Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-08 00:00:00

І. Описова частина Стислий зміст позовних вимог позивача та позиції відповідача До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 20 червня 2023 року надійшла позовна заява, в якій [PERSON] просить розірвати шлюб із [PERSON] , який зареєстрований 18.12.2018 у виконавчому комітеті Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області,\~актовий запис\~ № 6. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 18.12.2018 у виконавчому комітеті Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, він зареєстрував шлюб з відповідачкою, про що вчинено актовий запис № 6. Від сумісного проживання сторони неповнолітніх дітей не мають. На початку червня 2023 року відповідачка з власної волі та ініціативи виселилася з будинку, в якому вони спільно проживали. За таких обставин [PERSON] вважає, що їх з відповідачкою шлюб носить формальний характер, тому вважає доцільним його розірвати . Позивач в\~ судове\~засідання не\~з`явився,\~будучи належним\~чином повідомленим\~про час\~та місце\~його проведення.\~У позовній\~заяві просив\~ розглядати\~справи за\~його відсутності,\~строк для\~примирення просив\~не надавати.\~ Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась, надала до суду заяву згідно з якої позов визнає та просить після розірвання шлюбу залишити прізвище " [PERSON] ". Процесуальні дії суду Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 04.07.2023 було відкрито провадження та призначено судове засідання. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 04.10.2023 постановлено про заочний розгляд справи та винесення заочного рішення суду. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 27.05.2024 скасовано заочне рішення. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що відповідач у встановлений судом строк відзиву до суду на позов не подав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. ІІ. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, доходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно із копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18.12.2018, виданого виконавчим комітетом\~Тишківської сільської\~ради Добровеличківського\~району Кіровоградської\~області, сторони зареєстрували шлюб 18.12.2018 у виконавчому комітеті Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, про що вчинено актовий запис №6( а.с.7). Від сумісного проживання подружжя неповнолітніх дітей не має. З пояснень\~позивача,\~які викладені\~в позовній\~заяві,\~ встановлено,\~ що\~причиною його\~звернення до\~суду з\~відповідним позовом\~стали ті\~обставини,\~що на початку червня 2023 року відповідачка з власної волі та ініціативи виселилась з будинку, в якому вони спільно проживали. За таких обставин [PERSON] вважає, що їх з відповідачкою шлюб носить формальний характер, тому вважає доцільним його розірвати . З поданої сторонами заяв з`ясовано, що вони не бажають примиритися. Наведені обставини дають підстави суду зробити висновок про формальний характер шлюбу. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. З`ясувавши фактичні взаємовідносини між сторонами і дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а також враховуючи ст. 51 Конституції України та ст. 24 Сімейного Кодексу України, у якій вказано, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а документальне існування шлюбу між сторонами по справі не відповідає поняттю «сім`ї», як соціального інституту сучасного суспільства. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно з вимогами ч.1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з`ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, а також інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам сторін, а тому позов необхідно задовольнити . Відповідно до п.9 ст. 7 Сімейного Кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості та розумності відповідно до моральних засад суспільства. За змістом ч.2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 536,80 грн., а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені нею витрати на сплату судового збору у розмірі 50 відсотків судового збору, тобто 536, 80 гривень. Враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 536,80 грн, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені нею витрати на сплату судового збору у розмірі 50 відсотків судового збору, тобто 536, 80 гривень.

Outcome: approved