Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства із позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державний нотаріус Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Ковалевська Наталія Василівна, про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що у [PERSON] було двоє рідних дітей - [PERSON] та [PERSON] . У 1994 році [PERSON] та [PERSON] придбали квартиру [ADDRESS] в рівних частинах (по 1/2 кожному). [PERSON] помер [INFO] . Після нього залишилось двоє рідних дітей - [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , після смерті якого залишилась єдина дитина - [PERSON] (позивач по справі). 16.05.2017 державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Ковалевською Н.В. було видано свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку квартири [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло. Відповідно до вказаного свідоцтва позивач та [PERSON] отримали по 1/2 кожний від частки [PERSON] на зазначену квартиру. Таким чином, [PERSON] став власником 1/4 частини квартири [ADDRESS] , а [PERSON] в розмірі 3/4 частини. Крім зазначеної частки квартири, [PERSON] була власницею: квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла, заповіту не складала. Як зазначає позивач, єдиними спадкоємцями за законом [PERSON] на 1/4 квартири [ADDRESS] ; квартиру [ADDRESS] ; квартиру [ADDRESS] , є позивач на відповідачі. У 2021 році спадкоємці звернулись до державного нотаріуса Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Ковалевської Н.В. із заявами про відкриття спадщини щодо майна [PERSON] . Державним нотаріусом Ковалевською Н.В. було відкрито спадкову справу №562/2021. 13.01.2022 позивач в рамках спадкової справи № 562/2021 звернувся із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме на: 3/8 частини квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; 1/2 частину квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; 1/2 частину квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] . Проте, державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Ковалевською Н.В. постановою від 18.01.2022 було відмовлено позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що жодним спадкоємцем не надано оригіналів документів, що посвідчують право власності померлої [PERSON] на спадкове майно. Позивач неодноразово звертався до відповідачів щодо надання оригіналів правовстановлюючих документів на майно померлої бабусі державному нотаріусу Ковалевській Н.В., проте відповідачі нічого не відповідали, нотаріусу не надали документи. На звернення позивача до нотаріусів та до державних органів про надання дублікатів правовстановлюючих документів документи не було отримано. Позивач вважає, що відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно та ненадання дублікатів таких документів відповідними органами, нотаріусами та відповідачами перешкоджає йому в реалізації свого законного права на спадщину. Ураховуючи викладене, позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на: 3/8 частини квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; на 1/2 частину квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; на 1/2 частину квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом; судові витрати покласти на відповідачів пропорційно. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва 16.01.2023 прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: [PERSON] , державний нотаріус Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Ковалевська Наталія Василівна, про визнання права власності в порядку спадкування, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 12.05.2023 клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Щелкова П.С. про витребування доказів задоволено, витребувано у державного нотаріуса Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Ковалевської Наталії Василівни належним чином завірену копію спадкової справи № 562/2021, щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , 1931 року народження. 17.07.2023 на виконання ухвали суду від Одинадцятої київської державної нотаріальної контори надійшла належним чином завірена копія спадкової справи № 562/202, відкритої щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . Протокольною ухвалою суду від 13.11.2023, серед іншого, у якості третьої особи по справі залучено [PERSON] . 23.02.2024 до суду від відповідачів надійшли письмові пояснення по справі. Протокольною ухвалою суду від 27.02.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 15.05.2024 у затверджені мирової угоди, укладеної 15.05.2024 між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: [PERSON] , державний нотаріус Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Ковалевська Наталія Василівна, про визнання права власності в порядку спадкування, відмовлено. Представник позивача та позивач у судове засідання не з`явились. При цьому, 29.07.2024 представник позивача надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачі та їх представник у судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися. При цьому, 29.07.2024 представник відповідачів подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності відповідачів, не заперечив щодо задоволення позовних вимог. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася. Третя особа державний нотаріус Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Ковалевська Н.В. у судове засідання не з`явилася, при цьому, 15.03.2023 до суду надійшов відзив, у якому просить розгляд справи здійснювати у відсутність представника, заперечень по суті позовних вимог немає, рішення прийняти згідно чинного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що позивач є онуком [PERSON] , яка померла [INFO] та двоюрідним братом відповідачів, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 19.08.1966, відповідно до якого [INFO] народився [PERSON] , матір`ю якого є [PERSON] та згідно із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16.07.1992, [INFO] народився [PERSON] , батьком якого є [PERSON] . 01.06.2021 Одинадцятою київською державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа № 562/202 до майна померлої [PERSON] . З заявами про право на спадщину звернулися позивач та відповідачі. Свідоцтва про право на спадщину за законом (за правом представлення), що залишилась після смерті [PERSON] на день розгляду справи не видано, підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину стала відсутність у позивача оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до положень ст.1258 ЦК, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України спадкування за правом представлення внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Спадкування за правом представлення - це спадкування за законом, яке передбачає появу в певних спадкоємців права на спадкування за умови смерті до відкриття спадщини того з їхніх родичів, хто був би спадкоємцем. Таким чином, його власні спадкоємці ніби представляють у спадкових відносинах особу, яка б одержала права на спадкування, якби була живою на час відкриття спадщини (постанова ВС від 30.01.2020 р. у справі № 450/2382/15-ц) Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] , яка померла [INFO] , мала двох дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які є спадкоємцями першої черги. [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 30.07.2021. [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09.03.2017. Натомість відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України позивач за правом представлення має право на спадкування частки, яка належала б за законом його померлому батькові, якби він був живий. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. У відповідності до ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Узагальнивши судову практику Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказав, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Таким чином, судом встановлено, що за життя спадкодавцю [PERSON] належало майно, зокрема: 1/2 частина квартири [ADDRESS] ; квартира [ADDRESS] ; квартира [ADDRESS] , на успадкування 3/8 частини квартири [ADDRESS] ; 1/2 частини квартири [ADDRESS] ; 1/2 частини квартири [ADDRESS] , яких за законом має право позивач, а також те, що оформити спадщину на це майно позивач позбавлений можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, а тому, суд вважає, що у відповідності до положень ст. 392 ЦК України, позивач вправі вимагати визнання за ним права власності на вказане спадкове майно у судовому порядку. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Стосовно стягнення з відповідачів на користь позивача витрат пов`язаних з пересиланням поштової кореспонденції у сумі 500,00 грн, вартості паперу у сумі 200,00 грн, вартості тонеру у принтері у сумі 100,00 грн, вартості транспорту у сумі 400,00 грн, слід зазначити наступне. Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається на відповідача у разі задоволення позову. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як убачається з матеріалів справи, позивачем до позовної заяви долучено лише фіскальний чек АТ "Укрпошта" про сплату коштів на пересилання поштової кореспонденції у розмірі 75,00грн (а.с.130 том 1). З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог позивача в цій частині та стягнення з кожного з відповідачів на користь позивача витрати на пересилання кореспонденції у розмірі 37,50 грн. У решті заявлених вимог, слід відмовити. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд присуджує з кожного з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 6500,00 грн.

Outcome: approved