Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

23.04.2024 року ТОВ «Полтаваенергозбут» звернувся в Ленінський районний суд м. Полтави з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. Мотивуючи свої вимоги тим, що ТОВ «Полтаваенергозбут» виконує функції постачальника універсальних послуг на території Полтавської області. З 19.12.2013 року [PERSON] є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З 01.01.2019 року [PERSON] приєдналася до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №1230393094 від 20.11.2017 року, шляхом підписання заяви -приєднання на умовах комерційної пропозиції №8-УП, а також шляхом фактичного споживання електричної енергії та її оплатою за адресою: [ADDRESS] . За період з 01.10.2020 року по 01.11.2021 року [PERSON] споживала електричну енергію, а оплату за неї не здійснювала або здійснювала не в повному обсязі, чим порушила свої зобов`язання по договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг перед ТОВ «Полтаваенергозбут», внаслідок чого виникла заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 3 856,45 грн. На підставі вищевикладеного позивач прохає суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Полтаваенергозбут» заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 3 856,45 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, прохає їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не попередила. За наявності згоди представника позивача, судом проведено заочний розгляд справи за відсутності відповідача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Статтями 67, 68 ЖК України передбачено, що користувачі комунальних послуг, до яких відноситься й постачання та розподіл електричної енергії, зобов`язані своєчасно здійснювати їх оплату по тарифам, затвердженим в установленому порядку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири по [ADDRESS] , згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28.12.2013 р. № 15658166. (а.с. 25). З 01.01.2019 року [PERSON] приєдналася до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №1230393094 від 20.11.2017 року, шляхом фактичного споживання електричної енергії та її оплатою за адресою: [ADDRESS] , а саме у березні 2021 року здійснена оплата у розмірі 1000,00 грн. Таким чином судом встановлено, що між сторонами ТОВ «Полтаваенергозбут» та [PERSON] виникли правовідносини з надання послуг постачання електричної енергії, за яким постачальник ТОВ «Полтаваенергозбут» продає електричну енергію споживачу [PERSON] , для забезпечення потреб за адресою: [ADDRESS] , а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії. У зв`язку з тим, що відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання в повному обсязі та не оплачує послуги з постачання електричної енергії за період з 01.10.2020 року по 01.11.2021 року утворилась заборгованість в розмірі 3 856,45 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. (а.с. 15) Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦПК України, власність зобов`язує. Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов?язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.509ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем. Таким чином, відсутність укладеного між сторонами договору, за наявності надання послуг позивачем та їх отримання відповідачем - не звільняє відповідача від сплати заборгованості за надані послуги, оскільки цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки (ч. 1 ст. 11 ЦК України). Тобто, відповідач отримує надані позивачем послуги, а позивач надав та продовжує надавати вказані послуги, матеріали справи не містяться звернення відповідача у встановленому законом порядку з претензіями до позивача з приводу кількісних та якісних показників отриманих послуг. Таким чином, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати послуг. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги. Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електричну енергію є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача у відповідності з ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved