Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою до [PERSON] , треті особи: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стрийська 103», [PERSON] , [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] . Власником квартири [ADDRESS] є відповідачка [PERSON] 20 серпня 2020 року та 15 вересня 2020 року з квартири відповідачки було здійснено залиття її квартири, внаслідок чого виявлено затоплення туалету, ванни, кухні на кімнат її квартири. Дані негативні речі з вини відповідачки створили їй дискомфорт проживання у кватирі, завали страждань і негативних емоцій з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Тому просить стягнути з відповідача завдану їй матеріальну та моральну шкоду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Шашуріній Г.О. Ухвалою судді від 02 березня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представником відповідача адвокатом Галанем В.М. подано відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити, оскільки акти про залиття складені без участі відповідачки, ні позивачка, ні представники ОСББ не проводили обстеження квартири в день її можливого залиття. Дійсні обставини залиття квартири позивачки полягають в аварійній ситуації в 2019 році з центральною трубою водопостачання будинку, внаслідок чого відбулося залиття декількох квартир. Тоді ЖЕК усунув причину залиття, а саме замінив трубу стояка в шахті. Представником позивача подано відповідь на відзив, в якому зазначає, що залиття її квартири відбулося в 2020 році а тому просить ухвалити рішення, яким задоволити позов. Ухвалою суду від 16 листопада 2023 року призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експерту (експертам) Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (код ЄДРПОУ 23272864, м.Львів, вул. Липинського, 54). На вирішення експерта поставлено наступні питання: Чи наявні пошкодження в квартирі [ADDRESS] ? Якщо наявні, то внаслідок чого вони спричинені? Чи відбувається затікання квартири [ADDRESS] з квартири [ADDRESS] , що поверхом вище? Якщо так, то саме з якої причини? Який стан кімнат, кухні, ванної та туалету в квартирі [ADDRESS] ? Яка вартість заподіяної шкоди внаслідок затоплення квартири [ADDRESS] ? Провадження в справі на час проведення експертизи зупинено. Ухвалою суду від 04 червня 2024 року поновлено провадження в справі. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили такий задоволити. Відповідач, представник та третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов заперечили. Просять в задоволенні позову відмовити. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про час і місце апеляційного розгляду справи, і оскільки їхня явка в судове засідання не визнана судом обов`язковою, судовий розгляд справи проведено у їхній відсутності, на підставі наявних документів про права і взаємовідносини сторін. Заслухувавши учасників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися нам припущеннях. (ст.ст.12,81 ЦПК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст.263 ЦПК України). Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.09.2018 року, [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS] . Відповідачу [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] . Як убачається з матеріалів справи, над квартирою позивача поверхом вище, розташована квартира відповідача. У відповідності до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За змістом ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини (ст.1166 ЦК України). Виходячи із приписів ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Верховний Суд у постанові від 02 грудня 2020 року у справі справа № 754/16146/17 виклав правову позицію, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Як вбачається з акта ОСББ «Стрийська,103» від 20 серпня 2020 року, комісією в складі: голови ОСББ «Стрийська,103» Климко С. та сусідів з квартири [ADDRESS] [PERSON] та з квартири [ADDRESS] [PERSON] виявлено затоплення туалету, ванни, кухні, кімнат квартири [ADDRESS] . Затоплення відбулося давно. Згідно з актом ОСББ «Стрийська,103» від 15 вересня 2020 року, комісією в складі: голови ОСББ «Стрийська,103» Климко С. та сусідів з квартири [ADDRESS] [PERSON] та з квартири [ADDRESS] [PERSON] виявлено затоплення туалету, ванни, кухні, кімнат квартири [ADDRESS] . Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил). В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Виходячи з викладеного, вищевказані акти від 20 серпня 2020 року та від 15 вересня 2020 року не відповідають вимогам, викладеним у Правилах, в ньому не зазначені конкретні причини залиття квартири та особи, які допустили таке залиття, інші необхідні для такого документа реквізити. При цьому, він був складений за відсутності зацікавлених осіб від винної на думку ОСББ сторони, через тривалий період з моменту можливого залиття квартири, належній [PERSON] . Тому ці акти не можуть бути належним і допустимим доказом заподіяння відповідачем майнової шкоди. Вищевказані правові позиції викладені в постановах Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 2-1974/11 та від 10 травня 2018 року у справі №465/2120/14-ц. Висновком № 21-22Д від 28 грудня 2022 року експертного будівельно-технічного дослідження встановлено, що вартість відшкодування завданих майнових збитків власникам квартири [ADDRESS] становить 38 912 грн. Висновком експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз № 5188-Е, складеного 29 травня 2024 року за результатами проведення будівельно-технічної експертизи встановлено, що в приміщеннях квартири [ADDRESS] наявні пошкодження від залиття. Місця локалізації плям від залиття свідчать, що залиття відбувалося з сантехнічних приладів в приміщеннях ванної кімнати, туалету чи кухні квартири [ADDRESS] залиття встановити не надається можливим. Причину залиття, а саме чи несправність сантехнічних приладів, трубопроводів, запірної арматури чи неналежний догляд за ними, на даний час встановити не надається можливим. Вартість відновлювального ремонту в квартирі [ADDRESS] складатиме - 13794 гривень. Також під час розгляду справи допитувалися наступні свідки. Допитана в суді в якості свідка [PERSON] (донька позивача, сусідка відповідача) дала показання, що на початку осені 2020 року сусіди зверху зробили ремонт після чого 20 серпня та 15 вересня 2020 року відбулося затоплення квартири, в якій вони проживають. Під час залиття квартири не була присутня, причини залиття не встановлювали. Свідки [PERSON] (сусідка сторін з 2 поверху); [PERSON] (дочка відповідача, сусідка позивача); [PERSON] (чоловік відповідача, сусід позивача) дали показання, що в червні 2019 року виявили, що була розбита каналізаційна труба та з 5 по 1 поверх відбувалося затоплення. Восени 2019 року вказану трубу поміняли та після чого більше не затікає. Свідок [PERSON] (чоловік позивача) зазначив, що 20 серпня та 15 вересня 2020 року відбулося затоплення квартири, в якій вони проживають. На його думку причина затоплення є неправильно складена каналізація у відповідачів. Як викладено у постанові Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі № 161/5372/17, цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами. Суд критично оцінює показання свідків [PERSON] та [PERSON] , адже такі безпосередньо зацікавлені у результаті вирішення справи, а їхні показання безумовно не можуть розцінюватися як такі, що достеменно та достовірно підтверджують факт залиття їхньої квартири 20 серпня 2020 року та 15 вересня 2020 року. Показання інших свідків також не підтверджують та не спростовують залиття квартири 20 серпня 2020 року та 15 вересня 2020 року. Інші докази у матеріалах справи відсутні. Оцінюючи наведені вище докази, суд приходить до висновку, що вищенаведений висновок експертизи та інші матеріали справи не містять доказів неправомірних дій відповідачки щодо залиття квартири [ADDRESS] . Суд наголошує, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин суд, на підставі наданих сторонами доказів, яким було дано належну оцінку, приходить до висновку, що [PERSON] не доведено факт спричинення їй матеріальної та моральної шкоди внаслідок залиття квартири саме відповідачкою. Згідно із частиною 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до положень статей 22, 23 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли неправомірні дії завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Зазначений висновок узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 27 березня 2019 року у справі 703/3912/16. Оскільки судом не встановлено завдання [PERSON] з боку [PERSON] матеріальних збитків, не підлягають до задоволення і вимоги про відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Покликання відповідача на пропуск позивачем строків давності звернення до суду із відповідним позовом, суд не бере до уваги, оскільки позов подано в межах строків давності звернення до суду. Враховуючи вищенаведене, встановивши дійсні обставини справи та проаналізувавши докази, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed