Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

31 травня 2024 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягувати з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на одну дитину, щомісячно, з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення сином повноліття. В обґрунтування позову вказувала, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, від спільного проживання мають сина. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на його утримання. 31 травня 2024 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. 03 липня 2024 року судом отримано інформацію щодо реєстрації місця проживання відповідача з УДМС України в Житомирській області, відповідно до змісту якої відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 09 липня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Розгляд справи призначено на 30 липня 2024 року. Учасники справи в судове засідання не з`явились. 22 липня 2024 року позивач звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. 23 липня 2024 року відповідач звернувся з заявою до суду про визнання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне: Сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах/, у яких [INFO] у них народився спільний син [PERSON] , який зареєстрований за однією адресою з позивачкою, яка в свою чергу, є відмінною від місця реєстрації відповідача у справі. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог статті 180 Сімейного кодексу (СК) України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України) . Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припала на дитину, яка досягла повноліття. Приписами ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи наявність визначеного законом обов`язку обох батьків утримувати власних дітей, а також обов`язок чоловіка утримувати дружину, з якою проживає дитина, яка не досягла трирічного віку, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову (31 травня 2024 року) і до досягнення сином повноліття. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.2 ст.142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову до початку судового розгляду, суд стягує з нього 50 відсотків від розміру судового збору. Враховуючи зміст наведених правових норм, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 50 % судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою, тобто в розмірі 605,60 грн. в дохід держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved