Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-04 00:00:00

Заявниця [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Грищенко О.В., звернулася до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт постійного спільного проживання [PERSON] , [INFO] , зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , на час відкриття спадщини [INFO] за адресою: [ADDRESS] , в тому числі у період з вересня 2009 року по день смерті спадкодавця. Заява обґрунтована тим, що батьки заявниці, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживали за адресою: [ADDRESS] . [INFO] батько заявниці помер, після його смерті відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , яка належить померлому на праві спільної сумісної власності із заявницею на підставі свідоцтва про право власності на житло від 01.02.2005 року, реєстраційний № [NUMBER] , виданого Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради. Враховуючи, що мати заявниці [PERSON] померла [INFO] , то заявниця є єдиною спадкоємицею за померлим [INFO] [PERSON] . Маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті свого батька, [PERSON] 30.11.2023 року звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Ганшиної Олени Юріївни із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, проте у вчиненні нотаріальної дії, як видача свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено у зв`язку із неподанням нотаріусу у встановлені строки заяви про прийняття спадщини та відсутності підтвердження факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №28/02-31 від 30.01.2024 року. На момент смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] з листопада 2006 року перебуваючи у шлюбі з [PERSON] ,, проживала за місцем реєстрації свого чоловіка у Шевченківському районі м. Харкова, але після фактичного припинення шлюбних відносин у вересні 2009 року, що підтверджується рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.07.2011 року по справі №2-971/2011 повернулась разом із сином до своїх батьків у квартиру [ADDRESS] , де постійно та безперервно проживала разом зі своїми батьками та сином [PERSON] , [INFO] , до серпня 2021 року. Цей факт підтверджується актом від 20.03.2024 року, складеним сусідами [PERSON] , які проживають поряд із квартирою, в якій постійно разом мешкала заявниця зі своїм батьком, а саме за адресою: [ADDRESS] . Окрім зазначеного, факт проживання заявниці за адресою реєстрації спадкодавця додатково підтверджується документами, наданими освітнім закладом та закладом охорони здоров`я, у яких навчається та лікується син заявниці. Відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Провадження у справі відкрите ухвалою суду від 10.06.2024 року. Заявниця [PERSON] та її представник адвокат Грищенко О.В. у судовому засіданні заяву підтримали. Представник Харківської міської ради до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомлено. За результатом розгляду заяви суд приходить до наступних висновків. Встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , про що Палацом новонароджених м.Харкова 27.10.1982 року складено актовий запис № 9596 та видане свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Батьками записані: [PERSON] , [PERSON] (а.с. 11). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Відповідно до копії Довідки з місця проживання про склад сім`ї та прописку КП «Жилкомсервіс» від 05.12.2017 року [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . 13.10.2017 року [PERSON] виписано (а.с. 13). Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 01.02.2005 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15). Також, заявницею надано суду такі докази: копія свідоцтва про народження [PERSON] , матір`ю якого записана [PERSON] ; копію паспорту [PERSON] , [INFO] , копію довідки про реєстрацію [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; копію довідки від 14.03.224 року № 173 з КЗ «Харківський ліцей № 61 ХМР» про навчання в цьому закладі [PERSON] з 02.09.2013 року; копію характеристики [PERSON] з ліцею; копію інформації КНП «Харківська дитяча поліклініка № 15» ХМР щодо [PERSON] . При цьому, у документах з навчального та медичного закладів зазначено, що дитина проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 29-34). [PERSON] помер [INFO] , про що Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області зроблено 10.10.2017 року актовий запис № 14383 та видане свідоцтво про смерть (а.с. 14). Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 101/2023 (а.с. 20). З матеріалів спадкової справи, завірену копію якої надано суду приватним нотаріусом ХМНО Ганшиною О.Ю. вбачається, що після смерті [PERSON] до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернулася лише його донька [PERSON] , яка у заяві від 30.11.2023 року зазначила, що вона прийняла спадщину фактом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інші особи із заявами про прийняття спадщини та заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину до нотаріуса в межах спадкової справи № 101/2023 не зверталися. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 28/02-31 від 30.01.2024 року приватний нотаріус ХМНО Ганшина О.Ю. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки відсутні документи, які підтверджують факт спільного проживання (а.с. 18-19). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які проживають у будинку за адресою: [ADDRESS] та 10 відповідно, пояснили, що заявниця є їх сусідкою, яка у вказаному будинку проживала зі своїми батьками постійно після того, як розлучилася з чоловіком. Син заявниці проживав із нею. Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі\~№ 205/2102/19-ц. Згідно роз`яснень, викладених в п.п.1,5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. За змістом\~п.\~23\~вказаної постанови,\~якщо постійне\~проживання особи\~зі спадкодавцем\~на час\~відкриття спадщини\~не підтверджено\~відповідними документами,\~у зв`язку\~із чим\~нотаріус відмовив\~особі в\~оформленні спадщини, спадкоємець має\~право звернутися\~в суд\~із заявою\~про встановлення\~факту постійного\~проживання зі\~спадкодавцем на\~час відкриття спадщини. Факт, про встановлення якого просить суд заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на отримання спадщини, встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). Частина третя\~статті 1268 ЦК України\~вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не саму реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі\~статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою\~статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі № 484/747/17. Однак, звертаючись до суду з відповідною заявою про встановлення факту, заявник повинен довести обставини на які він посилається, на підтвердження чого має надати суду достатню кількість належних та допустимих доказів. Враховуючи вищевикладені\~обставини,\~суд вважає\~встановленим той\~факт,\~що [PERSON] .09.1982 року народження, постійно проживала зі своїм батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] станом на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . При цьому, матеріали справи не містять достатніх доказів, що заявниця проживала разом з батьком за вказаною адресою саме з вересня 2009 року, у зв`язку із чим суд відмовляє в задоволенні заяви [PERSON] в цій частині.

Outcome: partial