Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

представник позивача [PERSON] адвокат Саюк Назар Володимирович через систему «Електронний суд» звернувся до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 04 липня 2014 року, Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за №252. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що сімейне життя з відповідачкою не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя. Зазначає, що шлюбні відносини фактично припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає подальше спільне життя і збереження сім`ї неможливим. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Ухвалою від 10 червня 2024 року позовну заяву було залишено без руху та в подальшому недоліки усунено. 18.06.2024\~року ухвалою Залізничного районного суду м. Львова позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено справу слухати у спрощеному порядку без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач 25.07.2024 року надіслала заяву про визнання позову. У заяві зазначила, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнає в повному обсязі, з обставинами викладеними позивачем в позовній заяві погоджується. Просить повернути позивачу 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову у зв`язку з визнанням позову. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~у разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 04 липня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у Залізничним відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану реєстраційної\~служби Львівського\~міського управління\~юстиції,\~про що\~зроблено відповідний\~актовий запис\~за №252. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно (а.с.7, 31). Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копіями свідоцтв про народження серія [NUMBER] , [NUMBER] (а.с. 32-33). Частинами 3, 4\~ст.56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із\~ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які врегульовані нормами глави 11 (припинення шлюбу), зокрема статті 112 Сімейного кодексу України. Згідно зі\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Аналізуючи відповідні положення норм права та враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підставний, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, а збереження такого шлюбу суперечить інтересам позивача. За таких обставин, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити та розірвати шлюб. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідачем позов визнано до початку розгляду справи по суті, при поданні позову позивачем сплачено 1211 грн. 20 коп. (а.с. 25) судового збору, а тому [PERSON] слід повернути з державного бюджету 605 грн. 50 коп. (50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову), та на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 605 грн. 50 коп. судового збору (50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову).

Outcome: approved