Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-11 00:00:00

У травні 2022р. [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив: - визнати наказ голови Державного агентства меліорації та рибного господарства України від 28.04.2022р. за №26-к «про припинення дії контракту та звільнення [PERSON] » незаконним, та скасувати його; - поновити [PERSON] на посаді директора ДП «Іркліївський розплідник рослиноїдних риб». В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебував на посаді директора ДП «Іркліївський розплідник рослиноїдних риб» та за поданням в.о. начальника відділу управління державної власності Управління аналізу ефективності використання та управління державною власністю від 18.04.2022р. за №11.1/29-1, погодженого Золотоніською районною військовою адміністрацією Черкаської області від 27.04.2022р. №01-01-38/483, наказом Державного агентства меліорації та рибного господарства України №26-к від 28.04.2022р. був звільнений відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. У наказі про звільнення позивача зроблено посилання на підпункти б), м) пункту 5.3 Контракту №14 від 19.10.2020р., які передбачають, що керівник може бути звільнений з посади, а контракт розірваний з ініціативи Органу управління майном, у тому числі за пропозицією місцевого органу державної виконавчої влади, до закінчення терміну його дії у разі: б) одноразового грубого порушення керівником законодавства чи обов`язків, передбачених контрактом та статутом, що спричинили значні негативні наслідки для підприємства (понесено збитки, виплачено штрафи); м) невиконання показників ефективності використання державного майна і прибутку, а також майнового стану підприємства. У поданні в.о. начальника відділу управління державної власності Управління аналізу ефективності використання та управління державною власністю від 18.04.2022р. за №11.1/29-1, який став підставою для звільнення позивача зазначено, що дії позивача призвели до невиконання чи неналежного виконання своїх обов`язків, в наслідок чого підприємство в 2021р. понесло збитки. Із такими висновками позивач не погоджується вказуючи на те, що відсутній сам факт порушення умов контракту, оскільки підприємство збитків не понесло, однак дійсно не отримало запланованого на 2021р. доходу, зокрема в наслідок карантинних обмежень не було реалізовано запланованого обсягу риби, яка була в наявності та була реалізована в 2022 році. Також позивача не було викликано до Держрибагенства щодо надання пояснень про можливі факти збитків, не було запитано жодної інформації про стан підприємства, що вказує на необґрунтованість висновків, які стали підставою для його звільнення. За таких підстав, вважаючи своє звільнення безпідставним та незаконним позивач звернувся до суду із вказаним позовом. У червні 2022 року Державне агентство меліорації та рибного господарства України надало відзив на позовну заяву, відповідно до якого позов не визнало, вказавши на те, що за результатами фінансово-господарської діяльності за 2021 рік ДП «Іркліївський розплідник рослиноїдних риб» надало фінансову звітність разом із додатками за 2021 рік та звіт про виконання фінансового плану за 2021 рік. Відповідно до вказаних фінансових планів та фінансових звітів чистий фінансовий результат відповідно до затвердженого фінансового плану на 2021 рік складає 412.0 тис. грн, в свою чергу фінансовий результат за даними звітності склав -511,0 тис. грн, що вказує на наявність збитку і, як наслідок, призводить до невиконання умов контракту позивачем. З огляду на зазначене, за невиконання пп. б), м) п. 5.3 Контракту від 19.10.2020 за №14, в наслідок спричинення значних негативних наслідків для підприємства було достроково розірвано контракт з позивачем. Крім того, жодних доказів упередженого або необ`єктивного відношення до позивача останнім надано не було, що вказує на безпідставність його позовних вимог. Згідно відповіді на відзив, яка отримана судом у липні 2022р. відповідач у своїх доводах не враховує кількість залишку риби, яка не була реалізована у 2021р.. Не отримання бажаного доходу (виторгу по реалізації) не може свідчити про наявність збитків, адже матеріальний актив у вигляді залишку риби на 17\~562\~500 грн залишився за підприємством. Окрім того, жодних негативних наслідків для підприємства не настало, заробітна плата повністю виплачена, податки сплачені, борги за підприємством відсутні. Крім того, при підбитті підсумків фінансової діяльності підприємства за рік не було враховано наслідки карантинних обмежень, що стали істотною підставою для зменшення реалізації підприємством своєї продукції. У зв`язку із заявленими суддями Чорнобаївського районного суду Черкаської області самовідводами матеріали даної справи передано до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області. Оскільки спори між судами про підсудність не допускаються, а відповідно до ст. 32 ЦПК України справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана, то ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 02.08.2022р. вказану справу прийнято до свого провадження, визначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання. У серпні 2022р. до суду надійшов повторний відзив Державного агентства меліорації та рибного господарства України відповідно до якого останній посилаючись на затверджений фінансовий план на 2021 рік вказує, що при запланованому 412.0 тис. грн. чистого прибутку, отримано збиток в сумі 511.0 тис. грн.. Вказані результати діяльності підприємства та позивача як його керівника вказують на обґрунтовані підстави для припинення контракту. Таким чином позов є необґрунтованим, а звільнення позивача є обґрунтованим та відповідає вимогам чинного законодавства. Ухвалою суду від 21.09.2022 р. до участі у даній справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державне підприємство «Іркліївський розплідник рослиноїдних риб», крім того, за клопотанням представника позивача ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 26.04.2023р. у даній справі здійснено заміну відповідача, а саме Державне агентство меліорації та рибного господарства України замінено на належного відповідача Фонд державного майна України. У серпні 2023р. від відповідача Фонду державного майна України надійшов відзив на дану позовну заяву, відповідно до якого відповідач стверджував, що позивач не виконав вимоги пп б), м) п. 5.3 Контракту від 19.10.2020 за №14, а саме: спричинив значні негативні наслідки для підприємства та не виконав показники ефективності використання державного майна і прибутку, а також майнового стану підприємства, а тому було достроково розірвано контракт із позивачем. У оспорюваному наказі №26-К від 28.04.2022 визначено обґрунтування та чітко вказані підстави припинення дії контракту, який до того ж є строковим трудовим договором, термін дії якого закінчувався з моменту прийняття відповідного рішення уповноваженим органом управління про звільнення особи. Ухвалою суду від 18.09.2023 р. підготовче провадження по даній справі закрито, призначено судове засідання по розгляду даної справи по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги позовної заяви підтримав повністю, вказував, що продовжує працювати на підприємстві рибоводом, із підставами припинення контракту не згоден, оскільки при оцінці роботи підприємства не було враховано кількість виробленої продукції, яка була реалізована в 2022 році, окрім того він не отримував жодних зауважень, йому не було запропоновано надати пояснення, а його пояснювальна записка до уваги при прийнятті рішення про припинення контракту взята не була. Крім того, при підбиттю підсумків фінансової діяльності підприємства не було враховано карантинні обмеження, що вплинуло на ринок збуту і, як наслідок, зменшення попиту на рибу, яка була реалізована в 2022 році. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав повністю, позов просив задовольнити вказуючи на те, що збитки підприємству не були нанесені, риба була реалізована на наступний рік, а тому підстави звільнення є надуманими. У подальшому позивач в судове засідання не з`явився скерувавши до суду заяву у якій розгляд справи просив проводити за його відсутності, позов просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував повністю вказуючи на його необґрунтованість та посилаючись на доводи, які викладені у відзиві на позовну заяву. У подальшому представник відповідача на відео-конференцію через технічні причини не вийшов, а з урахуванням пояснень, які надані ним раніше та за наявності відзиву на позовну заяву суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності. Представник третьої особи - Державне підприємство «Іркліївський розплідник рослиноїдних риб» у судовому засіданні вказав, що чіткого формулювання причин звільнення наказ не містить. Вказується лише, що згідно фінансового плану діяльності підприємства на 2021рік було заплановано отримати 511 тис. грн.. від реалізації продукції, однак не враховано наявність карантинних обмежень в наслідок яких була обмежена робота ринків, що мало суттєвий вплив на реалізацію продукції. При цьому вказана сума є саме сумою яка була недоотримана від реалізації, а не в наслідок недостач чи матеріальних втрат підприємства. Жодних претензій до [PERSON] рибагенство не пред`являло, справи про дисциплінарні правопорушення не заводило, внутрішнього розслідування не проводило. Фактичного збитку підприємству не заподіяно. В подальшому представник третьої особи в судове засідання не з`являвся про причини своєї неявки суд не повідомляв. Крім того судом за клопотанням сторони позивача було допитано свідків, які у судовому засіданні пояснили наступне: - свідок [PERSON] пояснила суду, що вона працює на посаді іхтіолога у Іркліївському розпліднику. На початок 2022 р. за підприємством числилось 40 т. товстолоба, 40 т. коропа, який підлягав реалізації, однак ринок збуту був обмежений в наслідок дії карантинних заходів, а тому риба залишалась у ставках. Зменшення кількості риби чи падіння показників діяльності підприємства не було, було лише обмеження реалізації через запроваджений карантин. - свідок [PERSON] пояснив суду, що він працює інженером з охорони праці, вважає, що підприємство виконувало усі поставлені перед ним завдання, сплачувало податки, своєчасно виплачувало заробітну платню. Звільнення [PERSON] обурило колектив підприємства, який вважає, що підприємство взагалі досі існує тільки завдяки вмілим діям [PERSON] .. У 2021-2022 роках затримки по заробітній платі не було, виплачувались премії та різні надбавки, при цьому підприємство державні кошти не отримує, а навпаки дохід віддає державі. - свідок [PERSON] пояснив суду, що він з 2020 року по серпень 2022 року виконував обов`язки головного бухгалтера. Підприємство не було збитковим, мало достатньо продукції, щоб здійснювати свою діяльність. Причина невиконання фінансового плану була тільки в обмеженій реалізації через запровадження карантину, обмеження роботи ринків, а відповідно падіння продажу риби. При цьому показники кількості вирощеної риби на кінець року, закупівлі відповідних кормів для її відгодівлі до уваги чомусь не брались. Підприємство не мало заборгованості по заробітній платі, сплаті податків тощо. Збитки на підприємстві також відсутні, крім того потрібно розрізняти недоотримані кошти від продажу риби та збитки, що є різними поняттями. Кошти у розмірі 515 ти. грн.. це нереалізована продукція, яка була реалізована в 2022 році, а не збитки, як вказано у результатах фінансово-господарської діяльності. Вказаний фінансовий план роботи підприємства є орієнтовним, крім того для його формування брались показники роботи підприємства за 2019 рік. - свідок [PERSON] пояснила суду, що вона була приватним підприємцем та постійним клієнтом розплідника, в якому брала рибу для подальшої реалізації. Вказувала, що брала рибу у розпліднику з 2010 року, однак у 2021 році через обмеження, які були застосовані в наслідок запровадження карантину змушена була припинити закупівлю риби. - свідок [PERSON] пояснив суду, що він є фізичною особою-підприємцем та протягом останніх дев`яти років закуповував рибу у розпліднику. У 2021 році почалися перебої в роботі ринків в наслідок карантинних обмежень, реалізація риби суттєво впала, а тому він також перестав закуповувати рибу у розплідника. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Державне агентство меліорації та рибного господарства України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства. Відповідно до підпункту 16 пункту 12 Положення про Державне агентство меліорації та рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 895 (із змінами) Голова Держрибагентства утворює, ліквідує, реорганізовує підприємства, установи, організації, затверджує положення про них (їх статути), в установленому порядку призначає на посаду та звільняє з посади їх керівників, виконує в межах повноважень, передбачених законом, інші функції з управління об`єктами державної власності, що належать до сфери управління Держрибагентства. Відповідно до статуту державного підприємства «Іркліївський розплідник рослиноїдних риб», затвердженого наказом Держрибагентства від 10.12.2013 р. за №474, що міститься в матеріалах справи, управління підприємством здійснюється його директором, який призначається Уповноваженим органом управління на підставі укладеного з ним контракту. Згідно з наказом Держрибагентства від 18.10:2017 № 40-К позивача призначено на посаду директора державного підприємства «Іркліївський розплідник рослиноїдних риб». Між Держрибагентством та Позивачем як директором державного підприємства «Іркліївський розплідник, рослиноїдних риб» 19.10.2020 укладено контракт № 14, згідно із підпунктом 6.1 пункту 6 якого сторони домовилися, що він діє з 19.10.2020 по 18.10.2023. Відповідно до пункту 1.1 Контракту, керівник зобов`язується безпосередньо і через адміністрацію підприємства здійснювати поточне управління (керівництво) підприємством, забезпечувати його високоприбуткову діяльність, ефективне використання і збереження закріпленого за підприємством державного майна, а Орган управління майном зобов`язується створювати належні умови для матеріального забезпечення і організації праці Керівника. Відповідно до пункту 1.5 Контракту керівник, підзвітний Органу управління майном у межах, встановлених законодавством статутом підприємства та цим контрактом. Згідно з підпунктом 2.2.2 Контракту керівник забезпечує контроль за законністю, ефективністю використання та збереженням закріпленого за підприємством державного майна. Відповідно до п. 2.2.12 Контракту керівник зобов`язується забезпечити виконання показників ефективності використання державного майна і прибутку, а також майнового стану підприємства згідно з додатком 1 до контракту. Згідно підпункту б) та м) пункту 5.3 Контракту керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи органу управління майном, у тому числі за пропозицією місцевого органу державної виконавчої влади, до закінчення терміну його дії у разі - одноразового грубого порушення керівником законодавства чи обов`язків, передбачених контрактом та статутом, що спричинили значні негативні наслідки для підприємства (понесено збитки, виплачено штрафи, і т.п.); невиконання показників ефективності використання державного майна і прибутку, а також майнового стану підприємства. Додатком 1 до контракту від 19.10.2020 р. є показники ефективності використання державного майна і прибутку, а також майнового стану підприємства, які враховуються під час укладення ко76нтракту з керівником підприємства, що є у державній власності. Згідно подання Т.в.о. начальника Управління аналізу ефективності використання та управління державною власністю Ярослава Попруги, згідно з даними квартальної та річної фінансової звітності підприємства чистий фінансовий результат відповідно до затвердженого плану на 2021 рік складає 412 тис. грн., в свою чергу фінансовий результат за даними звітності склав (-511,0) тис. грн., що безпосередньо вказує на наявність збитку, і, як наслідок, призводить до невиконання умов контракту. Зазначене свідчить, що відповідні дії призвели до невиконання чи неналежного виконання своїх обов`язків [PERSON] щодо управління підприємством та невиконання своїх обов`язків, зазначених у підпунктах 2.2.2, 2.2.10, 2.2.12 пункту 2.2 Розділу 2 даного контракту, що в свою чергу призвело до невиконання вимог пунктів 9.2.9, 10.6.8 статуту щодо організації господарської діяльності підприємства. У зв`язку із вказаним запропоновано розглянути можливість дострокового розірвання контракту з директором підприємства [PERSON] на підставі підпунктів б) м) пункту 5.3 Контракту та подальшого його звільнення з посади директора на підставі п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України. Враховуючи положення статуту запропоновано вирішити питання щодо проведення аудиту фінансово-господарської діяльності Підприємства в порядку, передбаченому законодавством. Листом від 27.04.2022 за №01-01-38/483 Золотоніська районна військова адміністрація Черкаської області погодила звільнення [PERSON] з посади директора ДП «Іркліївський розплідник рослиноїдних риб». Згідно з наказом №26-К від 2.04.2022р. Державного агентства меліорації та рибного агентства України, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України, на підставі підпунктів б), м) пункту 5.3 Контракту №14 від 19.10.2020 звільнено [PERSON] з посади директора ДП «Іркліївський розплідник рослиноїдних риб» 29.04.2022р., припинено 29.04.2022 р. дію контракту №14 від 19.10.2020 укладеного з [PERSON] .. Відповідний запис про звільнення позивача з посади директора на підставі п. 8 ст. 36 КЗпП України внесено до трудової книжки позивача. Надаючи правову оцінку вказаним правовідносинам суд зазначає наступне. Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення (частини перша та шоста статті 43 Конституції України). Частиною другою статті 2 КЗпП України передбачено, що працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Статтею 21 КЗпП України визначено, що трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін. Відповідно до статті 23 КЗпП України трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк, на визначений строк, встановлений за погодженням сторін та таким, що укладається на час виконання певної роботи. Підстави припинення трудового договору встановлено статтею 36 КЗпП України. За змістом пункту 8 частини першої статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені трудовим договором з нефіксованим робочим часом, контрактом. Чинним законодавством передбачена особлива форма трудового договору контракт. За змістом частини третьої статті 21 КЗпП України контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Вирішуючи позови про поновлення на роботі, осіб, звільнених за пунктом 8 частини першої статті 36 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання. Укладаючи контракт, позивач погодився з його умовами у тому числі з підвищеною відповідальністю за порушення його умов. Порушення хоча б одного з пунктів контракту є підставою для його дострокового розірвання. Таку позицію підтримав і Конституційний Суд України, який у своєму рішенні у справі щодо офіційного тлумачення частини третьої статті 21 КЗпП України зазначив, що незважаючи на ці та інші застереження, що містяться в Кодексі законів про працю та інших актах трудового законодавства і спрямовані на захист прав громадян під час укладання ними трудових договорів у формі контрактів, сторонами в контракті можуть передбачатися невигідні для працівника умови: зокрема, це, як правило, тимчасовий характер трудових відносин, підвищена\~відповідальність працівника, додаткові підстави розірвання договору тощо. Велика Палата Верховного Суду у справі № 452/970/17 дійшла висновку про те, що складовими дисциплінарного проступку, що характеризують його об`єктивну та суб`єктивну сторони, є: дії (бездіяльність) працівника; невиконання або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між його діями (бездіяльністю) та невиконанням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність роботодавцем наявності будь-якої з цих складових виключає наявність дисциплінарного проступку. Підстави для звільнення керівника з посади та розірвання контракту з ініціативи власника до закінчення терміну його дії, визначені п. 5.3 контракту. Саме з посиланням на підпункти б) та м) п. 5.3 Контракту з позивачем було припинено дію контракту. При цьому за посиланням самого відповідача підставою такого звільнення стало незадовільні результати роботи позивача, які були встановлені в наслідок аналізу фінансової звітності роботи підприємства за 2021 рік. Згідно доданого до матеріалів звіту про виконання фінансового плану за 2021 рік перед підприємством було доведено план фінансового показника в сумі 502 тис. грн., а показник фінансової діяльності склав -511 тис. грн, який зазначено як збиток підприємству. Згідно пояснювальної записники до звіту про виконання фінансового плану ДП «Іркліївський розплідник рослиноїдних риб» за 2021 рік причиною зменшення реалізації є запровадження карантинних обмежень, підвищення цін на електроенергію, ПММ, газ, корма, та ветпрепаратів. Таким чином судом встановлено, що відповідач фактично не отримання очікуваних прибутків визначає як збиток підприємства, який був заподіяний з вини позивача. При цьому сам же відповідач визначає, що відповідно до Національного положення (стандарту): бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності» (далі - НП(С)БО 1 Загальні вимоги до фінансової звітності") затверджений наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73, зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 28.02.2013 за № 336/22868 визначено, що «збиток» - перевищення суми витрат над сумою доходу, для отримання якого були здійснені ці витрати. Збиток підприємства означає втрату фінансових ресурсів підприємства. Якщо збитки носять регулярний характер, то врешті-решт будуть витрачені всі фінансові ресурси і підприємство збанкрутує. Однак із матеріалів справи вбачається, що підприємство не виконало фінансовий план, який був йому доведений, не має втрат ні матеріально-технічних, ні відносно необхідної кількості риби, яку можливо реалізувати в подальшому. Суд також зауважує, що відповідачем не надано результатів проведення аудиту фінансово-господарської діяльності підприємства, а всі висновки ґрунтуються тільки на поданому звіту за результатами фінансової діяльності за 2021 рік. Із детального аналізу підпункту б) п. 5.3 Контракту вбачається, що керівник може бути звільнений з посади за одноразове грубе порушення законодавства чи обов`язків, передбачених контрактом та статутом, що спричинили значні негативні наслідки підприємству (понесено збитки, виплачено штрафи і т.п.). Однак наявність такого грубого порушення законодавства чи контракту в діях позивача не підтверджується жодними доказами. Не виконання доведеного підприємству фінансового плану не охоплюється вказаним підпунктом контракту та не містить прямого посилання як підставу для його припинення. Із детального аналізу підпункту м) п. 5.3 Контракту вбачається, що керівник може бути звільнений з посади за невиконання показників ефективності використання державного майна і прибутку, а також майнового стану підприємства. Як вказано вище наявність реальних матеріальних збитків, зокрема втрат майна чи фінансових активів не встановлено. За результатами фінансової діяльності підприємства за 2021 рік встановлено недоотримання прибутку, що не може ототожнюватись із визначенням заподіяних збитків мова про які йдеться у вказаному підпункті. Невиконання показників ефективності використання державного майна, прибутку а також майнового стану підприємства не встановлено, належної перевірки дій позивача не проведено. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Єдиною підставою для припинення дії контракту відповідач визначає невиконання плану щодо фінансової діяльності, який був доведений підприємству ще в 2019 році. При цьому суд погоджується із доводами позивача про наявність обставин, які не залежали від волі самого підприємства чи його керівника, а саме наявність обмежувальних заходів, які були запровадженні із введенням на території України карантину. При цьому вказані обставини відповідачем при оцінці діяльності підприємства із незрозумілих причин не бралися та не враховувалися при підбитті підсумків фінансово-господарської діяльності за 2021 рік, хоча підприємством у пояснювальній записці до фінансового звіту вказувались такі обставини. Вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 8\~статті 36 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми припиняється трудовий договір за наявності умов, визначених сторонами в\~контракті для його розірвання. Відповідно до частини першої статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 травня 2019 року у справі № 452/970/17 дійшла висновку, що звільнення працівника на підставі пункту 8 частини першої\~статті 36 КЗпП України\~з формулюванням причини - невиконання чи неналежне виконання обов`язків, передбачених контрактом, не може вважатися законним без визначення конкретних умов контракту, які не виконував чи неналежним чином виконував працівник, і без встановлення на підставі належних і допустимих доказів допущених ним конкретних порушень. Однак наявність підстав для дострокового припинення контракту, на які посилається відповідач не знайшли свого підтвердження при розгляді даної справи судом, а позивач був звільнений із займаної посади за обставинами, які не передбачені умовами контракту. Належних доказів конкретних порушень умов контракту, неналежних дій чи бездіяльності, які були вчинені позивачем на посаді директора вказаного підприємства відповідачем не надано. Відповідно до висновку, викладеного в ухвалі ВССУ від 09.12.2015 року в справі № 6- 29962св15) справах про поновлення на роботі обов`язок доведення правомірності звільнення працівника з ініціативи роботодавця покладається саме на роботодавця. Суд вважає, що наданими по справі доказами відповідач не довів правомірність звільнення з роботи [PERSON] , наявність факту порушення ним умов контракту у вигляді заподіяних збитків підприємству не доведено належними доказами, таким чином позов в частині визнання наказу про припинення дії контракту та звільнення позивача незаконним є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Що стосується вимог про поновлення позивача на посаді директора ДП «Іркліївський розплідник рослиноїдних риб», суд зауважує наступне. За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Так, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу,\~позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. У частині третій вказаної статті зазначено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі. Позивач просить поновити його на посаді директора ДП «Іркліївський розплідник рослиноїдних риб», однак суд враховує, що станом на час розгляду даної справи строк дії контракту закінчився (18 жовтня 2023 року), а сам позивач перебуває в трудових відносинах із підприємством на іншій посаді, а тому виконання вказаної вимоги суперечите умовам вказаного контракту про поновлення якого позивач у своїй позовній заяві не просив. Оскільки суд розглядає справу тільки в межах заявлених позовних вимог та не може вийти за їх межі, у задоволенні вказаної вимоги позивача необхідно відмовити.

Outcome: partial