Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-31 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. Від ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" надійшла позовна заява до [PERSON] з наступними вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості: - за кредитним договором № 9833873 в розмірі 33660,00 грн, з яких: 9000,00 грн - заборгованість за основним боргом, 23760,00 - заборгованість за відсотками, 900,00 грн - заборгованість за комісією; - за кредитним договором № 102274276 в розмірі 54836,17 грн, з яких: 14110,00 грн - заборгованість за основним боргом, 39876,17 грн - заборгованість за відсотками, 850,00 грн - заборгованість за комісією; - за договором позики № 76595384 в розмірі 17919,76 грн, з яких: 5500,00 грн - заборгованість за основним боргом, 12419,76 - заборгованість за відсотками; - за договором позики № 4235636 в розмірі 15387,50 грн, з яких: 5000,00 грн - заборгованість за основним боргом, 10387,50 - заборгованість за відсотками; - понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20.07.2023 між ТОВ " Мілоан" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 9833873. Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОВ "МІЛОАН" позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Згідно з п. 1.1 Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ " МІЛОАН" грошових коштів у сумі, визначеній у п. 1.2 кредитного договору, за реквізитами зазначеними у п. 2.1 кредитного договору. 27.10.2023 між ТОВ "Мілоан"" та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів укладено Договір факторингу № 27102023/1, у відповідності до умов якого ТОВ "Мілоан" передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги ТОВ "Мілоан" до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 1 від 27.10.2023 до Договору факторингу № 27102023/1, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 33 660,00 грн, з яких: 9 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 23 760,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 900,00 грн - заборгованість за комісією. З моменту отримання права вимоги до відповідача а саме з 27.10.2023 позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК"ЄАПБ" за договором позики № 9833873 в сумі 33 660,00 грн. 11.07.2023 між ТОВ " Мілоан" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 102274276. Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору, кредитні кошти надаються ТОВ "МІЛОАН" позичальнику у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Згідно з п. 1.1 Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТОВ " МІЛОАН" грошових коштів у сумі, визначеній у п. 1.2 кредитного договору, за реквізитами зазначеними у п. 2.1 кредитного договору. 26.12.2023 між ТОВ "Мілоан"" та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів укладено Договір факторингу № 26122023, у відповідності до умов якого ТОВ "Мілоан" передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні права вимоги ТОВ "Мілоан" до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 2 від 26.12.2023 до Договору факторингу № 26122023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 54 836,17 грн, з яких: 14 110,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 39 876,17 грн - сума заборгованості за відсотками; 850,00 грн - заборгованість за комісією. З моменту отримання права вимоги до відповідача а саме з 26.12.2023 позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій таким чином [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК"ЄАПБ" за договором позики № 102274276 в сумі 54 836,17 грн. 27.07.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] було укладено Договір позики № 76595384. Вказаний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису). 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів" передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні «ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 13 від 21.12.2023 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 17 919,76 грн, з яких 5 500,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 12 419,76 грн заборгованість за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування штрафних санкцій, а тому відповідач має непогашену заборгованість в розмірі 17 919,76 грн. 27.07.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] було укладено Договір позики № 4235636. Вказаний договір підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису). 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів" передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні «ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 16 від 25.01.2024 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 15 387,50 грн, з яких 5 000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 10 387,50 грн заборгованість за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування штрафних санкцій, а тому відповідач має непогашену заборгованість в розмірі 15 387,50 грн. Аргументи учасників справи. Відповідач відзиву на позов не подав. Рух справи. Ухвалою Ленінського районного суду міста Полтави від 09.05.2024 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. Участь у справі сторін та інших учасників справи. Представник позивача Костюшко П.М. в позовній заяві просив розглядати справу за відсутності представника позивача. Представник відповідача [PERSON] адвокат Хворост Д.М. у судовому засіданні 09.07.2024 просила в задоволенні позову відмовити. На обґрунтування заперечень вказала, що позивачем не надано доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів на банківський рахунок відповідача за кредитними договорами. Вказувала, що позивачем не надано первинних бухгалтерських документів, з яких можна було б розрахувати заборгованість по процентах, встановити у якому розмірі їх нараховано та за який період, не надано договору факторингу в повному обсязі, лише деякі аркуші, договори факторингу укладено до укладення кредитних договорів. У судове засідання 01.08.2024 відповідач [PERSON] та його представник адвокат Хворост Д.М. не прибули, адвокат Хворост Д.М. надала заяву про розгляд справи без її та відповідача участі, щодо задоволення позовних вимог заперечують з підстав, викладених адвокатом в судовому засіданні 09.07.2024. За правилами ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасникам справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять його умови. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно статті 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У відповідності до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 зазначила, що обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 принципу справедливості розгляду справи судом. Стосовно вимог про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит № 9833873 від 20.07.2023. Судом встановлено, що 20.07.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 9833873, який підписано електронним цифровим підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до пункту 1 договору про споживчий кредит № 9833873 від 20.07.2023 ТОВ «Мілоан» зобов`язується на умовах визначених цим договором передати позичальнику [PERSON] грошові кошти у сумі 9000,00 грн на погоджений умовами договору строк, шляхом їх безготівкового перерахування на рахунок позичальника з використанням картки [NUMBER], а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 04.08.2023, але не пізніше остаточного погашення заборгованості 02.11.2023. (а. с. 10-15) Також відповідачем підписано електронним підписом паспорт споживчого кредиту № 9833873, що дублює умови кредитування. 27.10.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу № 27102023/1, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передало (відступило) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права грошової вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" прийняло належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. У витягу з реєстру боржників № 1 до договору факторингу № 27102023/1 від 27.10.2023 зазначено боржником [PERSON] . Суд зазначає, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19. При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Разом із тим, суд зауважує, що позивачем ТОВ ФК «ЄАПБ» не надано доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача [PERSON] . Суд зазначає, що обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування. У своїй позовній заяві представник ТОВ ФК «ЄАПБ» просив розглянути справу за його відсутності, клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляв. Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року, у справі № 755/18920/18, провадження 61-17205ск19. Доданий до позовної за заяви розрахунок заборгованості за кредитним договором № 9833873 від 20.07.2023, за період 27.10.2023 по 31.03.2024, укладеним з ТОВ «Мілоан», не є належним доказом надання відповідачу кредитних коштів, оскільки сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Більше того, такий розрахунок не є первинними бухгалтерськими документами, оскільки не відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Отже, сам по собі, без надання доказів отримання кредитних коштів позичальником, такий розрахунок не підтверджує наявності заборгованості у відповідача перед позивачем. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 травня 2020 року, справа № 219/1704/17, провадження №61-1211св19. У зв`язку із недоведенням позивачем факту перерахування кредитних коштів з метою доведення виконання умов договору про споживчий кредит № 9833873 від 20.07.2023, а також фактичного користування відповідачем кредитними коштами, підстави для стягнення на користь позивача заборгованості за тілом кредиту, відсотками та комісією за договором про споживчий кредит № 9833873 від 20.07.2023 відсутні. Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу, що наданий позивачем витяг з Реєстру боржників до договору факторингу № 27102023/1 від 27.10.2023 не містить підпису сторін фактору та клієнта, які б підтверджували дійсність переходу права вимоги до боржника [PERSON] за договором про споживчий кредит № 9833873 від 20.07.2023. Безпосередньо реєстр боржників до вищевказаного договору факторингу, з якого вбачалося право вимоги за спірним кредитним договором позивачем, надано не було. (а. с. 22). Стосовно вимог про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит № 102274276 від 11.07.2023. Судом встановлено, що 11.07.2023 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 102274276, який підписано електронним цифровим підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до пункту 1 договору про споживчий кредит № 102274276 від 11.07.2023 ТОВ «Мілоан» зобов`язується на умовах визначених цим договором передати позичальнику [PERSON] грошові кошти у сумі 17000,00 грн на погоджений умовами договору строк, шляхом їх безготівкового перерахування на рахунок позичальника з використанням картки [NUMBER], а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 26.07.2023, але не пізніше остаточного погашення заборгованості 24.10.2023. (а. с. 24-29) Також відповідачем підписано електронним підписом паспорт споживчого кредиту № 102274276, що дублює умови кредитування. 26.12.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ "ФК "ЄАПБ" укладено договір факторингу № 26122023, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передало (відступило) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому права грошової вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" прийняло належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. У витягу з реєстру боржників № 2 до договору факторингу № 26122023 від 26.12.2023 зазначено боржником [PERSON] . Суд зазначає, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19. При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Разом із тим, суд зауважує, що позивачем ТОВ ФК «ЄАПБ» не надано доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача [PERSON] . Суд зазначає, що обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування. У своїй позовній заяві ТОВ ФК «ЄАПБ» просили розглянути справу у їх відсутність, клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляли. Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року, у справі № 755/18920/18, провадження 61-17205ск19. Доданий до позовної за заяви розрахунок заборгованості за кредитним договором № 102274276 від 11.07.2023, за період з 26.12.2023 по 31.03.2024, укладеним з ТОВ «Мілоан», не є належним доказом надання відповідачу кредитних коштів, оскільки сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Більше того, такий розрахунок не є первинними бухгалтерськими документами, оскільки не відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Отже, сам по собі, без надання доказів отримання кредитних коштів позичальником, такий розрахунок не підтверджує наявності заборгованості у відповідача перед позивачем. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 травня 2020 року, справа № 219/1704/17, провадження №61-1211св19. У зв`язку із недоведенням позивачем факту перерахування кредитних коштів з метою доведення виконання умов договору про споживчий кредит № 102274276 від 11.07.2023, а також фактичного користування відповідачем кредитними коштами, підстави для стягнення на користь позивача заборгованості за тілом кредиту, відсотками та комісією за договором про споживчий кредит № 102274276 від 11.07.2023 відсутні. Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу, що наданий позивачем витяг з Реєстру боржників № 2 до договору факторингу № 26122023 від 26.12.2023 не містить підпису сторін фактору та клієнта, які б підтверджували дійсність переходу права вимоги до боржника [PERSON] за договором про споживчий кредит № 102274276 від 11.07.2023. Безпосередньо реєстр боржників до вищевказаного договору факторингу, з якого вбачалося право вимоги за спірним кредитним договором позивачем, надано не було. (а. с. 35). Стосовно вимог про стягнення заборгованості за договором позики № 76595384 від 27.07.2023. Судом встановлено, що 27.07.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики № 76595384, який укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, про що свідчить п. 12 Договору позики, юридичні адреси та реквізити сторін. (а. с. 43-44) Відповідно до умов Договору позики Товариство надає Клієнту позику в розмірі 5500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Кредит надіється на 15 днів. За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 2,5 % на день. 14.06.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. (а. с. 46-47) 28.07.2021 укладено додаткову угоду № 2 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», яка набирає чинності з дня її підписання та є невід`ємною частиною до договору. (а. с. 48) 21.12.2023 укладено додаткову угоду № 14 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», яка набирає чинності з дня її підписання та є невід`ємною частиною до договору, положення даної додаткової угоди діють виключно щодо Реєстру боржників № 13 від 21.12.2023. (а. с. 49) 21.12.2023 укладено акт прийому - передачі Реєстру Боржників № 13 від 21.12.2023 за Договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», про те, що клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників № 13 від 21.12.2023. (а. с. 50) Суд зазначає, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі № 755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19. При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Разом із тим, суд зауважує, що позивачем ТОВ ФК «ЄАПБ» не надано доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача [PERSON] за договором позики № 76595384 від 27.07.2023. Суд зазначає, що обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування. У своїй позовній заяві ТОВ ФК «ЄАПБ» просили розглянути справу у їх відсутність, клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляли. Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року, у справі № 755/18920/18, провадження 61-17205ск19. Доданий до позовної за заяви розрахунок заборгованості за кредитним договором № 76595384 від 27.07.2023, за період з 21.12.2023 по 31.03.2024, укладеним з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», не є належним доказом надання відповідачу кредитних коштів, оскільки сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Більше того, такий розрахунок не є первинними бухгалтерськими документами, оскільки не відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Отже, сам по собі, без надання доказів отримання кредитних коштів позичальником, такий розрахунок не підтверджує наявності заборгованості у відповідача перед позивачем. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 травня 2020 року, справа №219/1704/17, провадження №61-1211св19. У зв`язку із недоведенням позивачем факту перерахування кредитних коштів з метою доведення виконання умов договору позики № 76595384 від 27.07.2023, а також фактичного користування відповідачем кредитними коштами, підстави для стягнення на користь позивача заборгованості за тілом кредиту, відсотками за договором позики № 76595384 від 27.07.2023 відсутні. Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу, що наданий позивачем витяг з Реєстру боржників № 13 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 не містить підпису сторін фактору та клієнта, які б підтверджували дійсність переходу права вимоги до боржника [PERSON] за договором позики № 76595384 від 27.07.2023. Безпосередньо реєстр боржників до вищевказаного договору факторингу, з якого вбачалося право вимоги за спірним кредитним договором позивачем, надано не було. (а. с. 51). Стосовно вимог про стягнення заборгованості за договором позики № 4235636 від 27.07.2023. Судом встановлено, що 27.07.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики № 4235636, який укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, про що свідчить п. 12 Договору позики, юридичні адреси та реквізити сторін. (а. с. 53-56) Відповідно до умов Договору позики Товариство надає Клієнту позику в розмірі 5000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Кредит надіється на 15 днів. За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 2,5 % на день. 14.06.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. (а. с. 57-58) 28.07.2021 укладено додаткову угоду № 2 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», яка набирає чинності з дня її підписання та є невід`ємною частиною до договору. (а. с. 59) 25.01.2024 укладено додаткову угоду № 16 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», яка набирає чинності з дня її підписання та є невід`ємною частиною до договору, положення даної додаткової угоди діють в тому числі щодо Реєстру боржників № 16 від 25.01.2024. (а. с. 60) 25.01.2024 укладено акт прийому - передачі Реєстру Боржників № 16 від 25.01.2024 за Договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», про те, що клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників № 16 від 25.01.2024. (а. с. 61) Суд зазначає, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19. При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Разом із тим, суд зауважує, що позивачем ТОВ ФК «ЄАПБ» не надано доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача [PERSON] за договором позики № 4235636 від 27.07.2023. Суд зазначає, що обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування. У своїй позовній заяві ТОВ ФК «ЄАПБ» просили розглянути справу у їх відсутність, клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляли. Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року, у справі № 755/18920/18, провадження 61-17205ск19. Доданий до позовної за заяви розрахунок заборгованості за кредитним договором № 4235636 від 27.07.2023, виключно за період з 25.01.2024 по 31.03.2024, укладеним з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», не є належним доказом надання відповідачу кредитних коштів, оскільки сам розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Більше того, такий розрахунок не є первинними бухгалтерськими документами, оскільки не відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Отже, сам по собі, без надання доказів отримання кредитних коштів позичальником, такий розрахунок не підтверджує наявності заборгованості у відповідача перед позивачем. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 13 травня 2020 року, справа № 219/1704/17, провадження №61-1211св19. У зв`язку із недоведенням позивачем факту перерахування кредитних коштів з метою доведення виконання умов договору позики № 4235636 від 27.07.2023, а також фактичного користування відповідачем кредитними коштами, підстави для стягнення на користь позивача заборгованості за тілом кредиту, відсотками за договором позики № 4235636 від 27.07.2023 відсутні. Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу, що наданий позивачем витяг з Реєстру боржників № 16 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 не містить підпису сторін фактору та клієнта, які б підтверджували дійсність переходу права вимоги до боржника [PERSON] за договором позики № 4235636 від 27.07.2023. Безпосередньо реєстр боржників до вищевказаного договору факторингу, з якого вбачалося право вимоги за спірним кредитним договором позивачем, надано не було. (а. с. 62). На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Розподіл судових витрат. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «ЄАПБ», судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed