Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

У квітні 2024 року [PERSON] звернулась до Немирівського районного суду Вінницької області із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву обґрунтовано тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.10.2015. Від шлюбу подружжя має двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] [INFO]. Позивачка вказує, що на даний час сторони перестали спілкуватись як подружжя, не цікавляться життям один одного, кожен має своє коло інтересів, коло знайомих та друзів, у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, сторони втратили почуття любові, тривалий час проживають окремо. Позивачка вважає, шлюб фактично припинив своє існування, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 12.04.2024 вказану позовну заяву направлено за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. 03.06.2024 до Шевченківського районного суду м. Києва надійшли матеріали даної справи та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.06.2024 передані судді Аббасовій Н.В. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 червня 2024 року у справі про розірвання шлюбу відкрито провадження та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач подав заяву, якою визнав позов та зазначив прохання про розгляд справи без його участі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 жовтня 2015 року Виконкомом Зарудинецької сільської ради Немирівського району Вінницької області, актовий запис №2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 16.10.2015 року. Під час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: -син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Немирівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 15.08.2016; -донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Немирівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 02.10.2020. Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Під час розгляду справи судом з`ясовано, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, проживають окремо. З часу припинення шлюбних відносин та часу знаходження позовної заяви в суді, примирення між сторонами не відбулось. Кожна з сторін не вважає можливим збереження сім`ї. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, з огляду на що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як унормовано ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved