Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-07 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі - ТОВ «Укр Кредит Фінанс») звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 90000 грн. Позовна заява обґрунтовується тим, що 17 лютого 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1157-6982, за умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 18000 грн. на строк 300 календарних днів зі сплатою процентів (за зниженою ставкою - 2,50 % в день, за стандартною ставкою - 3 % в день). Позивач свої зобов`язання за договором виконав, а саме надав відповідачу кредит в обумовленому в договорі розмірі. У порушення умов договору [PERSON] свої зобов`язання по погашенню кредиту належним чином не виконував, унаслідок чого станом на 3 квітня 2024 року утворилася заборгованість в загальному розмірі 178380 грн., з яких: 18000 грн. тіла кредиту та 160380 грн. процентів. Оскільки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» прийняло рішення про можливість застосування до відповідача програми лояльності для споживачів фінансових послуг (часткового списання заборгованості за процентами в розмірі 88380 грн. за умови погашення решти заборгованості), то позивач заявляє вимоги про стягнення з відповідача 18000 грн. тіла кредиту та 72000 грн. процентів. Позивач ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та їх представник [PERSON] , будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи (про що свідчать довідки про доставку документів у електронні кабінети), в судові засідання не з`явилися. До позовної заяви долучено клопотання директора ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про розгляд справи у відсутності їхнього представника. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні визнали позов частково, погоджувалися на стягнення з відповідача тіла кредиту в розмірі 18000 грн. та процентів в розмірі 9000 грн. Відповідач [PERSON] зазначив, що дійсно 17 лютого 2023 року уклав з позивачем ТОВ «Укр Кредит Фінанс» договір про відкриття кредитної лінії № 1157-6982 та отримав кредитні кошти у сумі 18000 грн. Договір укладав у електронному вигляді на сайті кредитодавця, перед його підписанням отримав від позивача примірник договору та частково ознайомився з ним. У часі для ознайомлення з умовами договору [PERSON] обмежений не був. Зазначив, що жодних платежів для погашення заборгованості не здійснював через скрутне матеріальне становище. Представник позивача [PERSON] , посилаючись на положення статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509, частин 1, 2 ст. 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), вказувала на те, що умови договору про відкриття кредитної лінії № 1157-6982 в частині нарахування процентів є несправедливими, порушують принципи добросовісності та розумності, внаслідок чого кредитодавець отримує невиправдані додаткові прибутки. Крім того, при укладенні кредитного договору також порушено принцип рівності сторін, оскільки відповідач не міг належно оцінити умови договору через їх об`ємність. Нараховані проценти, на переконання представника відповідача, фактично включають в себе інфляційні втрати, пеню та 3% річних за прострочення виконання зобов`язань, тому, на підставі п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про споживче кредитування» підлягають зменшенню до 9000 грн. (50% суми заборгованості за тілом кредиту). При цьому, посилалася на висновки Верховного Суду, які викладені у постановах від 7 квітня 2021 року в справі № 623/2936/19, від 7 жовтня 2020 року в справі № 132/1006/19, від 27 січня 2020 року в справі 754/6091/18, від 6 грудня 2019 року в справі № 664/1216/16-ц. Суд, заслухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов таких висновків. Нормою п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК встановлено, що договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі (ч. 1 ст. 205 ЦК). Згідно з частинами 1, 2 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Положеннями ст. 526 ЦК визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За змістом статей 626-628 ЦК слідує, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК). Відповідно до частин 1, 2 ст. 10561 ЦК процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4, 5 ст. 11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 Закону визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За змістом ч. 2 ст. 639 ЦК договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. З копії договору про відкриття кредитної лінії № 1157-6982 вбачається, що 17 лютого 2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і [PERSON] укладено договір, за умовами якого позивач відкрив кредитну лінію для відповідача шляхом безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок [PERSON] в розмірі 18000 грн. (п. 4.1, 4.2) строком на 300 календарних днів (п. 4.8), а відповідач зобов`язався повернути кредит до 13 грудня 2023 року (п. 4.8) та сплатити проценти за його користування. Тип процентної ставки за користування кредитом - фіксована. Процентна ставка за користування кредитом не змінюється протягом усього строку кредитування, однак позичальнику на умовах вказаних у договорі, може надаватися можливість скористатися кредитом за промо-ставкою, пільговою та зниженою ставками (п. 4.3 договору). У пунктах 4.4, 4.5 договору сторони погодили, що базовий період становить 18 календарних днів. Перебіг першого базового періоду починається з дати надання кредиту та закінчується в останній календарний день першого базового періоду. Перебіг кожного наступного базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього базового періоду. Сплату процентів за користування кредитом позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше останнього дня кожного базового періоду. За змістом пунктів 4.6, 10.1, 10.2, 10.3 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день його користування, починаючи з дати видачі до фактичного повернення за стандартною процентною ставкою - 3% за кожен день користування кредитом (застосовується протягом всього строку дії договору за виключенням строку використання права користування кредитом за зниженою процентною ставкою). Знижена процентна ставка становить 2,50% та надається кредитодавцем як знижка за користування кредитом та є заохоченням позичальника до сумлінного виконання умов договору та застосовується з першого дня користування кредитом. При цьому, позичальник зберігає можливість сплати процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою протягом усього періоду дії договору за умови сплати позичальником своєчасно та у повному обсязі процентів за користування кредитом. У разі несплати позичальником у повному обсязі Як вбачається з п. 3.1 договору він укладений у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Реквізити договору містять інформацію про його підписання відповідачем електронним підписом (одноразовим ідентифікатором: А0491) та достатні дані щодо особи [PERSON] , зокрема номер паспорта і дату його видачі, адресу проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків, електронну адресу, номер особистого електронного платіжного засобу ( [NUMBER] ). У копіях довідки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування суми кредиту за договором від 17 лютого 2023 року № 1157-6982 і листа АТ КБ «Приватбанк» від 11 квітня 2024 року, адресованого ТОВ «Укр Кредит Фінанс», значиться про успішне перерахування 17 лютого 2023 року на платіжну картку № [NUMBER] грошових коштів (кредиту) в розмірі 18000 грн. Під час розгляду справи відповідач [PERSON] підтвердив укладення зазначеного кредитного договору з ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та отримання кредитних коштів у розмірі 18000 грн. Згідно з поданим ТОВ «Укр Кредит Фінанс» розрахунком станом на 3 квітня 2024 року існує заборгованість [PERSON] за договором від 17 лютого 2023 року № 1157-6982 в загальному розмірі 178380 грн., з яких: 18000 грн. тіло кредиту, 160380 грн. проценти (нарахування процентів здійснено з 17 лютого 2023 року по 13 грудня 2023 року). Зазначений розрахунок заборгованості сторона відповідача не оспорювала. Отже, враховуючи, що сторони узгодили істотні умови договору (суму кредиту, дату його видачі, умови повернення, нарахування та сплату процентів, строк дії договору) і відповідач погодився на отримання у кредит коштів саме на таких умовах, однак порушив їх, щомісячні платежі по поверненню кредитних коштів та сплати процентів не погасив, то суд убачає підстави для стягнення з [PERSON] у користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії від 17 лютого 2023 року № 1157-6982 в межах заявлених позовних вимог: 18000 грн. тіла кредиту і 72000 грн. процентів. При цьому, суд не приймає доводи представника відповідача про те, що визначена у договорі № 1157-6982 процента ставка суперечить вимогам п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки проценти за правомірне користування кредитом визначені відповідно до статей 1048, 1056-1 ЦК і в даному випадку вони не виконують компенсаційну функцію за невиконання зобов`язань. Виходячи з оплатного характеру кредитного договору, відсутні підстави вважати, що умови договору про сплату процентів за користування кредитом є несправедливими та призводять до дисбалансу прав та обов`язків сторін договору, оскільки вказаний розмір процентної ставки погоджено за домовленістю сторін у відповідному договорі. Суд також вважає безпідставними посилання представника відповідача на практику Верховного Суду з огляду на те, що висновки, сформульовані у зазначених стороною відповідача судових рішеннях Верховного Суду, є нерелевантними по відношенню до обставин цієї справи і регулюють інші правовідносини:від 7 квітня 2021 року в справі № 623/2936/19 (визнано недійсним умови кредитного договору в частині обов`язків позичальника сплачувати неустойку та пеню), від 7 жовтня 2020 року в справі № 132/1006/19 (визнано недійсними умови договору щодо сплати процентів при простроченні строку повернення кредиту та процентів), від 27 січня 2020 року в справі 754/6091/18 (визнано недійсними умови договору в частині встановленого розміру пені), від 6 грудня 2019 року в справі № 664/1216/16-ц (визнано недійсними умови договору, зокрема щодо нарахування пені за прострочення повернення кредиту та за прострочення повернення плати за користування кредитом). Доводи представника відповідача щодо порушення принципу рівності сторін і укладення відповідачем договору на невигідних для нього умовах у зв`язку з об`ємністю кредитного договору є неспроможними, оскільки під час розгляду справи [PERSON] зазначив, що не був обмежений у часі для ознайомлення з його умовами. Крім того, не є підставою для звільнення відповідача [PERSON] від виконання взятих на себе зобов`язань власні життєві обставини. Відповідно до ст. 141 ЦПК із відповідача мають бути стягнуті документально підтверджені судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved