Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

08.07.2024р. [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідачка), в якому просить розірвати шлюб зареєстрований між сторонами 24.02.1999р. Н-Василівською сільською радою Врадіївського району Миколаївської області, актовий запис № 2. Позов обґрунтований тим, що з 2018р. у сім`ї почалися сварки, непорозуміння, а з літа 2018р. подружжя взагалі припинили стосунки, не підтримують один одного, не ведуть спільного побуту, господарства, проживають окремо, через що шлюбні відносини носять формальний характер. Зазначає, що строк на примирення не виправить стан сімейних відносин сторін, оскільки вказані вище обставини продовжуються, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. А збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім`ї. Також позивач вказує, що сторони від даного шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Судові витрати просив залишити за позивачем. Позивач та його представниця [PERSON] в судове засідання 31.07.2024р. не з`явилися, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлені про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки не повідомили. Водночас 15.07.2024р. позивач звернувся на адресу суду з заявою про розгляд справи у його відсутність та у відсутність його представниці, в якій позовні вимоги підтримує. Відповідачка в судове засідання 31.07.2024р. не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-131 ЦПК України, повідомлена про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки не повідомила. Водночас, у телефонограмі № 365 від 18.07.2024р. просила проводити розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечила, просила ухвалити рішення по суті у зв`язку з повним визнанням нею позову, та в ній же зазначила, що наслідки визнання позову їй зрозумілі. З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі сторін за наявними у справі доказами. Дослідив матеріали справи, судом встановлено таке. Так, як вбачається з матеріалів справи, 24.02.1999р. Н-Василівською с/Радою Врадіївського району Миколаївської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 24.02.1999р. Н-Василівською с/Радою Врадіївського району Миколаївської області. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище з дошлюбного [PERSON] на [PERSON] . Сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 03.08.1999р., актовий запис про народження № 8, свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане повторно 02.04.2019р., актовий запис № 2). Фактично сторони припинили шлюбні відносини з літа 2018р., подальше примирення неможливе. Строк на примирення сторони просять не надавати. Майнового спору та спору про місце проживання неповнолітньої дитини між сторонами немає. Згідно ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ст. 21 СК України). У відповідності до ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частинами 1 та 2 ст. 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За вимогами ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. На підставі викладеного та враховуючи те, що під час судового розгляду не встановлено обставини передбачені ч. 2 ст. 110 СК України, які перешкоджають пред`явленню позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На підставі ст. 141 ЦПК України, з урахуванням думки позивача, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 211 грн. 20 коп. слід залишити за позивачем.

Outcome: approved