Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до Харківської міської ради, в якому просить визначити додатковий строк для подачі [PERSON] до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном в три місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , яка, в разі її смерті, склала заповіт на користь позивача. Позивачем з поважних та незалежних від нього причин було пропущено шестимісячний строк на прийняття спадщини. З 24.02.2022 року був введений воєнний стан на території України. [PERSON] проживала у м. Харкові, який з перших годин повномасштабного вторгнення піддавався обстрілам. Дата смерті [PERSON] припала на період щоденних масованих артилерійських обстрілів, що унеможливлювало нормальне функціонування комунальних та державних органів. Через складну ситуацію у місті не було можливості вивезти тіло померлої та оформити всі необхідні документи. Довідку про смерть [PERSON] вдалося отримати лише 25.05.2022 року. В середині жовтня 2022 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Зеленського В.В., маючи на меті подати заяву про прийняття спадщини, на що нотаріус в усній формі повідомив, що відповідно до змін в чинному законодавстві, на час дії воєнного стану строк на прийняття спадщини складає 10 місяців і порекомендував звернутися пізніше. Позивач повторно звернувся до нотаріуса у лютому 2023 року, тобто в межах 10-місячного строку на прийняття спадщини, але нотаріус повідомив, що зміни в законодавстві скасували, і наразі строк на прийняття спадщини пропущено. Через щільний графік роботи, зокрема, роботу в двох містах Ніжині та Вінниці, працюючи лікарем-хірургом та докладаючи максимум зусиль для порятунку життя цивільних та військових, працюючи без вихідних, [PERSON] мав змогу ще раз звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини 03.07.2023 року. Того ж дня була заведена спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] . Крім того, нотаріус повідомив, що необхідно надати довідку про останнє місце реєстрації померлої особи, яку позивачу вдалось отримали лише в грудні 2023 року. 18.01.2024 року постановою приватного нотаріуса Зеленського В.В. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] в зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини. З огляду на наведене, позивач звернувся до суду з цим позовом. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 07.03.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.04.2024 року задоволено клопотання представника позивача адвоката Маламуж-Корнієнко Т.С. про витребування доказів. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.05.2024 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явився. Від представника позивача адвоката Маламуж-Корнієнко Т.С. до суду надійшла заява, в якій вона просить проводити розгляд справи без участі позивача та його представника. Також вказує на те, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16.06.2022 року встановлено, що [INFO] у м. Харкові померла [PERSON] , [INFO] , що також підтверджується довідкою про причину смерті № 537. Актовий запис про смерть [PERSON] складено та видано свідоцтво про смерть Борзнянським відділом ДРАЦС у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) лише 16.06.2022 року. З копії заповіту від 25.06.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Жидєльовою А.Ю. за реєстраційним номером 1831, встановлено, що [PERSON] , діючи добровільно і перебуваючи у здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій, попередньо ознайомлений нотаріусом з приписами цивільного законодавства, на випадок її смерті робить таке розпорядження: все належне їй рухоме та нерухоме майно, де б таке не знаходилось та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті, та на що вона буде мати право за законом вона заповідає [PERSON] , [INFO] . [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Зеленського В.В. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується копією відповідної заяви від 03.07.2023 року. Приватним нотаріусом Зеленським В.В. 18.01.2024 року винесено постанову, якою [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] в зв`язку з пропуском [PERSON] шестимісячного терміну для подачі заяви про прийняття спадщини, що підтверджується копією відповідної постанови від 18.01.2024 року. З копії довідки про трудову діяльність на підприємстві № 65 від 15.08.2023 року встановлено, що [PERSON] працював в КНП "Ніжинська ЦРЛ" на посаді лікаря-хірурга хірургічного відділення з травматологічними і урологічними ліжками та операційним блоком на умовах неповного робочого часу (0.5 посади) за зовнішнім сумісництвом з 06.01.2023 року по 18.04.2023 року. З копії довідки № 69/01-26 від 24.02.2023 року встановлено, що [PERSON] працює в Вінницькій міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги на посаді лікаря-хірурга (для надання цілодобової екстреної допомоги) відділення гнійно-септичної хірургії з 02.01.2023 по теперішній час та надає медичну допомогу пораненим ЗСУ та Сил оборони в цілодобовому режимі. З копії довідки № 14 від 28.02.2024 року встановлено, що [PERSON] працює в КНП "Ніжинська центральна міська лікарня імені Миколи Галицького" Ніжинської міської ради Чернігівської області на 0,5 посади лікаря-хірурга хірургічного відділення № 2 за зовнішнім сумісництвом з 01.05.2023 року по теперішній час. Таким чином, між сторонами склались правовідносини щодо спадкування після [PERSON] , померлої [INFO] , спірні правовідносини регулюються положеннями Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 був змінений постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року № 719, де вказано, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 виключено на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09 травня 2023 року № 469. Отже, в період із 06 березня 2022 року до 24 червня 2022 року позивач керувався тим, що перебіг визначеного частиною першою статті 1270 ЦК України строку для прийняття спадщини зупинявся на час дії воєнного стану, а з 25 червня 2022 року - цей строк продовжений із шести до десяти місяців з часу відкриття спадщини. Однак правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються ЦК України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України. Строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (статті 1270, 1272 ЦК), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (частина друга статті 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). Законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини. Пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню. Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 25 січня 2023 року у справі №676/47/21 (провадження №61-8014св22), від 21 червня 2022 року у справі №175/1404/19 (провадження №61-5707св23). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. При цьому, на період дії воєнного стану в Україні законодавець змінив початковий момент відліку шестимісячного строку на прийняття спадщини, а саме Законом України № 3450-ІХ від 08 листопада 2023 року розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 20, де зазначено, що в період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та протягом двох років з дня його припинення або скасування у випадку, якщо смерть фізичної особи зареєстрована пізніше ніж через один місяць з дня смерті такої особи або дня, з якого її оголошено померлою, строки, встановлені статтями 1269, 1270, 1271, 1272, 1273, 1276, 1277, 1283, 1298 ЦК України, обчислюються з дня державної реєстрації смерті особи. При цьому часом відкриття спадщини вважається день смерті спадкодавця або день, з якого спадкодавця оголошено померлим, незалежно від часу державної реєстрації смерті. Зазначено, що положення абзацу першого цього пункту застосовуються також до спадщини, яка відкрилася після введення воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, до набрання чинності Законом України № 3450-ІХ від 08 листопада 2023 року, а також до спадщини, яка відкрилася до введення воєнного стану, строк для прийняття якої не сплив до його введення, за умови, що свідоцтво про право на спадщину не було видано жодному із спадкоємців. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК України). Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Вирішуючи питання про надання особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд має досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 26 вересня 2012 року в справі № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року в справі № 6-1486цс15 і підтримана Верховним Судом, зокрема, у постановах від 28 лютого 2018 року в справі № 318/1037/15, від 21 жовтня 2019 року в справі № 662/1724/18, від 24 січня 2020 року в справі № 192/1663/17. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, визначеного статтею 1270 ЦК України, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку, з урахуванням встановлених судом фактичних обставин справи. У постановах від 11 липня 2018 року в справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18) та від 11 листопада 2020 року в справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20) Верховний Суд зробив висновки про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Водночас, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. У постанові від 20 жовтня 2021 року по справі №405/7111/19 Верховний Суд зазначив, що оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Статтею 78 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з ч. 2 ст. 79 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Приписами ч. 1ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , актовий запис про її смерть було складено лише 16.06.2022 року. Реалізуючи своє право на спадкування, позивач виходив з того, що з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 стосовно обрахунку строку на прийняття спадщини (в тому числі зупинення перебігу цього строку) [PERSON] мав звернутися із заявою про прийняття спадщини до 23.02.2023 року. Письмовими доказами підтверджено, що з січня 2023 року позивач працює в КНП "Ніжинська ЦРЛ" на посаді лікаря-хірурга хірургічного відділення з травматологічними і урологічними ліжками та операційним блоком та в Вінницькій міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги на посаді лікаря-хірурга (для надання цілодобової екстреної допомоги) відділення гнійно-септичної хірургії, надає медичну допомогу в цілодобовому режимі. Зазначені обставини у сукупності можуть бути враховані судом як поважні причини пропуску [PERSON] строку на подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для надання йому додаткового строку для прийняття спадщини після [PERSON] , яка померла [INFO] . В п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» наголошується, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, а в п.58 рішення Європейського суд у справі «Серявін та інші проти України» зазначається про те, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті… Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»). З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи і заперечення сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та визначення [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після [PERSON] , яка померла [INFO] у м. Харків, терміном три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. При цьому суд враховує, що орган місцевого самоврядування залучений до участі у справі в зв`язку з відсутністю інших спадкоємців, а тому вважає за можливе витрати зі сплати судового збору покласти на позивача.

Outcome: approved