Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-07 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Представник позивача адвокат Боднарчук А.М. 23.05.2024 року в системі Електронний суд подав до суду позовну заяву [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», треті особи: Приватний нотаріус Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В., приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Кушнір О.В., про визнання виконавчого напису №83181 таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08 травня 2024 року [PERSON] отримала від приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Кушнір О.В. постанову про відкриття виконавчого провадження, датовану «11» лютого 2022 року за ВП №68629365. В постанові йдеться про примусове стягнення з Боржника, яким нібито являється Позивач, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості в розмірі 6 739,50 грн. На підставі вказаної постанови накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках Позивача, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів, які належатимуть Боржнику. Вказане виконавче провадження відкрито для примусового виконання на підставі виконавчого напису за № 83181, вчиненого 03 квітня 2021 року Приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. Однак, позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинений з порушенням вимог чинного законодавства України, оскільки нотаріусу не було надано первинних бухгалтерських документів та розрахунку заборгованості із зазначенням періоду прострочення чергового платежу, виписки з рахунку Боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, позивачу не відомо, як правовідносини та зобов`язання ТОВ «СС Лоун» за кредитним договором № 219573-А від 12 березня 2018 року перейшли до відповідача, адже Банк не інформував позивача про це. Також, у відповідності до статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності Боржника перед Стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Із заявою про вчинення виконавчого напису Товариство з обмеженою відповідальністю «»Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» звернулося лише 03 квітня 2021 року, тобто після спливу строку позовної давності. У зв?язку із цим, позивач вважає, що оспорюваний виконавчий напис вчинено всупереч документам, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, а тому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №83181 від 03.04.2021 року. Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано. Треті особи: приватний нотаріус Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. та приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Кушнір О.В., пояснень щодо позову суду не надали. Заяви, та клопотання учасників справи. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, від представника позивача до суду поступило клопотання про розгляд справи без участі позивача та її представника за наявними в матеріалах справи доказами (а.с.60-61). Відповідач не забезпечив явку свого представника у судове засідання, хоча про судове засідання повідомлявся належним чином. Треті особи: приватний нотаріус Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. та приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Кушнір О.В. в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 10.06.2024 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено справу до судового розгляду на 08.08.2024 року. Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, жодних заяв від нього не надходило, та у строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подав, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно копії витягу з реєстру територіальної громади за №2024/004843045 від 13.04.2024 року, зареєстрована адреса місця проживання позивача [PERSON] , [INFO] , [ADDRESS] (а.с.7). Відповідно до повідомлення Міністерства юстиції України від 07.08.2023 року щодо розгляду запиту на отримання інформації Наказом Міністерства юстиції України від 19.04.2021 року №1424/5 відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 05.04.2021 року №3, - анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю видане на ім?я [PERSON] , у зв?язку з неодноразовим порушенням нотаріусом правил професійної етики. Робоче місце приватного нотаріуса Головкіної Я.В. до припинення її нотаріальної діяльності знаходилось за адресою: [ADDRESS] (а.с.9-10). З копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №68629365 від 11.02.2022 року видно, що приватним виконавцем Кушніром О.В. відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса №83181 виданого 03.04.2021 року по стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості в розмірі 6739,50 грн. (а.с.11-12). Як встановлено судом, 03.04.2021 року приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №83181, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованість за кредитним договором №219573-А від 12.03.2018 року укладеним з ТзОВ «СС ЛОУН» (а.с.13). У вказаному виконавчому написі зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за період з 28 грудня 2020 року по 10 березня 2021 року, сума заборгованості становить 5539,50 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 2500 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 864,50 грн. та строкова заборгованість за штрафами і пенями 2175 грн. За вчинення виконавчого напису на підставі ст. 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто із [PERSON] 1200 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню 6739,50 грн. Дата набрання виконавчим написом законної сили 03 квітня 2021 року, строк пред?ялення виконавчого напису до виконання 3 роки. Згідно Інформації про виконавче провадження від 13.05.2024 року, підтверджується факт наявності відкритого виконавчого провадження №68629366 по виконанню виконавчого напису від 03.04.2021 року №83181 вчиненого приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. (а.с.14-16). Відповідно до копії паспорта у формі ID картки № [NUMBER] виданого 19.10.2022 року органом №2126, позивач [PERSON] народилася [INFO] в м. Косів, Івано-Франківської області (а.с.17). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку із вчиненням приватним нотаріусом виконавчого напису про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором та оспорюванням позивачем таких дій. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Тому, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі Порядок), передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що 03.04.2021 року приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №83181, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості за кредитним договором №219573-А від 12.03.2018 року укладеним з ТзОВ «СС ЛОУН», відповідно до якого загальна сума заборгованості становить 6739,50 грн. При цьому, ані відповідач, ані третя особа приватний нотаріус Головкіна Я.В. будь-яких доказів щодо заперечення позовних вимог [PERSON] до суду не надали і про причини неможливості надати відповідні документи не повідомили. В сою чергу, суд позбавлений можливості встановити чи існувала заборгованість взагалі, чи була вона погашена, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Тобто у матеріалах справи відсутні будь-які докази про те, що між позивачем та відповідачем, як правонаступником первісного кредитора боржника, існує безспірна заборгованість за кредитним договором №219573-А від 12.03.2018 року. Крім того, відповідач не надав підтвердження направлення позивачу [PERSON] повідомлень про погашення заборгованості та повідомлення про намір вчинення виконавчого напису за кредитним договором. Як вбачається зі змісту спірного виконавчого напису, під час його вчинення приватний нотаріус Головкіна Я.В. керувалася ст. 87-91 Закону України "Про нотаріат", та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі за текстом - Перелік). Пунктом 2 Розділу 2 "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з\~цим,\~Київський апеляційний\~адміністративний суд\~постановою від\~22.02.2017,\~залишеною без\~змін ухвалою\~Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України №662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині п.1 та п.2 зазначеної постанови. За приписами ч. 2 ст. 265 КАС України у разі визнання рішенням суду нормативно-правового акта протиправним та нечинним, такий нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001. Крім того, Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Разом з тим, в матеріалах справи відсутній нотаріально посвідчений кредитний договір, а тому суд позбавлений можливості в даному випадку встановити, чи були у нотаріуса повноваження на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Частиною першою ст.88 Закону України "Про нотаріат" визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. З огляду на наведене суд приходить до висновку, що нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис, оскільки кредитний договір між позивачем та Банком не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а тому суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис вчинений з порушенням діючого законодавства, суд вважає за необхідне визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву. Відповідно до ч. 1 ст. 141, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач при зверненні до суду сплатила 1211,20 гривень судового збору при пред`явленні позову,

Outcome: approved