Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У квітні 2024 року [PERSON] звернулася до Менського районного суду Чернігівської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву мотивує тим, що 20 жовтня 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції складено актовий запис №2366, від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , подружнє життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не зійшлися характерами, а тому вважає, що, за таких обставин, подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливим, просить розірвати шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 04 квітня 2024 року відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою та призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні на 17 квітня 2024 року. 15 квітня 2024 року відповідачем подано до суду заяву про надання строку для примирення. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 17 квітня 2024 року провадження у справі зупинено у зв`язку з наданням сторонам у справі строку для примирення три місяці. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 17 липня 2024 року провадження у справі відновлено та призначено до судового розгляду на 29 липня 2024 року. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Позивачка, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судовому засіданні при вирішенні позову поклався на розсуд суду. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 20 жовтня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, про що складено актовий запис за №2366, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Ві даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до положень статті 3 Сімейного кодексу України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Статтею 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачено право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Зважаючи на принцип рівноправності жінки та чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час перебування в шлюбі, що передбачає можливість добровільного розірвання шлюбу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 17 квітня 2024 року сторонам було надано строк для примирення три місяці. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року, якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги обставини життя подружжя, які свідчать про те, що між сторонами шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, а також те, що після закінчення строку для примирення позивач наполягає на задоволенні позовних вимог, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сім`ї, на які посилається позивач, є поважними, примирення між подружжям, за таких обставин, неможливе і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на те, що позивач клопоче після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] », про що зазначила в позовній заяві, суд приходить до висновку після реєстрації розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище « [PERSON] ». Оскільки позивач [PERSON] була звільнена від сплати судового збору при поданні позовної заяви на підставі п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», враховуючи положення ч.2 ст.141 ЦПК України, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави 1211,20 грн судового збору.

Outcome: approved