Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-07 00:00:00

Позивач в позові вказує, що [INFO] померла її мати [PERSON] , [INFO] , яка проживала в с. Мирне Хмільницького району Вінницької області. Після її смерті відкрилась спадщина, на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,4849 га, кадастровий номер 0521683100:05:000:0130, яка належала останній на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 032965 . За життя, [INFO] , померла [PERSON] склала заповіт на користь позивачки, який посвідчений секретарем Кіровської сільської ради Калинівського району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за № 01. Тому позивач прийняла спадщину як спадкоємець за заповітом, що вбачається із заяви про прийняття спадщини, зареєстрованої приватним нотаріусом Саміляк О.П. 18.07.2023 року за № 329.\~\~\~\~ Однак, оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі позивач не має можливості оскільки заповіт не внесено в Спадковий реєстр, що вбачається із Витягу зі Спадкового реєстру № 76113651, виданого 06.03.2024 року, тому звертається до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] надала до суду заяву, відповідно до якої позов підтримує та просить справу розглянути за її відсутності.\~\~ Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в підготовче засідання не з`явилися, надавши письмові заяви, де просять справу розглянути за їх відсутності, не заперечують проти задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Так, судом достовірно встановлено, що [INFO] померла її мати позивачки, [PERSON] , [INFO] , яка проживала в с. Мирне Хмільницького району Вінницької області. Після її смерті відкрилась спадщина, на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,4849 га, кадастровий номер 0521683100:05:000:0130, яка належала останній на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 032965 . За життя, [INFO] , померла [PERSON] склала заповіт на користь позивачки, який посвідчений секретарем Кіровської сільської ради Калинівського району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за № 01. Тому позивач прийняла спадщину як спадкоємець за заповітом, що вбачається із заяви про прийняття спадщини, зареєстрованої приватним нотаріусом Саміляк О.П. 18.07.2023 року за № 329.\~\~\~\~ Однак, оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі позивач не має можливості оскільки заповіт не внесено в Спадковий реєстр, що вбачається із Витягу зі Спадкового реєстру № 76113651, виданого 06.03.2024 року. При таких обставинах, у відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 392 ЦК України, особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності, якщо, це право оспорюється або не визнається іншими особами. Тобто передумовою для застосування ст. 392 ЦК є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Згідно до ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Враховуючи, що відповідачі позов визнають, не заперечують проти визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за заповітом, тому, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності іх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. За вказаних обставин суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved