Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «ПРОВІДНА» (далі - ПрАТ «СК «ПРОВІДНА») звернулося до Оболонського районного суду міста Києва в порядку цивільного судочинства із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 02.09.2020 ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР/4470968. Забезпеченим транспортним засобом за полісом є Hyundai Santa Fe, д.н. [NUMBER] . 26.09.2020 в смт. Борова Київської області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю Hyundai Santa Fe, д.н. [NUMBER] під керуванням відповідача та ТЗ Opel Astra д.н. [NUMBER] , після чого водій [PERSON] залишив місце ДТП. Постановою Фастівського районного суду Київської області від 03.11.2020 (справа №381/2688/20) [PERSON] був визнаний винуватим у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП. Враховуючи наявність у винуватця Полісу, власник пошкодженого ТЗ Opel Astra д.н. [NUMBER] звернувся до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» з заявою про виплату страхового відшкодування. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ Opel Astra д.н. [NUMBER] було замовлено експертну оцінку про вартість матеріального збитку, яку відображено у звіті №62-D/76/6 з додатками, відповідно якого матеріальний збиток завданий власнику автомобіля Opel Astra д.н. [NUMBER] складає 41200,28 грн., що дорівнює ринковій вартості ТЗ на момент ДТП. Також, на замовлення ПрАТ СК «ПРОВІДНА» було проведено експертну оцінку пошкодженого ТЗ Opel Astra д.н. [NUMBER] , яку відображено в Звіті №28-R/81/3, згідно якого ринкова вартість пошкодженого ТЗ складає 5842,78 грн. 28.12.2020 між Позивачем та потерпілою стороною було укладено договір про врегулювання страхового випадку №2300321745 за Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АР/44709681002/20 від 02.09.2020, відповідно до якого сторони домовилися, що сума страхового відшкодування становить 22300,00 грн. На підставі зібраних документів ПрАТ «СК «Провідна» складено розрахунок та страховий акт 2300321745 на суму 22300,00 грн., виплату якої здійснено на рахунок власника пошкодженого транспортного засобу. Позивач вважає, що він отримав право регресної вимоги до відповідача на підставі абз. «в» пп.38.1.1 п.38.1 ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки останній після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Ураховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 22300,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 13.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» до [PERSON] про відшкодування шкоди. Розгляд справи постановлено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. 19.04.2024 до суду від представника відповідача через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Також, зазначає, що у редакції від березня 2022 року пункт 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу передбачав, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного кодексу, продовжуються на строк його дії. 30.01.2024 набув чинності Закон «Про внесення змін до Цивільного кодексу України», відповідно до якого, пункт 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу передбачає, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX», перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану». Оскільки позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу подана до Оболонського районного суду м.Києва 06.02.2024, тобто після внесення змін до пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу, а саме після 30.01.2024, відтак, строк позовної давності у 3 роки позивачем пропущений, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 23.04.2024 на адресу суду від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, в якій стороною позивача, серед іншого, зазначається, що позиція представника відповідача про звернення позивача до суду з пропуском строку позовної давності не відповідає дійсності. Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05:30 год. 24.02.2022 на 30 діб. Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.222 №259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022, від 07.11.2022 №757/2022, від 06.02.2023 №58/2023, від 01.05.2023 №254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/2023 воєнний стан в Україні неодноразово було продовжено, включно до 14.02.2024. Відповідно до положень п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Оскільки з 24.02.2022 в Україні діє воєнний стан, а позов було подано під час дії воєнного стану, безспірним є те, що позовна давність, яка спливала б 29.12.2023, не спливла, а була зупинена на час дії воєнного стану в Україні. Отже, звернувшись до суду 06.02.2024, позивач дотримався строку позовної давності та мав право звернутися з позовом до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу. Представник позивача у засідання суду не з`явився, при цьому у поданій до суду 23.04.2024 відповіді на відзив представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, при цьому, 05.08.2024 від представника відповідача через систему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника, у задоволенні позову просив відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, 02.09.2020 автомобіль марки «Hyundai Santa Fe», номерний знак [NUMBER] , було застраховано [PERSON] у Приватного акціонерного товариство «ПРОВІДНА» відповідно до Договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у виді Полісу № АР/4470968. 26.09.2020 о 01 год 30 хв, [PERSON] , будучи учасником дорожнього руху по вул. Пушкінська у смт. Борова Фастівського району Київської області, керуючи автомобілем Hyundai Santa Fe д.н.з. [NUMBER] , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції в наслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Opel Astra д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався попереду, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. 26.09.2020 о 01 год 30 хв, [PERSON] , будучи учасником дорожнього руху по вул. Пушкінська у смт. Борова Фастівського району Київської області, керуючи автомобілем Hyundai Santa Fe д.н.з. [NUMBER] , будучи причетним до ДТП залишив місце дорожньо-транспортної пригоди. Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03.11.2020 у справі №381/2688/20 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124, ст.122-4 КУпАП України. Постанова суду набрала законної сили 13.11.2020. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інше, справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Оскільки вказана вище постанова суду має по цій справі преюдиційне значення, вказані обставини стосовно винуватості [PERSON] у вказаному ДТП, відповідно до зазначених вище норм, не підлягають повторному доведенню. До позивача звернувся [PERSON] , водій транспортного засобу «Opel Astra» реєстраційний номер [NUMBER] та власник транспортного засобу із повідомленням №321745 про дорожньо-транспортну подію. Власник транспортного засобу [PERSON] звернулася до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» із заявою про виплату страхового відшкодування №321745. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ Opel Astra д.н. [NUMBER] було замовлено експертну оцінку про вартість матеріального збитку, яку відображено у звіті №62-D/76/6 з додатками, відповідно якого матеріальний збиток завданий власнику автомобіля Opel Astra д.н. [NUMBER] складає 41200,28 грн., що дорівнює ринковій вартості ТЗ на момент ДТП. Також, на замовлення позивача було проведено експертну оцінку пошкодженого ТЗ Opel Astra д.н. [NUMBER] , яку відображено в Звіті №28-R/81/3, згідно якого ринкова вартість пошкодженого ТЗ складає 5842,78 грн. 28.12.2020 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПРОВІДНА» та [PERSON] укладено договір щодо врегулювання страхового випадку 2300321745 за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/4470968/1002/20 від 02.09.2020, за умовами якого страховик та потерпілий дійшли згоди, що розмір страхового відшкодування складає 22300,00 грн. Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПРОВІДНА» на підставі зібраних документів складено страховий акт № 2300321745 від 29.12.2020, відповідно до якого сума страхового відшкодування становить 22300,00 грн., яку було виплачено власнику пошкодженого автомобіля, що підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті № 047072 від 29.12.2020 та відомістю до неї. Згідно з ст. 22 ЦК України особа якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 статті 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, ризик виникнення якої застрахований, з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування або відповідно до законодавства. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до положень ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Згідно з підпункту "в" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Статтею 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) за кожним страховим випадком суперечило б меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди, а тому стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає виключні випадки, за яких страховик може подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право вимоги до безпосереднього заподіювача шкоди відповідно до ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він самовільно залишив місце пригоди. Ураховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПРОВІДНА» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу у розмірі 22300,00 грн. Разом з тим, представником відповідача було заявлено про застосування строку позовної давності до заявлених позовних вимог. Відповідно до положень статей 256-257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частини 3 та 4 статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав-учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (No. 2), № 66610/09,§ 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року). Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом № 2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. (Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 133/2022 від 14.03.2022). (Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 259/2022 від 18.04.2022). (Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 341/2022 від 17.05.2022). (Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 573/2022 від 12.08.2022). (Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 757/2022 від 07.11.2022). (Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента №58/2023 від 06.02.2023). (Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента №254/2023 від 01.05.2023). (Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента №451/2023 від 26.07.2023). (Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента №734/2023 від 06.11.2023). (Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента №49/2024 від 05.02.2024). (Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 строком на 90 діб згідно з Указом Президента №271/2024 від 06.05.2024). (Строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента 249/2024 від 23.07.2024). На час розгляду справи в суді строк дії воєнного стану в країні триває. Законом України від 15.03.2022 (набув чинності 17.03.2022) «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19 такого змісту: «19. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії». Окрім того, Законом України від 08 листопада 2023р. № 3450-IX «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» було внесені зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України: пункт 19 викладено у наступній редакції: «19. У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану». Закон набрав чинності 30.01.2024. У даному випадку строк позовної давності повинен був сплисти 29.12.2023. Разом з тим, оскільки на той момент на всій території України було введено воєнний стан, який не закінчився, то згідно п.19 Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України (у редакції станом на 29.12.2023) відповідний строк позовної давності вважався продовженим на весь період воєнного стану. А в подальшому, з 30.01.2024 відповідні строки позовної давності взагалі вважаються зупиненими на весь період воєнного стану. З урахуванням наведеного, зважаючи, що на момент звернення позивача до суду - 06.02.2024, строк дії воєнного стану в країні триває, то суд вважає, що строки позовної давності позивачем не пропущено. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved