Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивував тим, що 22 червня 2023 року, о 17 год. 30 хв., на 39 км + 300 м автодороги Київ-Ковель, в с. Микуличі Бучанського району Київської області, водій [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем ВАЗ-21103 реєстраційний номер [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «Сіtroen Berlingo», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку, що призвело до пошкодження транспортного засобу та заподіяння матеріальних збитків. Постановою Бородянського районного суду Київської області від 11 липня 2023 року в адміністративній справі №939/1570/23 [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та відповідно до ст. 36 КУпАП до нього було застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , яким управляв [PERSON] вбачається, що вказаний транспортний засіб належить на праві власності [PERSON] . При цьому з постанови Бородянського районного суду від 11 липня 2023 року не вбачається, що [PERSON] керував транспортним засобом ВАЗ-21103, реєстраційний номер [NUMBER] неправомірно, отже шкода завдана вказаним транспортним засобом повинна бути відшкодована її заподіювачем - [PERSON] . В результаті ДТП, яка трапилася з вини відповідача позивачеві завдані збитки у розмірі 43654,57 грн. з яких: 40154,57 грн. - матеріальний збиток, 3500,00 грн. - витрати на проведення автотоварознавчого дослідження. На час дорожньо-транспортної пригоди цивільна відповідальність відповідача не була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Незважаючи на завдану відповідачем шкоду, позивач не отримав ніякого відшкодування. Крім матеріальних збитків позивачеві також було завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 5000,00 грн. Тому, оскільки відповідач ухиляється від відшкодування завданих ним збитків в добровільному порядку, просив стягнути з нього на його користь 43654,57 грн. в якості відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 5000,00 грн. в якості завданої моральної шкоди та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. 21 грудня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач [PERSON] зазначив, що заперечує проти позовних вимог, виходячи з наступного. Внаслідок ДТП, яка сталася 22 червня 2023 року, автомобіль позивача отримав незначні пошкодження. Після настання ДТП він пропонував позивачеві відремонтувати автомобіль на СТО, беручи на себе витрати по ремонту, однак дружина позивача не бажала вирішити питання на місці, кричала, лаялась нецензурною лайкою. З копією звіту №3011 від 15 серпня 2023 року, який наданий на підтвердження вартості матеріального збитку позивача у розмірі 43654,57 грн., він не згодний, вважає його суперечливим, сумнівним, а суму збитків такою, що не відповідає дійсній вартості. Крім цього, у звіті завищена сума робіт по нормо-годинах, що значно завищило суму витрат. Відповідно до п. 34.4 Закону №961-ІV для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники; також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи в штаті яких є аварійні комісари чи експерти. При цьому огляд автомобіля позивача проводився у його (відповідача) відсутність, про проведення автотоварознавчої експертизи його не повідомили. Тому у разі незгоди з висновком експерта він має конституційне право на звернення до незалежного експерта для порівняння матеріальної шкоди, нанесеної транспортному засобу. Зазначив, що позивач не надав жодних належних і допустимих доказів спричинення йому моральної шкоди, а саме: конкретних факторів, які вплинули на його психологічний та моральний стан. Внаслідок ДТП здоров`я позивача не ушкоджене, за медичною допомогою він не звертався. Вважав, що розмір моральної шкоди завищений, він має змогу оплатити моральну шкоду у розмірі 2000 грн. Також зазначив, що не має фінансової можливості на відшкодування витрат, зазначених позивачем, оскільки на його утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей, [INFO] , та дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дітьми. У відповіді на відзив, яка надійшла до суду 13 лютого 2024 року, представник позивача зазначила, що аргументи, наведені відповідачем у відзиві є безпідставними, не містять доказів на підтвердження заперечень проти позову. Причиною ДТП, внаслідок якої позивачеві завдана шкода, стала та обставина, що відповідач перебував в нетверезому стані, тому домовлятися з ним про відшкодування шкоди одразу після ДТП, враховуючи його стан, було неможливо. Крім цього, позивач не одружений, тому твердження, що саме через дружину відповідач не зміг домовитися про відшкодування шкоди не відповідає дійсності. Також відповідач голослівно зазначає, що у копії звіту завищена сума робіт по нормо-годинах, що значно завищило суму витрат, не наводячи жодного доказу, який би свідчив про завищення експертом нормо-годин, не зазначає по яких роботах, на його думку, завищені нормо-години. Зазначена в ремонтній калькуляції №3011 від 15 серпня 2023 року вартість нормо-годин за ремонтно-відновлювальні та малярні роботи повністю відповідає зазначеній в бюлетні вартості нормо-годин, а саме для ремонтно-відновлювальних робіт - 650 грн. та малярних робіт (двошарове покриття) - 650 грн. Отже, твердження відповідача про завищення експертом вартості нормогодин не відповідає дійсності. Обов`язкового виклику заінтересованих осіб для проведення технічного огляду КТЗ не передбачено, тому заперечення відповідача, які зводяться до його відсутності під час огляду пошкодженого транспортного засобу, є безпідставними та надуманими. Оцінювач, який склав звіт, посвідчує, що викладені в ньому факти вірні та відповідають дійсності, що він не має особистої зацікавленості та упередження щодо всіх зацікавлених сторін; завдання на оцінку не грунтувалося на вимогах визначення мінімальної та договірної ціни. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, викладене підтвердила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що постановою Бородянського районного суду Київської області від 11 липня 2024 року відповідач [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні адміністративних порушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП і до нього відповідно до ст. 36 КУпАП застосоване стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за те, що він, 22 червня 2023 року, о 17 годині 30 хвилин, на 39 км + 300 м автодороги Київ-Ковель, в с. Микуличах Бучанського району Київської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем ВАЗ-21103, реєстраційний номер [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Сіtroen Berlingo», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку, що призвело до пошкодження транспортних засобів з матеріальними збитками (а.с. 37-39). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «ВАЗ-21103», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] , належить на праві власності [PERSON] (а.с.32-33). При цьому з постанови Бородянського районного суду Київської області від 11 липня 2023 року не вбачається, що [PERSON] керував даним транспортним засобом неправомірно (а.с. 37-39). В результаті ДТП, яка трапилася з вини [PERSON] , позивачу завдані збитки у розмірі 43654,57 грн., з яких: 40154,57 грн. - матеріальний збиток, заподіяний пошкодженням КТЗ, 3500,00 грн. - витрати на проведення автотоварознавчого дослідження (а.с.40-71). На час вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільна відповідальність [PERSON] не була забезпечна полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; доказів, що спростовують зазначені обставини відповідачем не надано. При цьому суд не приймає до уваги посилання відповідача на неналежне проведення оцінки збитків та завищення суми відшкодування, оскільки ним не надано суду жодних доказів на спростування висновків оцінювача від 15 серпня 2023 року. Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 43654,57 грн., на відшкодування матеріальної шкоди. Відповідно до ч.1, п. 3 ч. 2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Позивач перебуває на військовій службі в ЗСУ та на час настання дорожньо-транспортної пригоди був у відпустці (а.с.36), під час якої планував відновити свій емоційний та фізичний стан, проте через дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася з вини відповідача, позивач не зміг спокійно відпочити, був вимушений займатися вирішенням питань, пов`язаних з даною пригодою. Відмова відповідача від добровільного відшкодування збитку, призвела до додаткових витрат часу для захисту позивачем своїх інтересів: знадобився час для звернення до оцінювача для визначення вартості відновлювальних робіт, поїздки в суд для отримання копії постанови, поїздки до експерта у м. Київ, до адвоката. До того ж, позивач пережив нервовий стрес, душевні переживання під час дорожньо-транспортної пригоди. Тому суд, враховуючи вказані обставни, вважає за необхідне позов в цій частині задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 5000 грн. моральної шкоди. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог. При вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Outcome: approved