Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

У червні 2024 року [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Сологуб А.М., звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що заявник є сином [PERSON] , [INFO] \~ та [PERSON] , [INFO] . Заява мотивована тим, що [PERSON] , [INFO] разом зі своїми батьками [PERSON] та [PERSON] , з 1998 року були зареєстровані та проживали у [ADDRESS] . Заявником було втрачено оригінал свідоцтва про народження, залишилася лише копія вказаного документу. Оскільки\~ [PERSON] народився у Томській області РСФСР, то свідоцтво про народження було видано міським бюро РАЦС міста Стреживий Томської області. Дублікати втрачених документів видаються тим органом, який їх первинно видав, а тому повторне свідоцтво чи його дублікат заявник не може отримати в органах державної реєстрації актів цивільного стану України. А також [PERSON] позбавлений можливості\~ отримати вказані документи через відділ реєстрації актів цивільного стану\~ РФ у порядку, врегульованому ч. 1 ст. 14 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, оскільки з 19 травня 2024 року Конвенція вважається припиненою для України у відносинах з РФ та Республікою Білорусь, відповідно до ЗУ «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року», який набрав чинності 23.12.2022. У зв`язку з втратою свідоцтва про народження заявника та неможливістю отримати повторно\~ свідоцтва про народження чи належним чином завіреної копії відповідного актового запису про народження, у заявника виникла необхідність у судовому порядку встановити факт родинних відносин для оформлення у майбутньому своїх спадкових прав та отримання відповідних свідоцтв про право на спадщину, а також для можливості підтвердження підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до п.13 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки батьки заявника є особами з інвалідністю ІІ групи. Ухвалою судді від 19.06.2024 року прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, яка розглядається у порядку окремого провадження (а.с. 29). Заявник [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали заяву. В судовому засіданні заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] просили задовольнити вимоги заяви, ствердили, що заявник є їхнім єдиним рідним сином, інших дітей не мають. Дослідивши матеріали справи, заслухавши покази свідків, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] у місті Стрежевий, Томської області, Росія, народився заявник [PERSON] , що стверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] (а.с. 6). Матеріали заяви містять копію свідоцтва про народження, виданого 22.07.1991 року міським бюро РАЦС міста Стреживий Томської області, з якого слідує, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.8 ). Крім того, в судовому засіданні був допитаний свідок [PERSON] , який приходиться дядьком заявника, суду показав, що заявник є єдиним сином [PERSON] та [PERSON] , яких він доглядає, заявник народився в РФ, переїхали в Україну коли заявнику було п`ять років. Свідок [PERSON] , яка приходиться заявнику дружиною, суду показала, що свідоцтво про народження її чоловіка було втрачено, їй відомо, що він народився в РФ, його батьками є [PERSON] і [PERSON] . Свідок [PERSON] , яка приходиться заявнику племінницею, суду ствердила, що [PERSON] народився в РФ, а його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] ствердив, що [PERSON] та [PERSON] є батьками заявника. Зі змісту заяви вбачається, що у зв`язку з втратою оригіналу свідоцтва про народження у заявника виникли труднощі у підтвердженні родинних відносин між заявником та його батьками. Встановлення заявником факту родинних відносин має юридичне значення, а саме: оформлення в майбутньому своїх спадкових прав, а також для можливості підтвердження підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до п.13 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки батьки заявника є особами з інвалідністю ІІ групи. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" із змінами і доповненнями від 25.05.1998 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, Указом Президента України Про введення воєнного стану в України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, із 05.30 год. 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжено, та який діє на час ухвалення рішення. Відповідно до ст. 1 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12 травня 2015 року № 389-VIII (далі Закон №389-VIII) воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. У ст. 122 Закону №389-VIII встановлено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. 01 грудня 2022 року прийнято Закон України № 2783-IX «Про вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» (далі - Закон № 2783-IX), який набрав чинності 23 грудня 2022 року. Закон № 2783-IX передбачає: 1) зупинення дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України\~ у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР, та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року (далі - Мінська конвенція та Протокол), вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 03 березня 1998 року № 140/98-ВР, у відносинах з рф та Республікою Білорусь (стаття 1); 2) вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР, та Протоколу до неї, вчиненого від імені України у м. Москві\~ 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 03 березня 1998 року № 140/98-ВР (стаття 2). За повідомленням Міністерства закордонних справ України дію Мінської конвенції у відносинах з рф\~ та Республікою Білорусь зупинено з 27 грудня 2022 року: «З дати зупинення дії Мінської конвенції, зокрема, до документів, виданих на території росії і білорусі, при їх пред`явленні на території України застосовуватиметься вимога засвідчення апостилем згідно з Конвенцією, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, 1961 року, яка є чинною у відносинах України з росією і білоруссю.» Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що свідоцтво про народження,\~ видане міським бюро РАЦС міста Стреживий Томської області, РСФСР, може підтверджувати особу та відповідно її родинні зв`язки з батьками, лише у випадку засвідчення його оригіналу (дублікату) апостилем. Разом з тим, із заяви вбачається, що заявник не має ані оригіналу, ані дублікату свідоцтва про народження. У Постанові від 14.04.2022 по справі № 308/9708/19 (провадження №61- 18782св21) Верховний Суд зазначив, що у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України 24.02.2022 року Україна розірвала дипломатичні відносини з російською федерацією, що у свою чергу з цієї дати унеможливлює направлення різних запитів та листів до посольства російської федерації в Україні у зв`язку із припиненням його роботи на території України. З огляду на збройний конфлікт між РФ та Україною заявник позбавлений фізичної можливості як на звернення за дублікатом втраченого свідоцтва про народження на території держави-агресора, так і на апостилювання цього документа відповідними органами РФ. Враховуючи викладене вище, а також те, що на даний час між Україною та РФ, на території якої народився заявник, розірвано усі дипломатичні відносини, заявник не має можливості отримати дублікат свідоцтва про народження чи витяг з актового запису про народження, а встановлення факту родинних відносин, необхідне заявнику для охорони його прав та інтересів та створення умов для здійснення ним особистих немайнових прав, а тому заява підлягає до задоволення. Суд приймає до уваги подані заявником докази, на підставі яких встановлені дані обставини справи, покази свідків, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Суд вважає можливим встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] , сумнівів щодо факту родинних відносин між заявником та заінтересованими особами, не виявлено. На підставі викладеного та

Outcome: approved