру аліментів на утримання дитини (впливають на такий розмір) і, вочевидь, зміна цієї обставини, зокрема, істотне погіршення стану здоров`я платника аліментів після стягнення аліментів, може бути підставою для зміни раніше визначеного розміру аліментів. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. З урахуванням викладеного, та виходячи із приписів статті 192 СК України, суд вважає, що зміна матеріального становища позивача є самостійною підставою для зменшення розміру стягнутих з нього аліментів. Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеним той факт, що стан здоров`я [PERSON] у порівнянні із становищем на момент ухвалення рішення суду від 22 червня 2020 року про стягнення з нього аліментів змінився. В даний час позивач проходить курс реабілітації після поранення, потребує протезування, на що потрібні кошти, має на утриманні матір, яка є особою пенсійного віку, в зв`язку з чим погіршилося його матеріальне становище. Таким чином, з урахуванням викладеного, фактичних обставин справи та вимог ст.ст. 180,192 СК України, враховуючи значне погіршення стану здоров`я платника аліментів [PERSON] після стягнення аліментів, що не носить короткострокового характеру, а є стійким розладом функцій організму, який призводить до обмеження життєдіяльності, враховуючи конкретні обставини справи, на даному етапі життя сторін та дитини, виходячи з рівності обов`язку батьків щодо утримання дитини, а також закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд вважає, що розмір стягуваних аліментів підлягає зменшенню з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на 1/6 частку від усіх видів заробітку батька, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Даний розмір стягуваних аліментів не є заниженим та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого СК України, і відповідно буде достатнім для забезпечення дитини належними умовами для фізичного, духовного та культурного розвитку, не порушуючи також інтересів і матеріального становища, як відповідача так і позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial