Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду в із позовом до відповідача про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що спадкоємцями першої черги є вона та її брат [PERSON] і зважаючи на момент відкриття спадщини, брат проживав разом з матір`ю, вона вважала, що саме брат успадкував майно. Однак, в березні 2024 року їй стало відомо, що 13.09.2022 року її матір склала заповіт, згідно якого вона на випадок своєї смерті належне на праві власності майно заповіла їй. Зазначає, що у зв`язку з її необізнаністю та незнанням про існування заповіту, вона вчасно не звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини у передбачений законодавством строк. Вважає, що наведені нею причини є поважними, у зв`язку з чим просить визначити додатковий строк для подання заяви в контору про прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у заяві та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов не подав, а тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В судовому засіданні з`ясовано, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом серії [NUMBER] (а.с. 8). Згідно заповіту від 13.09.2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області, [PERSON] все своє майно заповіла своїй дочці [PERSON] (а.с. 10). У відповідності до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. За результатами розгляду справи №306/27/15-ц в ухвалі від 01.02.2017 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказав, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, відсутність відомостей про існування заповіту свідчить про поважність причин пропуску цього строку. У постанові від 26.06.2019 у справі №565/1145/17 Верховним Судом було сформовано наступну правову позицію: поважними причинами пропуску строку прийняття спадщини визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо; якщо позивач на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, і про наявність заповіту складеного на його користь дізнався поза межами строку, передбаченого ч. 1 ст.1270 ЦК України, такі обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позивачу слід визначити додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини терміном один місяць, оскільки вона пропустила його з поважних причин, а саме: через необізнаність про наявність заповіту, а тому вважає, що визначеного часу їй буде достатньо для подання такої заяви.

Outcome: partial