Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

07 липня 2024 року до Рівненського районного суду Рівненської області надійшла позовна заява [PERSON] (далі - позивач) до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. Короткий зміст заяв по суті справи. Аргументи учасників справи. Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати укладений між ним та [PERSON] , [INFO] шлюб, зареєстрований 31 серпня 2015, зареєстрований Виконавчим комітетом Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області, актовий запис №30 від 31 серпня 2015 року. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що між подружжям остаточно втрачене почуття любові та взаєморозуміння. З дружиною [PERSON] проживають окремо, мають різні інтереси та погляди на життя. Подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим, вказує що підстав для примирення та збереження сім`ї немає. У своєму відзиві на позовну заяву відповідачка - [PERSON] підтвердила обставини, викладені позивачем у позовній заяві. Зазначила, що однією сім`єю з позивачем [PERSON] не проживають, спільного господарства не ведуть. Також вказує, що попередні спроби примиритися, не дали бажаних результатів, у зв`язку з чим не бачить сенсу підтримувати сімейні відносини. Тож, позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить залишити набуте нею у шлюбі прізвище « [PERSON] ». Процесуальні дії у справі. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 04 липня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження у даній справі, призначено судове засідання за участю сторін на 31 липня 2024 року. 15 липня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому Відповідачка [PERSON] просила шлюб, зареєстрований 31 серпня 2015 року між [PERSON] та нею, [PERSON] - розірвати, залишити за нею набуте в шлюбі прізвище [PERSON] та долучити відзив на позовну заяву до матеріалів справи. 16 липня 2024 року позивач, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без участі позивача, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності, не заперечим проти винесення заочного рішення по справі. 16 липня 2024 року відповідачка, через канцелярію суду подала заяву про розгляд цивільної справи без участі відповідача ,у якій не заперечила щодо задоволення позовних вимог, просила розглянути справу за її відсутності. У судове засідання 31 липня 2024 року сторони не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 31 серпня 2015 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 31 червня 2015 року, актовий запис № 30. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , яке видане Виконавчим комітетом Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області 08 листопада 2018 року, актовий запис № 101 від 08 листопада 2018 року . З позовної заяви та відзиву на позовну заяву вбачається, що між сторонами остаточно втрачено почуття любові та взаєморозуміння, подружжя проживає окремо, має різні інтереси та погляди на життя. Спроби примирення не дали бажаний результат, у зв`язку з чим продовження сімейних відносин неможливе. Відповідачка [PERSON] , щодо розірвання шлюбу між нею та [PERSON] не заперечила, окрім того заявила намір залишити набуте у шлюбі прізвище « [PERSON] ». Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору. Відповідно до ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.1ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Стаття 112 СК України регламентує, що вирішуючи спір про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Згідно ч.1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення. За таких обставин, суд прийшов до переконання, що сім`я сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому згідно ст.112 СК України є всі підстави для розірвання даного шлюбу. Розподіл судових витрат між сторонами. У відповідності до вимог ст.ст.141, 142 ЦПК України, оскільки відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, то позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що були сплачені ним при подачі позову до суду, тобто 605,60 грн та стягнути з відповідача на користь позивача решту суми сплаченого судового збору у розмірі 605,60 грн.

Outcome: approved