Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, яким просила: встановити факт родинних відносин між [PERSON] , померлим [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , померлою [INFO] , як рідним братом та сестрою, та відповідно між [PERSON] , [INFO] , померлою [INFO] та [PERSON] , [INFO] , як двоюрідними тіткою та племінницею; визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на кімнати №100,101, в квартирі спільного заселення [ADDRESS] , загальною площею 43,1 кв.м., житловою площею 29,0 кв.м., в тому числі у спільному користуванні коридор І,ІІ, санвузол - ІІІ, кухня ІV, в порядку спадкування за законом після двоюрідної тітки [PERSON] , [INFO] ,померлої [INFO] , як спадкоємиці п`ятої черги. Мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] померла [INFO] , після її смерті відкрилася спадщина, зокрема, на кімнати №100, 101, в квартирі спільного заселення [ADDRESS] , загальною площею 43,1 кв.м., житловою площею 29,0 кв.м., в тому числі у спільному користуванні коридор І,ІІ, санвузол - ІІІ, кухня ІV, на підставі договору купівлі-продажу від 07.06.2007 року. Заповіт померлою не складався. У встановленому законом порядку, 20.06.2022 року позивач звернулася приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Савченка Ігоря Миколайовича з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 21.12.2023 року, позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене спадкове майно, проте отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку із тим, що не підтверджено родинні відносини між спадкоємцем та спадкодавцем. Ухвалою суду від 23.01.2024, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження. Даною ухвалою витребувано у приватного нотаріуса\~Миколаївського міського\~нотаріального округу\~Савченка Ігоря\~Миколайовича надати належним чином завірену копію спадкової справи №28/2022, відкритої після смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] . Витребувані докази 09.05.2024 року надійшли на адресу суду. Ухвалою суду від 30.05.2024, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Представник відповідача Миколаївської міської ради в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином. 05.02.2024 від нього на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Причину неявки суду не повідомила. Вислухавши пояснення позивача та її представника, допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема, на кімнати №100, 101, в квартирі спільного заселення [ADDRESS] , загальною площею 43,1 кв.м., житловою площею 29,0 кв.м., в тому числі у спільному користуванні коридор І,ІІ, санвузол - ІІІ, кухня ІV, на підставі договору купівлі-продажу від 07.06.2007 року. Позивач у встановленому порядку звернулась до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.12.2023 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутності документу, що підтверджує факт родинних відносин. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Факт, про встановлення якого просить позивач, має для неї юридичне значення, оскільки надає правові підстави для спадкування та від його встановлення залежить виникнення прав позивача. Пункт 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від31березня 1995року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказує, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину та інше. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що суд може встановити факт родинних відносин, якщо в органах РАЦС не зберігся відповідний запис чи відмовлено в його відновленні, або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Згідно положень ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі показань свідків, письмових доказів, речових і електронних доказів, висновків експертів. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. [PERSON] народилась [INFO] , дошлюбне прізвище [PERSON] , у шлюбі із [PERSON] , укладеним 27.08.2010 р. змінила на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про шлюб. Матір`ю Позивача є [PERSON] . При народженні мала прізвище [PERSON] (свідоцтво про [PERSON] складено російською мовою [PERSON] ) від 19.10.1959 р. У шлюбі 25.10.1980 р. відповідач змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Батьком відповідача був [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть. Рідною сестрою [PERSON] (діда Позивача та батька Відповідача) була [PERSON] , яка до шлюбу мала прізвище [PERSON] (в документах записана російською мовою [PERSON] ), що підтверджується витягом, наявним у спадковій справі. У зв`язку із тим, що сестра і брат народились у довоєнні часи до Другої світової війни, наразі не збереглися в належному чині документи, що свідчать про їх народження. Залишились лише документи, які не є цілісними та опосередковано зазначають про родинність сестри та брата. Так, сестра та брат народились у с. Камбурліївка Очаківського району Миколаївського округу Одеської губернії, та проживали там же, в колгоспі «Червоний прапор», що підтверджується Похозяйською книгою за 1944-1946 рр., де зазначено російською мовою [PERSON] - отец, [PERSON] - мать, [PERSON] - сын, [PERSON] - дочь». Архівної довідки про народження діда [PERSON] в архіві Очаківської міської ради не зберіглося, що підтверджується довідкою від 25.08.2022 року. Згідно з архівною довідкою Державного архіву Миколаївської області від 02.08.2022 №Ф-280/03-06, у книзі записів громадянського стану підвідділу ЗАГС Камбурліївської сільради Миколаївського району Миколаївської області) про народження за 1924 рік актовий запис від 07 лютого 1924 року № 4 про народження ЗО вересня (рік народження у документі - не розбірливо) у с. Камбурліївка Очаківського району Миколаївське округу Одеської губернії [PERSON] . До вказаної довідки архівом надано архівний документ «запись о рождении складений російською мовою, де зазначено прізвище « [PERSON] » російською. На українській мові записів немає. Тобто зазначення в українському переш « [PERSON] », замість « [PERSON] » є невірним перекладом прізвище самим архівом. Таким чином, повністю співпадає місце народження сестри та брата, їх матір [PERSON] , та все це відповідає записам, зробленим в погосподарській книзі, та відповідно [PERSON] та [PERSON] були рідними братом та сестрою. Позивач зазначає, що факт родинних відносин підтверджується, зокрема фотознімками, які долучені до матеріалів справи. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] дійсно є племінницею та двоюрідною тіткою, вказували, що знайомі вже дуже багато років, [PERSON] була їхнім сімейним лікарем та часто бували у них вдома, та дуже часто бачились. Враховуючи вищезазначені письмові докази та пояснення свідків вбачається, що [PERSON] , померлий [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , є рідними братом та сестрою, та відповідно [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є двоюрідними тіткою та племінницею. Досліджені у судовому засіданні докази (пояснення сторін, свідків, фотознімки) у їх сукупності підтверджують факт родинних відносин позивача зі спадкодавицею, відповідно вимога щодо встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню. Стосовно вимоги про визнання права власності на спадкове майно, суд дійшов наступного. Положеннями статті 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 цього Кодексу, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входить усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ч. 1 ст. 1221 цього Кодексу, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності з ст. 1265 Цивільного кодексу України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. За приписами ч. 3 ст. 1266 Цивільного кодексу України, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, [PERSON] належить на праві приватної власності кімнати № [NUMBER] , [NUMBER] , в квартирі спільного заселення [ADDRESS] , загальною площею 43,1 кв.м., житловою площею 29,0 кв.м., в тому числі у спільному користуванні коридор І,ІІ, санвузол - ІІІ, кухня ІV, на підставі договору купівлі-продажу від 07.06.2007 року. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після її смерті відкрита спадщина, зокрема, на кімнати №100, 101, в квартирі спільного заселення [ADDRESS] , загальною площею 43,1 кв.м., житловою площею 29,0 кв.м., в тому числі у спільному користуванні коридор І,ІІ, санвузол - ІІІ, кухня ІV. Позивач зазначає, що [PERSON] дітей не мала, заповіту вона не складала. 20.06.2022 року позивач звернулася приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Савченка Ігоря Миколайовича з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 21.12.2023 року, позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене спадкове майно, проте отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку із тим, що не підтверджено родинні відносини між спадкоємцем та спадкодавцем. Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи № 28/2022 до майна померлої [INFO] [PERSON] . За змістом статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що спадкодавець заповіту не залишила і позивач є спадкоємицею п`ятої черги за правом представлення (ч.3 ст. 1266 ЦК України) за законом. Враховуючи наведене та те, що позивач позбавлена можливості оформити спадкові права в досудовому порядку у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документі, суд приходить до висновку про правомірність позову, в частині визнання права власності в порядку спадкування. Згідно приписів статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог, інші судові витрати у разі відмови в задоволенні позову покладаються на позивача.

Outcome: approved