Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вони з відповідачем [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.03.2018 розірвано. У даному шлюбі у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.05.2018 стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 усіх видів його заробітку (доходу) але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.04.2018 і до досягнення старшою дитиною повноліття. 09.11.2022 [PERSON] , [INFO] досягла повноліття, відтак на даний час на утримання дочки [PERSON] , [INFO] підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/6 усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно. Однак даний розмір аліментів не покриває усі потреби їхньої дочки. Водночас відповідач є здоровим, не має на утримані інших дітей, та має належне матеріальне становище. Крім того, має у власності нерухоме майно. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно та до досягнення [PERSON] повноліття. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.06.2024 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 25.07.2024 судом зареєстровано відзив на позов поданий відповідачем [PERSON] , в якому останній вказує, що він добровільно надає матеріальну допомогу донькам. Крім того, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.05.2024 у справі 607/5706/24 з нього на користь позивача стягнуто аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/5 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 13.03.2024 до припинення дитиною навчання, але не більше 23-х річного віку. Таким чином на переконання відповідача позивач [PERSON] наразі отримує аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі у розмірі 1/3 усіх видів його заробітку (доходу), згідно судового наказу та на повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] у розмірі у розмірі 1/5 усіх видів його заробітку (доходу), згідно рішення суду. З огляду на викладене просить позовні вимоги задовольнити частково та змінити розмір аліментів, які стягуються із нього на підставі судового наказу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.05.2018 у справі № 607/7029/18 на користь позивача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] з 1/3 щомісяця усіх видів його заробітку (доходу) на 1/10 усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, зокрема, за номером його мобільного телефону. Разом з тим, судом встановлено, що відповідач [PERSON] на даний час проходить військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині [NUMBER] , що підтверджується довідкою Військової частини [NUMBER] № 99 від 16.06.2024. Відповідач клопотання про зупинення провадження у справі не заявляв, при цьому подав відзив на позов, який судом прийнято до розгляду та враховано при прийнятті рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з огляду на наступне: Судом встановлено, що [PERSON] до [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 14.02.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. З Єдиного державного судових рішень судом встановлено, що судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.05.2018 у справі №\~607/7029/18, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.04.2018 і до досягнення старшою дитиною повноліття. Постановою головного державного виконавця Шумського відділу ДВС у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Романюка Р.В. від 17.04.2024 у ВП №56469774 при примусовому виконанні наказу №\~607/7029/18 виданого 04.05.2018 Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.04.2018 і повноліття дітей, звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] , які він отримує у ВЧ [NUMBER] . Як вбачається з вказаної постанови, державним виконавцем зазначено, що відповідно до ч. 3 ст. 183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Судом встановлено та не заперечувалось сторонами у справі, що [PERSON] , [INFO] , 10.11.2022 досягла повноліття. З Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.05.2024 у справі №\~607/5706/24, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/5 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 13.03.2024 до припинення дитиною навчання, але не більше 23-х річного віку. [PERSON] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягами про реєстрацію місця проживання особи № 22842/28-03, № 22843/28-03 від 01.03.2024 виданими Відділом реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради. Відповідно до довідки № 02-12 від 16.02.2024 виданої Тернопільською спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів № 3 з поглибленим вивченням іноземних мов Тернопільської міської ради Тернопільської області, [PERSON] , [INFO] , дійсно навчається в 6-А класі Тернопільської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 3 з поглибленим вивченням іноземних мов Тернопільської міської ради Тернопільської області. Згідно з довідкою № 12 від 16.02.2024 виданою Тернопільською музичною школою №\~1 ім. В. Барвінського, [PERSON] навчається в Тернопільській музичній школі №\~1 імені Василя Барвінського у 5-му класі, на фортепіанному відділі. Щомісячна батьківська плата здійснюється у розмірі 480 грн за фортепіано, згідно рішення ТМР «Про погодження батьківської плати» № 963 від 16.08.2023. Відповідно до ч.ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів. У відповідності до ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою ВР 27.02.1991, державиучасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання й розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Державиучасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. В силу ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частина перша ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Таким чином, враховуючи зміст ст. ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. До такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 12.09.2018 у справі №459/2181/17. При цьому, у цій же постанові Верховний Суд вказав на те, що при розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, ст. 183 Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, ст. 184 Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі). При вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. За таких обставин лише значне покращення матеріального стану відповідача порівняно із минулим часом є підставою для збільшення розміру аліментів, яке підлягає встановленню на підставі вказаних норм закону. Судом встановлено, що судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.05.2018 у справі №\~607/7029/18, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23.04.2018 і до досягнення старшою дитиною повноліття. Разом з тим, 10.11.2022 [PERSON] , [INFO] досягла повноліття. За змістом ч. 3 ст. 183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Посилання на вказану норму вбачається із постанови головного державного виконавця Шумського відділу ДВС у Кременецькому районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Романюка Р.В. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 17.04.2024 у ВП №56469774. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на [PERSON] , [INFO] , яка досягла повноліття, станом на даний час з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частки (1/3=1/6 + 1/6) усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно. Водночас, вказаний розмір аліментів у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, позивач вважає недостатнім, а тому звернулася до суду з позовом про їх збільшення. Проте, позивач не надала суду жодних доказів того, що матеріальне становище відповідача значно покращилось порівняно із часом коли були присуджені аліменти, а також не надала суду доказів того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у заявленому нею розмірі. Водночас, суд бере до уваги, що спільна дочка [PERSON] та [PERSON] проживає разом з матір`ю та повністю перебуває на її утриманні, а сума стягуваних в користь позивача аліментів на даний час не забезпечує належного матеріального утримання дитини, оскільки, в силу свого віку, дочка сторін [PERSON] , [INFO] потребує більших витрат на її утримання, розвиток та освіту. При визначенні розміру збільшеного розміру аліментів суд виходить з того, що після винесення судового наказу про стягнення аліментів змінився прожитковий мінімум для дітей, а відтак попередньо визначений судом розмір аліментів вочевидь не відповідає вимогам законодавства. Суд враховує, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, ринкові ціни на товари та послуги, яких щоденно потребує дитина, ситуацію в країні та рівень інфляції, та вважає, що є підстави для зміни розміру визначених раніше судом аліментів. Відтак, суд вважає справедливим збільшити розмір аліментів, що стягуються задля забезпечення належного утримання та розвитку дитини, а тому позов підлягає до часткового задоволення шляхом зміни розміру стягнення аліментів, що стягуються\~на підставі\~судового наказу\~Тернопільського міськрайонного\~суду Тернопільської\~області від\~04.05.2018\~у цивільній\~справі №607/7029/18 та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/5 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням суду законної сили, і до досягнення дитиною повноліття. З приводу дати з якої необхідно стягувати аліменти, то суд зазначає, що відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти необхідно стягувати з відповідача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. З огляду на викладене, стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , слід саме з дня набрання даним рішенням суду законної сили, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат при звернені з даним позовом до суду, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211, 20 грн.

Outcome: partial