Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

28.03.2024 позивач [PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Ковальчук О.В., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовано тим, що 11.05.2019 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу у них народилася дитина донька [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, не проживають спільно. Отже, на даний момент спільне життя подружжя і збереження шлюбу є не можливим і втратило будь-який сенс на його продовження. Просить суд не вживати заходів для примирення подружжя, оскільки неприязні стосунки між сторонами тривають вже досить тривалий час і перспектив для примирення не вбачається. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 11.05.2019 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у виконавчому комітеті Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області зареєстровано шлюб за актовим записом №27, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 11.05.2019. В період перебування подружжя у шлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 20.03.2020). За твердженням позивача, спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, сторони не проживають спільно. Відповідно до положень ст. ст. 24, 56 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 №11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася, шлюб існує формально, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а відтак суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та ухвалення відповідного судового рішення. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved