Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду про визначення місця проживання дитини посилаючись на те, що 16.09.2015 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб. Шлюб було розірвано за рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26.08.2020 року. Від шлюбу народилась дитина - син [PERSON] , [INFO] . Син проживає разом із позивачем. Позивач та відповідач не дійшли згоди щодо місця проживання сина. Відповідачка тривалий час перебуває за кордоном, а саме в Бельгії. На початку повномасштабної війни, деякий час син перебував з відповідачкою за кордоном. Однак життя за кордоном йому не сподобалось, син хотів повернутись в Україну та проживати разом із батьком, відвідувати українську школу. Тому тривалий час дитина проживає із позивачем в Україні та перебуває на його повному самостійному утриманні та вихованні. У зв`язку із виїздом відповідачки за кордон та небажанням дитини проживати поза межами України, у позивача виникла необхідність у вирішенні спору між батьками, щодо місця проживання дитини. Позивач вважає, що в інтересах сина проживати саме з ним. Він має постійне місце роботи, має стабільний дохід. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягався, у розшуку не перебуває. Працівниками служби у справах дітей Чернівецької міської ради було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання та складено акт оцінки потреб сім`ї особи від 14.08.2023 року № 546/02-07, відповідно до якого, встановлено, що позивач з сином проживають у двокімнатній квартирі з усіма комунальними зручностями. [PERSON] відвідував заклад дошкільної освіти ясла-садок № 29 «Капітошка» Чернівецької міської ради, останніми було надано характеристику, в якій зазначено, що вихованням дитини займались батько та матір, проте після виїзду відповідачки за кордон, вихованням сина займався батько, забезпечував його явку, брав участь у батьківських зборах та інших заходах. На момент подання позову син є учнем 1-Б класу Чернівецького ліцею № 9 Чернівецької міської ради. Відносно [PERSON] було проведено психологічну діагностику психологом Чернівецької міського центру соціальних служб, за результатами якої зроблено висновок, що найбільш психологічно значимим членом сім`ї дитина вважає батька, зокрема у складних ситуаціях схильний опиратися на його підтримку та допомогу. Ставлення до матері характеризується емоційною напругою. 10.08.2023 року та 25.10.2023 року на засіданнях комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Чернівецької міської ради, прийнято рішення надати висновок про доцільність визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , із батьком [PERSON] , не порушуючи при цьому право матері [PERSON] на участь у вихованні дитини. Позивач просить суд визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з батьком - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13.12.2023 року відкрито провадження у справі, та призначено підготовче провадження на 11.01.2024 року, розгляд справи постановлено провести в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 08.02.2024 року закрито підготовче судове засідання та призначений розгляд справи по суті. У судовому засіданні представник позивача надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просив позов задовольнити. У подальшому подали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали у повній мірі. У судовому засіданні відповідачка та її представник позовні вимоги не визнали, вважали, що спору між батьками щодо місця проживання дитини немає, проте у подальшому подали заяви про розгляд справи без їх участі, не заперечували, щодо задоволення позовних вимог. Представник третьої особи у судовому засіданні підтримала наданий органом опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради висновок, не заперечувала щодо задоволення позову, у подальшому в судове засідання не з`явилась. Дослідивши матеріали, суд встановив, наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебували в зареєстрованому шлюбі з 16.09.2015 року, рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26.08.2020 року шлюб було розірвано, що підтверджується копією рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 26.08.2020 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 20 вересня 2016 року, актовий запис № 2321. Син сторін проживає разом з позивачем, що підтверджується актом №665 КП «Містосервіс» від 04.09.2023 року. Позивач працює в ТОВ «Автокомбінат-1» з 12.08.2022 року на посаді водія автобуса міжнародних перевезень, що підтверджується довідкою ТОВ «Автокомбінат-1» від 17.08.2023 року. Відповідно до довідки про доходи виданою ТОВ «Автокомбінат-1» позивач має постійний стабільний дохід. За місцем роботи [PERSON] характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою від 17.08.2023 року. Позивач на обліку в ПНД Чернівецької обласної психіатричної лікарні не перебуває, зазначена обставина підтверджується довідкою Чернівецької обласної психіатричної лікарні від 16.08.2022 року. Відповідно до сертифікату про проходження наркологічного профілактичного огляду від 17.08.2022 року у [PERSON] ознак наркологічних захворювань не виявлено. Позивач до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, що підтверджується витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» від 09.12.2023 року. Актом оцінки потреб сім`ї від 14.08.2023 року, який проведений працівниками служби у справах дітей Чернівецької міської ради, встановлено, що дитина в сім`ї позивача забезпечена всім необхідним, у дитини окрема кімната, є місце для сну, місце для підготовки уроків. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 17.11.2023 року враховуючи рівні права батька та матері на проживання з дитиною та її виховання, вік, стан здоров`я та прихильність дитини, ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, та інші обставини, що мають істотне значення орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] із батьком [PERSON] . Норми права, та мотиви їх застосування. Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини (ч. 2 ст. 161 СК України). Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Але даний принцип не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст. 141 Сімейного кодексу України, так і зі змісту Конвенції про права дитини. Згідно положень ст. 9 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. При цьому поняття розлучення слід тлумачити з огляду на право одного з батьків на спілкування з дитиною та обов`язок другого батька надати можливість для такого спілкування. Відповідно до ч. ч. 4, 5, 6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року. Згідно з частинами першою-третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, враховуючи принцип рівності прав батьків щодо дитини, взявши до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, її вік, та інші встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що батько малолітнього [PERSON] у повній мірі забезпечив дитині всі необхідні умови для його гармонійного розвитку та проживання. Суд погоджується з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради що з урахуванням інтересів малолітньої дитини за доцільно визначити місце проживання дитини з батьком. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат суд керується ст. 134 ЦПК України, відповідно до якої розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених судових витрат позивачем надано квитанцію про сплату судового збору в розмірі 1073 грн. 60коп.

Outcome: approved