Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-23 00:00:00

І. Суть позовної заяви 1.1. 15 лютого 2024 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , яким просив: (І) розірвати шлюб, зареєстрований Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області 19.07.2019 року, актовий запис №327, укладений між [PERSON] та [PERSON] ; (ІІ) поділити спільне сумісне майно подружжя, виділивши у власність: позивачу гараж [NUMBER] , розташований за адресою: [ADDRESS] , та транспортний засіб марки «MAZDA 6», кузов [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; відповідачці квартиру, загальною площею 47,8 кв.м, житловою площею 18,5 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося, виникли непорозуміння, оскільки у кожного свій погляд на сімейне життя та ведення спільного господарства. Наприкінці вересня 2022 року відповідачка виїхала для проживання в Королівство Тайланд, де мешкає до теперішнього часу. Через деякий час позивач також виїхав за місцем проживання відповідачки, однак у вересні 2023 року шлюбні відносини припинено та наміру їх поновлювати немає. Від спільного шлюбу сторони дітей не мають. За час спільного проживання придбано таке майно: гараж [NUMBER] , загальною площею 20,5 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; автомобіль марки «MAZDA», модель «6», 2018 року випуску, номер кузова (рами, шасі) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; квартира, загальною площею 47,8 кв.м, житловою площею 18,5 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . ІІ. Суть зустрічної позовної заяви 2.1. 03 квітня 2024 року представник відповідачки звернувся із зустрічною позовною заявою до [PERSON] , якою просив в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на квартиру, загальною площею 47,8 кв.м, житловою площею 18, 5 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , номер об`єкта нерухомого майна: 2382836451106. 2.2. Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.07.2019 року між сторонами укладено шлюб. Під час шлюбу сторони набули таке майно: автомобіль марки «MAZDA», модель «6», 2018 року випуску, номер кузова (рами, шасі) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; гараж, загальною площею 20,5 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2397049851106; квартиру, загальною площею 47,8 кв.м, житловою площею 18,5 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2382836451106. Між сторонами досягнуто домовленість щодо поділу спільного майна у вказаному варіанті. ІІ. Процедура та позиції сторін 2.1. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 15.02.2024 року, справа №946/1246/24 передана на розгляд судді Бальжик О.І. 2.2. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20\~лютого 2024\~року позовну заяву залишено без руху. 2.3. 05.03.2024 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви. 2.4. 06.03.2024\~року ухвалою суду відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати у загальному позовному провадженні 2.5. Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Представники сторін звернулися із заявами про підтримання та визнання позову, відповідно, та розгляд справи у їх відсутність та відсутність сторін. 2.6. Під час розгляду справи повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. IІІ. Оцінка та висновки суду 3.1. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 3.2. За змістом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і підставі доказів, поданих учасниками справи. 3.3. Вирішуючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з такого. 3.4. Статтею ст.56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. 3.5. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. 3.6. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. 3.7. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19.07.2019 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 327 (а.с.10). 3.8. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Від спільного шлюбу сторони дітей не мають. 3.9. Приймаючи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсному волевиявленню сторін і шлюб може бути розірваний. 3.10. Вирішуючи позовні вимоги про поділ спільного майна подружжя, суд виходить з такого. 3.11. Згідно з ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). 3.12. Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, проте один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Зазначене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року (справа №214/6174/15-ц). 3.13. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України). 3.14. Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. 3.15. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України). 3.16. Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. 3.17. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. 3.18. Згідно з нормами ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. 3.19. Відповідно до ч.2 ст.183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. 3.20. Стаття 82 ЦПК України визначає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. 3.21. У судовому засіданні встановлено, що сторонами під час шлюбу придбано таке майно: автомобіль марки «MAZDA», модель «6», 2018 року випуску, номер кузова (рами, шасі) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.4); гараж, загальною площею 20,5 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , гараж [NUMBER] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2397049851106 (а.с.12); квартира, загальною площею 47,8 кв.м, житловою площею 18,5 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2382836451106 (а.с.14). 3.22. Відповідно до довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 01.04.2024 року оціночна вартість квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , становить 755\~181 гривень 40 копійок (а.с.38-40). Відповідно до висновку судового експерта [PERSON] №57/24 від 01.07.2024 року експертного транспортно - товарознавчого дослідження з визначенням середньої ринкової вартості колісного транспортного засобу, середня ринкова вартість автомобіля марки MAZDA модель 6, 2018 року випуску, номер кузова (шасі) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , на дату дослідження 01.07.2024 року становить 679\~084 гривень 43 копійки (а.с.103-107). Згідно Звіту про оцінку майна № АL240226-002 від 26.02.2024 року дійсна вартість авто гаража № [NUMBER] , розташованого за адресою: [ADDRESS] , складає 59\~170 гривень (а.с.22-23). 3.23. Дійсна вартість майна на час розгляду справи визначена та відповідно до заявлених вимог складає: вартість частки [PERSON] 738\~254 тисячі 43 копійки; вартість частки [PERSON] 755\~181 гривень 40 копійок. Компенсація меншої вартості частки [PERSON] в грошовому еквіваленті складає 16\~926 гривень 97 копійок. Сторона позивача за первісним позовом повідомила, що вимога про сплату останньому грошової компенсації вартості його частки не заявлена, відсутні будь-які матеріальні претензії, поділ майна здійснено за домовленістю сторін. 3.24. Аналіз вищезазначених норм цивільного та сімейного законодавства, а також обставин справи дає підстави для висновку про те, що вищевказане майно є\~спільною\~сумісною власністю сторін, оскільки було придбано під час шлюбу. 3.25. Відтак, враховуючи, що сторонами досягнуто домовленості про поділ майна, відповідно до яких майно залишається титульним власникам, суд дійшов до висновку про доцільність визнання за позивачем права власності на таке майно: гараж № [NUMBER] , загальною площею 20, 5 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та автомобіль марки «MAZDA», модель «6», 2018 року випуску, номер кузова (рами, шасі) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , натомість за відповідачкою право власності на квартиру, загальною площею 47,8 кв.м, житловою площею 18, 5 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved