Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулась до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаним позовом, яким просить суд: визнати [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначено, що з відповідачем [PERSON] , [INFO] , з початку 2015 року позивач мала близькі стосунки притаманні чоловіку та дружині, але не перебувала з ним у зареєстрованому шлюбі. У результаті довготривалих стосунків у позивача та відповідача народилася дитина: [PERSON] , [INFO] . Після народження [PERSON] сторони почали проживати разом, а 24.07.2018 року зареєстрували шлюб, від якого народилась менша донька [PERSON] , [INFO] . Вказує, що відповідач є батьком [PERSON] , однак запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень був проведений в порядку передбаченому ст. 135 СК України. Зазначає, що батьківство відповідача підтверджується, зокрема близькими довготривалими стосунками сторін до народження [PERSON] , сумісним проживанням відповідача з позивачем без реєстрації шлюбу після народження доньки та в подальшому реєстрацією шлюбу, веденням спільного господарства. Крім того, вказане вище можуть підтвердити свідки. Оскільки, відповідач до цього часу не подав до відповідних органів державної влади заяви про визнання себе батьком [PERSON] , позивач вимушена звернутися до суду з позовною заявою про визнання батьківства в інтересах своєї неповнолітньої доньки. 26 червня 2024 року до суду надійшла відповідь Відділу ведення реєстру територіальної громади та реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Гребінківської міської ради, згідно якої встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а.с.15) Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 26.06.2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Справу призначено до розгляду в підготовчому засіданні з викликом сторін на 10.00 год. 31.07.2024 року (а.с.16-18). Копію позовної заяви з додатками направлено відповідачу та встановлено строк для подання відзиву на позов. Витребувано з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (ідентифікаційний номер юридичної особи в ЄДРПОУ 22548075, юридична адреса: 37001, м. Пирятин, Лубенський район, Полтавська область, вул. Соборності, 42, тел. 05358-2-04-30) письмову інформацію, зокрема актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] , із зазначенням відомостей батька. В підготовче засідання 29.07.2024 року позивач [PERSON] та її представник адвокат Чумарний А.І. не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, натомість в матеріалах справи міститься заяви представника позивача, якою він просить проводити підготовче засідання та розгляд справи по суті у відсутність сторони позивача, на позовних вимогах наполягають та просить їх задовольнити в повному обсязі (а.с.29). Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи до суду не з`явився, натомість 16.07.2024 року через канцелярію суду подав заяву про визнання позову, в якій просить розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.21,22). Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи до суду не з`явився, натомість через канцелярію суду подав заяву в якій просить розгляд справи провести у його відсутність, проти заявлених вимог не заперечує (а.с.27,28). Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України в підготовчому засіданні суд ухвалює судове рішення у разі визнання позову в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір. Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гребінківського районного управління юстиції у Полтавській області 27.01.2016 року, народилася [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження №12. Матір`ю дитини записана [PERSON] , батьком дитини записаний [PERSON] (а.с.6). Із інформації наданої Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №176/30.10-28 від 13.07.2024, вбачається, що актовий запис № 12 від 27 січня 2016 року про народження [PERSON] , [INFO] , який складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гребінківського районного управління юстиції у Полтавській області 27.01.2016 року, здійснено із зазначенням відомостей про батька на підставі заяви матері від 27.01.2016 року вх. №3/03-05.01-29. (а.с.25,26). З матеріалів справи вбачається, що 24.07.2018 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво шлюб серії [NUMBER] від 24.07.2018 року, видане Гребінківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №58. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: [PERSON] . (а.с.7). [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] , про що свідчить відповідне свідоцтво народження серії [NUMBER] від 17.08.2018 року, видане Гребінківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №108. (а.с.8). Із матеріалів справи вбачається, що подружжя [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають за однією адресою: [ADDRESS] . (а.с.5,15). Згідно ст. ст. 121, 125 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них. У випадку коли мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Відповідно до положень ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Системний аналіз положень СК України, зокрема ст. ст. 3, 5, 7, 14, 15, 121, свідчить, що походження дитини від батька, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини та не визнав у встановленому законом порядку свого батьківства (не подавав заяви про визнання батьківства до органів державної реєстрації актів цивільного стану), ґрунтується на підставі встановлення кровного споріднення між дитиною та батьком, тобто обставин, які свідчать про біологічне походження дитини від певної особи. Зазначений висновок узгоджується з роз`ясненнями, викладеними в п. п. 3, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Судом встановлено, що відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , внесені до актового запису про народження на підставі заяви матері від 27.01.2016 року вх. №3/03-05.01-29. (а.с.25,26). Частиною 1 ст.135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. У відповідності до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. В даному випадку факт батьківства підтверджується визнанням позову [PERSON] . Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст. 77, 78 УПК України. У цій справі визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У поданій до суду заяві позивачем чітко вказано, що вона та відповідач спільно проживали як чоловік і дружина та у них народились спільні діти. Вказана обставина відповідачем не оспорюється. Крім цього, підставою для подачі позову є захист прав і інтересів неповнолітніх дітей ( стягнення із відповідача аліментів на утримання дітей), тобто відповідач усвідомлює цю обставину та не заперечує факту свого батьківства. Суд також звертає увагу, що відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 17.02.2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Крім того, для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи. Згідно ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану, в тому числі про народження дитини, проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Як вбачається з п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до пункту 2.16.2 цих Правил за наявності рішення суду щодо оспорювання батьківства або материнства в актовому записі про народження дитини виправляються відомості, про які зазначено в рішенні суду. Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто, при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved