Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-04 00:00:00

13 червня 2024 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що [INFO] помер його двоюрідний дід [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої, крім іншого, входить право на земельну частку (пай), що належала на підставі сертифікату серії ЧН № 0283220 матері спадкодавця [PERSON] . Вказану земельну ділянку [PERSON] успадкував, проте не оформив своїх спадкових прав. За життя [PERSON] заповіту не склав. Позивач спадщину після [PERSON] прийняв. Коли ж позивач звернувся до нотаріуса з приводу оформлення права на спадщину на вказані земельні паї, нотаріус йому відмовив, пославшись на відсутність оригіналу Сертифікату про право на земельну частку. Просить суд визнати за ним в порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON] право на земельну частку (пай), яка перебувала в колективній власності колишнього КСП «Дружба», площею 4,13 га в умовних кадастрових гектарах, яке належало [PERSON] на підставі сертифіката ЧН № 0283220, зареєстрованого 01.12.1997 за № 4. Ухвалою суду від 14.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 05 серпня 2024 року. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглядати за його відсутності. Відповідач Куликівська селищна рада надала відзив на позовну заяву в якому вказує про повне визнання позову, просить справу розглянути за відсутності представника Куликівської селищної ради. Третя особа, приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Пономаренко Є.П. надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за результатами підготовчого судового засідання за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши надані докази, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 9) За життя [PERSON] заповіту не залишила (а.с. 34). Згідно довідки Куликівської селищної ради № 83 від 11.03.2024 на день смерті [PERSON] [INFO] , яка померла [INFO] , була зареєстрована та проживала разом з сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входило право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває в колективній власності КСП «Дружба», розміром 4,13 га в умовних кадастрових гектарах, яка належала [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0283220, зареєстрованого за № 42 від 01.12.1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) (а.с. 17-18). [PERSON] фактично прийняв спадщину після померлої [PERSON] , однак не оформив своїх спадкових прав. Доказів прийняття спадщини після померлої [PERSON] іншими особами суду не надано. [INFO] помер [PERSON] (а.с.6). З довідки Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 82 від 11.03.2024, вбачається, що [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] , була зареєстрований та проживав один за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). За життя [PERSON] заповіту не залишив (а.с.32). Позивач є двоюрідним онуком [PERSON] по лінії баби з боку батька, що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] , свідоцтвом про народження батька позивача [PERSON] серії [NUMBER] , свідоцтвом про народження баби позивача [PERSON] [NUMBER] , свідоцтвом про одруження баби позивача серії [NUMBER] та свідоцтвом про народження спадкодавця [PERSON] серії [NUMBER] (а.с.7, 10-11). Позивач прийняв спадщину після двоюрідного діда, подавши відповідну заяву приватному нотаріусу Чернігівського районного нотаріального округу Пономаренку Є.П., на підставі якої було заведено спадкову справу (а.с. 35). З матеріалів спадкової справи № 152/2023 до майна померлого [INFO] [PERSON] , яка була надана суду приватним нотаріусом Чернігівського нотаріального округу Чернігівської області Пономаренком Є.П., вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після померлого [PERSON] .. Інформація про інших осіб, які б мали право на спадщину після смерті [PERSON] в тому числі і на обов`язкову частку в спадщині, в спадковій справі відсутня (а.с. 35 - 47). Постановою від 01.12.2023 нотаріус повідомив про неможливість вчинення нотаріальної дії та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну частку (пай), оскільки сертифікат серії ЧН №0283220 на право на земельну частку (пай) був виданий та зареєстрований після смерті [PERSON] (а.с.16). З державного акта на право колективної власності на землю серії І-ЧН №000007 від 30 серпня 1995 року [PERSON] значиться за №538 у списку членів колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» с. Горбовк Куликівського району Чернігівської області (а.с.20-22). Згідно інформації наданої Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області, [PERSON] належить сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №02832 сільської ради Куликівського району Чернігівської області. Розмір земельної частки (паю) 4,13 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Державний акт на право власності на земельну ділянку взамін вище зазначеного сертифіката [PERSON] не видавався (а.с. 18). Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні. Згідно зі ст.ст. 55, 124 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Враховуючи, що [PERSON] померла до набрання чинності Цивільним Кодексом України, а саме до 01.01.2004 року, тому, відповідно до ст. 5 ЦК України, до даних правовідносин необхідно застосовувати норми Цивільного Кодексу УРСР 1963 року, який регулював відносини спадкування на момент смерті спадкодавця. Син спадкодавця - [PERSON] фактично вступив в управління та володіння спадковим майном своєї матері та відповідно до ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР прийняли спадщину як спадкоємці першої черги за законом. Системний аналіз положень Розділу VІІ «Спадкове право» ЦК УРСР 1963 року свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 524 ЦК УРСР, передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За таких підстав, спадкоємцем, який прийняв спадщину після [PERSON] є його син, який отримав в порядку спадкування після матері право на земельну частку (пай) проте не оформив своїх спадкових прав та помер. Згідно зі ст. 1216 ЦК України (в ред. 2003 року) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України) Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв позивач. Підставою для відмови позивачу у видачі свідоцтва про право на земельну частку (пай) стало те, що сертифікат серії ЧН №0283220 на право на земельну частку (пай) був виданий та зареєстрований після смерті [PERSON] Відповідно до п.п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до абз. 3 п. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність» (далі - Указ) паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Згідно з пунктом 2 Указу право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно зі ст. ст. 1, 2, Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є, зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку(пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку(пай). Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п.10). При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону (п. 11). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Зважаючи на наведене, судом встановлено що [PERSON] за життя, як член КСП «Дружба», отримала сертифікат серії ЧН №0283220, а отже, набула право на земельну частку (пай). Після смерті [PERSON] спадщину прийняв [PERSON] , проте не оформив своїх спадкових прав на вказану земельну частку. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв позивач [PERSON] .. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та є підставою для задоволення позовних вимог. За таких обставин суд вважає за можливе визнати за позивачем право на земельну частку (пай), яке належало [PERSON] в порядку спадкування після померлого [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved