Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулося ТОВ «Діджи Фінанс» (04112, м. Київ, вул. Авіакоструктора Ігоря Сікорського, 8, код ЄДРПОУ 42649746) до [PERSON] ( [ADDRESS] ), з посиланням на те, що 13.06.2021 року між\~ТОВ «МІЛОАН»\~та [PERSON] \~укладено кредитний\~договір 3438038\~,\~відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» надав позичальнику кредит у сумі 20000,00 грн. ТОВ «МІЛОАН» виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 20000,00 грн., позичальник не виконалда умови договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого має заборгованість в розмірі 88100 грн., з яких 20000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 65100 грн. - заборгованість по відсоткам, 3000 грн. заборгованість за комісійними винагородами. 13.09.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за вищевказаним кредитним договором. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за вищевказаним кредитним договором в сумі 88100 грн., понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правову допомогу в сумі 6000 грн.. Ухвалою суду від .09.05.2024 відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а. с. 70). Ухвалою суду від 12.06.2024 постановлено здійснити перехід з розгляду цивільної справи в порядку спрощеного провадження на розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче\~судове засідання (а. с. 133). Ухвалою суду\~від 26.06.2024закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду (а. с. 153). В\~судове засідання\~представник позивача\~не прибув,\~про час та місце розгляду справи ТОВ «Діджи Фінанс» повідомлене належним чином\~(а. с.\~154, 169), в позовній заяві товариство справу просить розглядати без участі його представника (а. с. 7), представник позивача ТОВ «Діджи Фінанс» Гайова А. С. подала до суду відповідь на відзив (а. с. 101 - 111), зазначивши наступне. 13.06.2021\~між відповідачем\~та ТОВ\~«МІЛОАН» було\~підписано договір\~про споживчий\~кредит №\~3438038,\~який укладено\~в електронній\~формі в\~Особистому кабінеті\~Позичальника,\~що створений\~в інформаційно-телекомунікаційній\~системі Товариства\~та доступний\~зокрема через\~сайт Товариства\~та\\або\~відповідний мобільний\~додаток чи\~інші засоби\~(п.\~6.1.\~Договору).\~13.06.2021\~за власного\~волевиявлення,\~з повним\~розумінням умов\~кредитування та\~усвідомленням рівня\~відповідальності,\~в Особистому\~кабінеті на\~офіційному веб-сайті\~ТОВ «МІЛОАН»\~URL:\~https://miloan.ua/,\~відповідачем було\~подано Заявку\~на отримання\~кредиту №\~3438038.\~Дана заява\~знаходиться у\~власному кабінеті\~Відповідача на\~офіційному веб-сайті\~URL:\~https://miloan.ua/.\~ТОВ «МІЛОАН»\~було направлено\~Відповідачу електронним\~повідомленням (SMS)\~одноразовий ідентифікатор,\~при веденні\~якого Відповідач\~підтверджує прийняття\~умов Договору,\~який також\~знаходиться у\~власному кабінеті\~Відповідача на\~офіційному веб-сайті\~URL: https://miloan.ua/. Одноразовий ідентифікатор,\~як і\~лог підпису\~Кредитора (доги (лог-файли) - містять інформацію про роботу сервера і зберігають в собі певні дії користувача або програми), зафіксовано у\~Кредитному договорі,\~переданому первісним\~кредитором Позивачу\~у pdf.\~форматі,\~проте є\~зашифрованим,\~у зв`язку\~із чим\~при стандартному\~завантаженні до\~електронного кабінету\~чи під\~час друку\~не відображається,\~Позивач надає\~у відповіді\~на відзив\~скрін-шот\~першого листа\~Договору із\~одноразовим ідентифікатором\~-\~W50087.\~Стаття 204\~ЦК України\~закріплює презумпцію\~правомірності правочину.\~У разі\~неспростування презумпції\~правомірності договору\~всі права,\~набуті сторонами\~правочину за\~ним,\~повинні безперешкодно\~здійснюватися,\~а обов`язки,\~що виникли\~внаслідок укладення\~договору,\~підлягають виконанню (Постанова\~ВП ВС\~від 14.11.2018\~року у\~справі №\~2-383/2010\~(провадження\~№ 14-308цс18)). Щодо доводів представника Відповідача про відсутність доказів, що підтверджують перерахування ТОВ «Мілоан» коштів Відповідачу згідно із Договором, ТОВ «МІЛОАН» перерахувало Відповідачу кредитні кошти на Картковий рахунок № [NUMBER] в сумі 20 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 48686643 від 13.06.2021, яке містить усі необхідні для перерахування коштів реквізити сторін, дату здійснення операції, платіжну систему, чітке призначення платежу. Щодо доводів представника Відповідача, що відсутні будь-які підтвердження отримання Відповідачем повідомлень про відступлення права грошової вимоги, представник позивача зазначає наступне. Згідно Правової\~позиції,\~яка висловлена\~Верховним Судом\~України в\~постанові від\~23\~вересня 2015\~року у\~справі №\~6-979цс15 «...боржник,\~який не\~отримав повідомлення\~про передачу\~права вимоги\~іншій особі,\~не позбавляється\~обов`язку\~погашення заборгованості,\~а лише\~має право\~на погашення\~заборгованості первісному\~кредитору. ... неповідомлення боржника\~про зміну\~кредитора не\~звільняє його\~від обов`язку\~погашення кредиту\~взагалі...».\~Тобто неповідомлення\~боржника про\~зміну кредитора\~не звільняє\~його від\~обов`язку\~погашення кредиту\~взагалі. Аналогічні роз`яснення\~зазначено у\~правових позиціях,\~викладених Верховним\~Судом України\~у постановах\~від 23\~вересня 2015\~року у\~справі №\~6-979цс15\~та від\~20\~січня 2016\~року у\~справі №\~6-2765цс15...». Позичальник не був позбавлений можливості виконувати належним чином зобов`язання за кредитним договором на користь первісного кредитора. Відповідач та його представник [PERSON] в судове засідання до суду не прибули, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а. с. 158, 170, 157, 173-174). Представник відповідача [PERSON] подав до суду відзив та заперечення на відповідь на відзив (а. с. 86 91, 159 - 164), просить в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на наступне. Матеріали справи містять копію договору № 3438038 від 13.06.2021 року про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, графік платежів, який є додатком до вказаного договору, і паспорт споживчого кредиту, де зазначено, що їх підписання здійснено клієнтом за допомогою електронного підпису. Проте, позивачем не долучено до матеріалів справи будь-яких доказів, які прямо чи опосередковано свідчать, що електронний підпис (або ідентифікатор) належить саме відповідачу. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, отримання ним логіну та паролю в системі, подання заявки на отримання кредиту, а також ознайомлення з усіма істотними умовами договору. До суду надано паперові копії електронних доказів, а оригінали цифрового файлу в форматі PDF, DOC(X), XML надано не було, тобто неможливо перевірити відповідність копії оригіналу. На цей час відсутні будь-які докази, що підтверджують перерахування ТОВ «Мілоан» коштів відповідачу згідно із договором № 3438038 від 13.06.2021 року про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту та отримання саме відповідачем вищезазначених коштів, не надано доказів щодо зарахування коштів на платіжну картку, яка належить саме відповідачу [PERSON] . А також відсутні будь-які підтвердження отримання відповідачем повідомлень про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором, відповідно до Договору факторингу № 07Т від 13.09.2021 року, укладеним між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджі Фінанс», відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Представник третьої особи ТОВ «МІЛОАН`в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи товариство повідомлене належним чином\~(а. с. 156, 171). Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши подані письмові докази, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 13 червня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 3438038, який підписано електронним підписом позичальника, та за умовами якого відповідачці було надано кредит у розмірі 20000 грн., зі сплатою процентів в розмірі 1,70% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, строком кредитування 15 днів, до 28 червня 2021 року (а. с. 22-25, 26). Згідно з п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. Договору загальний розмір кредиту становить 20 000 грн. Згідно з п. 1.3. Договору кредит надається строком на 15 днів з 13 червня 2021 року (строк кредитування). Згідно п. 1.4. Договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 28 червня 2021 року. У п. 1.5.1 Договору передбачено, що комісія за надання кредиту: 3000 грн., яка нараховується за ставкою 15,00 відсотків від суми кредиту одноразово. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 5100 грн., які нараховуються за ставкою 1,70\~\~відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно з п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Згідно з п. 4.2. Договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору кредитодавець, починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п. 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених\~ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів у розумінні ч. 2\~ст. 625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору. Обов`язок позичальника із сплати таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця. Відповідно до п. 6.1. договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та доступний, зокрема, через сайт Кредитодавця та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Згідно з п. 6.2. Договору розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Кредитодавця про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення Кредитодавцю електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Кредитодавцем електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт Кредитодавця, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер [NUMBER] (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей договір надається позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Кредитодавця направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником Кредитодавцем. Відповідно до п. 6.3. Договору, приймаючи пропозицію Кредитодавця про укладання цього договору, позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Кредитодавцем, що розміщені на сайті Кредитодавця та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно з п. 6.4. Договору укладення Кредитодавцем договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Кредитодавцем ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Відповідно до п. 6.5. Договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Згідно із анкетою-заявою на кредит № 3438038 від 13 червня 2021 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 20000,00 грн, з датою повернення 28 червня 2021 року, сума до повернення 28100 грн., комісія за надання кредиту 3000 грн за ставкою 15,00% від суми договору, проценти за користування кредитом 5100,00, нараховуються за ставкою 1,70% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (а.с. 13). Із платіжного доручення № 48686643 від 13 червня 2021 року встановлено, що платником ТОВ «Мілоан» перераховано отримувачу [PERSON] 20000,00 грн, призначення платежу: кошти згідно договору 3438038 (а.с. 31). Згідно із роздруківкою хронології процесу оформлення та розгяду заяви від 13 червн 2021 року № 3438038: 13 червня 2021 року о 07:01:37 відбулося заповнення заяви; 13 червня 2021 року о 07:01:48\~автоматична перевірка; 13 червня 2021 року о 07:02:00\~перевірка у БКІ; 13 червня 2021 року о 07:02:01\~скоринг; 13 червня 2021 року об 07:02:03\~перевірка у БКІ; 13 червня 2021року 07:02:46\~скоринг; 13 червня 2021 року о 07:02:54\~підтвердження змін умов; 13 червня 2021 року о 07:03:12\~обробляється; 13 червня 2021 року о 07:03:24\~підписання договору; 13 червня 2021 року о 07:03:53\~оброблено (а. с. 13). 13 вересня 2021 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Мілоан»» було укладено договір факторингу № 07Т, за умовами якого ТОВ «Мілоан» відступило позивачу права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі прав вимоги (п. 2. 1) (а. с. 37-39 ). Відповідно до\~п.\~4.1\~даного договору\~факторингу право\~вимоги переходить\~від клієнта\~до фактора\~в день\~підписання цього\~договору.\~Фінансування та\~порядок розрахунків\~за цим\~договором передбачено\~пунктом 3\~договору.\~До позову\~позивачем додано\~платіжні інструкції\~про перерахування\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Діджи Фінанс»\~на користь\~ТОВ «Мілоан»\~ грошових коштів за вищевказаними договором факторингу (а. с. 51 58). Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру прав вимоги від 13.09.2021 за вказаним Договором факторингу ТОВ «Мілоан»\~ передав, а ТОВ «Діджи Фінанс» прийняв реєстр права вимоги до боржників в кількості 9315 (а. с. 43). Згідно витягу з Додатку до вказаного договору факторингу [PERSON] зазначений у вказаному Додатку як боржник за вищевказаними кредитним договором 3438038 від 13.06.2021, заборгованість якого на момент відступлення за вищевказаним договором факторингу становить 88100,00 грн., яка включає в себе: 20000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 65100 грн. заборгованість за відсотками, 3000 грн. заборгованість за комісією (а. с. 14). Доводи представника [PERSON] , наведені у відзиві, про те, що відповідач не повідомлявся про зміну кредитора за кредитними договорами та договором позики суд відхиляє, оскільки неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у задоволені позову новому кредитору, а може впливати на визначення боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому кредитору або свідчити про прострочення кредитора (статті\~516,\~613 ЦК України). Разом з тим, між сторонами по справі існує спір щодо укладення кредитного договору, виконання договірних зобов`язань сторонами за договором кредиту, у якому відбулась заміна кредитора шляхом відступлення первісним кредитором новому кредитору право вимоги до боржника у розмірі невиконаного позичальником зобов`язання з повернення кредиту, позики та сплати процентів за користування коштами. До позовної заяви позивачем ТОВ «Діджи Фінанс»\~додано розрахунокзаборгованості відповідача по вказаному кредитному договору, яка станом на 13 вересня 2021 року складає 88100,00 грн., яка включає в себе: 20000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 65100 грн. заборгованість за відсотками, 3000 грн. заборгованість за комісією. З 13 вересня 2021 року сума заборгованості за вказаним кредитним договором не змінювалась (а. с. 16). Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач ТОВ «Діджи Фінанс» зазначає, що ТОВ "Мілоан" свої зобов`язання за кредитним договором виконав, а відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, допустивши прострочення сплати визначених кредитним договором платежів на вищевказану суму. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України\~договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами 1, 2\~статті 639 ЦК України\~встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі\~ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Частиною першою\~ст. 205 ЦК України\~визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~статті 207 ЦК України, правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Дослідивши наявні у матеріалів справи докази, суд дійшов висновку, який не спростовано доводами, викладеними у відзиві, що вищевказаний кредитний договір від 13.06.2021 року підписано відповідачем [PERSON] за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто, належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами кредитного договору. Так, у вищевказаній анкетній заяві від 13.06.2021 (яка містить детальну інформацію щодо процесу оформлення та розгляду заяви почасово) (а. с. 13) та у п. 10 вищевказаного договору про споживчий кредит від 13.06.2021 року вказано, зокрема: Позичальник ПІБ: [PERSON] ; ідентифікаційний код, паспортні дані, адреса реєстрації, номер телефону, електронна пошта; в анкеті заяві, крім того, вказано дату народження останнього. Крім того, у вищевказаному платіжному дорученні № 48686643 від 13 червня 2021 року, яким ТОВ «Мілоан» перераховано отримувачу [PERSON] 20000,00 грн, також вказано ідентифікаційний код останнього (а.с. 31). Доказів на спростування відповідності анкетних даних [PERSON] в зазначених анкеті заяві та договорі матеріали справи не містять. Таким чином, вказаний договір підписано електронним підписом, використання якого неможливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (який надається відповідно до п. 6.2 ТОВ «Мілоан» електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон номера позичальника, та без відправлення електронного повідомлення (акцепту) Позичальником через сайт Товариства, мобільний додаток або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номера позичальника на номер 2277. Доказів про те, що персональні дані відповідача (копія паспорта громадянина України, ідентифікаційний номер, реквізити банківської картки на яку первісним кредитором здійснювалося перерахування позичених грошових коштів, номер телефону) були використані ТОВ «Мілоан» для укладення кредитного договору від його імені, відповідачем [PERSON] до суду не надано. Доказів звернення до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно нього шахрайських дій відповідач не звертався, як і не оскаржував правомірність (дійсність) укладеного договору. Згідно зі\~статтею 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України\~встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~статті 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ч. 1 ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). При вирішенні\~питання щодо\~доведеності обставин, про які заявляє позивач у позові, щодо наявності заборгованості за вищевказаним кредитним договором, що не визнається стороною відповідача, суд виходить з наступного. Обґрунтування наявності обставин, на які посилається позивач, як на підстави позову, повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що повинно відповідати встановленому\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. За загальними положеннями\~ЦПК України\~на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача, та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Відповідно ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до\~ст. 76 цього Кодексу\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. За частинами 1, 2, 4\~статті 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до\~ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За ч. 1\~ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1\~ст. 80 ЦПК України). Згідно\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у\~статті 129 Конституції України. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11\~постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 83 ЦПК України\~позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Доведення позивачем умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого\~статтею 12 ЦПК\~України. Позивач в позовній заяві просить розглядати справу за відсутності представника позивача (а. с. 7), позивач тим самим підтвердив, що подав усі докази на обґрунтування своїх вимог\~\~разом із позовною заявою. У розрахунку заборгованості зазначено, що загальний розмір заборгованості за вищевказаним кредитним договором складає 88100 грн. і вказана сума заявлена банком до стягнення. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені обліков0і документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого\~Постанова Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, передбачено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18, від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц, від 26 травня 2021 року у справі №204/2972/20, від 13 жовтня 2021 року у справі №209/3046/20. У постанові Верховного Суду від 31 травня 2022 року у справі № 194/329/15 зазначено, що виписка з особового рахунку може бути належним доказом заборгованості відповідача за кредитом, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами. Отже, виписки з рахунку позичальника можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором, проте вони суду надані не були, в зв`язку з чим суд позбавлений можливості перевірити наявність підстав для стягнення заборгованості з відповідачки за вищевказаним кредитним договором, укладеним нею з ТОВ «Мілоан». Відтак, жодних належних доказів тих обставин, про які заявляє позивач у позові, матеріали справи не містять. Розрахунок заборгованості (а. с. 16), на який посилається позивач не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, сплату тіла кредиту, відсотків, комісії, не є належним доказом наявності заборгованості. Зазначений розрахунок з зазначенням конкретного розміру заборгованості, є документом, що створений самим позивачем, а, відтак, інформація зазначена в ньому, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких він був складений, не може бути доказом наявності заборгованості, на якій наполягає позивач. Схожі за змістом обставини встановлені Київським апеляційним судом судом в постановах від 22 вересня 2023 року у справі № 752/10157/22, від 08 січня 2024 року\~ у справі № 754/3192/23.\~ Недоведеність обставин, на існуванні яких наполягає позивач, є підставою для відмови у позові і, відповідно, якщо не доведені обставини, на яких наполягає відповідач - це є підставою для відхилення його заперечень проти позову.\~\~\~\~ У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків. Даний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07 лютого 2024 року справа № 383/821/22, провадження № 61-5935св23.\~\~ Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21).\~\~ Таким чином, не вбачається підстав для стягнення з відповідача на користь позивача вищевказаної заборгованості за кредитним договором від 13.06.2021 в сумі 88100 грн.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних у зв`язку з їх недоведеністю. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп., сплачений позивачем при подачі позову до суду, в силу\~ст. 141 ЦПК України\~у зв`язку з відмовою в позові відшкодуванню не підлягає.

Outcome: dismissed