Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Просить суд стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 47625,81 грн. за кредитним договором №010/1175/82/0134758 від 24.11.2016 року витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу. В обґрунтування заявлених позовних вимог ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс»» посилається на те, що 24 листопада 2016 року між [PERSON] та АТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено кредитний договір № 010/1175/82/0134758. 20 грудня 2022 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги №114/2-57-F за умовами якого право грошової вимоги за кредитним договором №010/1175/82/0134758 від 24.11.2016, укладеним між [PERSON] та АТ «Райффайзен Банк Аваль» - переходить до ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс». ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №010/1175/82/0134758 від 24.11.2016 в сумі 47625,81 грн. з яких: 45000,00 грн. сума заборгованості за дозволеним овердрафтом, 981,81 грн. сума заборгованості за не дозволеним овердрафтом; 1644,00 грн. заборгованість за відсотками. Оскільки [PERSON] в добровільному порядку не виконує своїх зобов`язань з повернення кредиту у строки і на умовах, передбачених кредитним договором, тому товариство змушене було звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання представник позивача ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» не з`явився, однак у позовній заяві просив здійснювати розгляд справи у його відсутності на підставі поданих ним письмових доказів. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив на позовну заяву не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. За таких обставин, згідно ч. 2ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України,\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно\~зі ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України\~передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В статті 15 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Згідно\~зі ст. 16 ЦК України,\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:\~1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення;\~5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення;\~7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9)відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Крім того, згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За змістом частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 24.11.2016 року між [PERSON] та АТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено кредитний договір № 010/1175/82/0134758. 20 грудня 2022 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги №114/2-57-F за умовами якого право грошової вимоги за кредитним договором №010/1175/82/0134758 від 24.11.2016, укладеним між [PERSON] та АТ «Райффайзен Банк Аваль» - переходить до ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс». ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №010/1175/82/0134758 від 24.11.2016 від 08 грудня 2016 року в сумі 47625,81 грн. з яких: 45000,00 грн. сума заборгованості за дозволеним овердрафтом, 981,81 грн. сума заборгованості за не дозволеним овердрафтом; 1644,00 грн. заборгованість за відсотками. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.202\~ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми, дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1\~ст.626 ЦК України). В силу ч.1\~ст.628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1\~ст.638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено\~статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Частиною 1статті 1054\~ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч.ч. 1, 2ст.\~1055\~ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. В силу ч. 1ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістомстатті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Позивач пред`явив вимоги про стягнення заборгованості за договором, у тому числі, крім тіла кредиту, складових його вартості, зокрема заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами. На обґрунтування права вимоги в цій частині, надав копію кредитного договору, які підписано [PERSON] , з якого вбачається, що: -у договорі №010/1175/82/0134758 від 24.11.2016 зокрема, процентна річна ставка 45% річних, строк кредитування 48 місяців; З такими умовами був ознайомлений і погодився відповідач, а тому вказані умови договору, суд бере до уваги. Статтею 525\~ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язань не допускається,якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки відповідач [PERSON] порушив умови договору кредиту №010/1175/82/0134758 від 24.11.2016 року, допустив прострочення з повернення тіла кредиту та сплати процентів за користування кредитом, тому з нього на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Сіті Фінанс»», яке набуло право вимоги за кредитним договором №010/1175/82/0134758 від 24.11.2016, підлягає стягненню заборгованість в розмірі 47625,81 грн. з яких: 45000,00 грн. сума заборгованості за дозволеним овердрафтом, 981,81 грн. сума заборгованості за не дозволеним овердрафтом; 1644,00 грн. заборгованість за відсотками. При розподілі судових витрат суд відповідно до положень ст.141\~ЦПК України враховує пропорційність задоволених вимог. Оскільки позов задоволено у повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2684,00 грн. судового збору. Стосовно судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1400,00 грн., які позивач поніс у зв`язку з розглядом цієї справи та які вважає судовими витратами в цій цивільній справі, які підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України, суд зауважує таке. Згідно пункту 4 частини першої статті 3 Закону № 266/94-ВР у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються суми, сплачені громадянином у зв`язку з наданням йому юридичної допомоги. Суду повинні бути надані на підтвердження понесених витрат на правову допомогу договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивач надав копію договору №14/06/2023 про надання правничої допомоги від 14.06.2023 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» та адвокатом Титаренком Владиславом Володимировичем, копію Додатку №1 до договору №14/06/2023 про надання правничої допомоги від 14.06.2023 року, копію замовлення №167 до договору №14/06/2023 про надання правничої допомоги від 14.06.2023 року, копію акту виконаних робіт (наданих послуг) до замовлення №167 до договору №14/06/2023 про надання правничої допомоги від 14.06.2023 року, платіжну інструкцію №1620 від 19.09.2023 року на суму 1400,00 грн., ордер серії АІ №1471959 на надання правничої (правової) допомоги, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЗР №21/2971. У відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Судом встановлено, що витрати позивача на правничу допомогу в цій справі становлять 1400,00 грн., та які підлягають стягненню з відповідача, як судові витрати по цій цивільній справі. Позивачем на виконання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України було надано детальний опис робіт, виконаних адвокатом. Таким чином, суд знаходить доведеними судові витрати на професійну правничу допомогу в заявленому позивачем розмірі у сумі 1400,00 грн., які понесені позивачем, та за правилами статті 141\~ЦПК України підлягають відшкодуванню стороною відповідача. На підставі викладеного, ст.526, 530, 536, 610, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved