Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , трудової книжки серії [NUMBER] , дата заповнення - 28 червня 1991 року, а також встановити факт належності [PERSON] , [INFO] диплому [NUMBER] , виданого 30 листопада 1994 року, реєстраційний номер 96. В обґрунтування заяви вказує, що вона народилась [INFO] в м. Кам`янка Кам`янського району Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Її батьками є [PERSON] та [PERSON] . 31 липня 1993 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] , на підтвердження чого надає свідоцтво про шлюб. 28 березня 2024 року вона звернулась до ГУ ПФУ в Черкаській області із заявою про призначення їй пенсії по інвалідності та на підтвердження страхового стажу надала трудову книжку та два дипломи про здобуття освіти. Рішенням ГУ ПФУ у Львівській області № 232950008482 від 04.04.2024 їй було відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з недостатнім трудовим стажем. Згідно з рішенням за доданими документами до страхового стажу не зараховано: період роботи згідно трудової книжки [NUMBER] , оскільки по батькові (рос. мовою [PERSON] ) не відповідає по батькові згідно паспортних даних (рос. Мовою [PERSON] ); період навчання з 01.09.1991 по 30.11.1994 згідно диплому [NUMBER] , оскільки по батькові (українською мовою [PERSON] ) не відповідає по батькові згідно паспортних даних (українською мовою [PERSON] ); період навчання з 01.09.1990 по 17.06.1991 згідно диплому [NUMBER] , оскільки по батькові згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (українською мовою [PERSON] ) не відповідає по батькові згідно паспортних даних (українською мовою [PERSON] ). Тобто, наразі у неї існують перешкоди у призначенні пенсії у зв`язку з різним написанням її по батькові у документах, що надають їй право на пенсію. По першому пункту вказує, що у її паспорті на сторінці 2 її прізвище ім`я та по батькові російською мовою вказано як [PERSON] . Водночас у трудовій книжці серії [NUMBER] , перша сторінка якої також заповнена російською мовою, її прізвище, імя та по батькові зазначене як [PERSON] . Тобто наявна різниця у написанні її по батькові саме російською мовою. По другому пункту вказує, що у її паспорті прізвище ім`я та по батькові українською мовою зазначено як [PERSON] , проте у дипломі серії [NUMBER] її прізвище ім`я та по батькові зазначено як [PERSON] . Тобто, знову наявна розбіжність у написанні її по батькові, однак вже українською мовою. По третьому пункту вказує, що у її свідоцтві про укладення шлюбу серії [NUMBER] було записано її по батькові як [PERSON] . З метою усунення розбіжностей у цьому свідоцтві та у її паспорті вона звернулась до відділу ДРАЦС з метою внесення відповідних змін. 09 квітня 2024 року нею було отримано нове свідоцтво про шлюб, де вже її по батькові було записано правильно - [PERSON] . Таким чином, наразі існує розбіжність з паспортом у написанні її по батькові у двох документах - трудовій книжці та дипломі серії [NUMBER] . В зв`язку з викладеним заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. В судове засідання заявник та її представник не з`явилися, представник заявника через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розглядати справу без їх участі, просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області в судове засідання також не з`явився, надав суду заперечення на заяву, в якому просив розглядати справу без їх участі. Узагальнені доводи представник ГУ ПФУ в Черкаській області зводяться до того, що законодавством передбачений позасудовий порядок отримання довідок про періоди навчання та відсутні докази того, що заявник не має можливості внесення виправлень до трудової книжки в порядку встановленому законом. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Як передбачено п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядається встановлення фактів, що мають юридичне значення. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народилась [INFO] в м. Кам`янка Кам`янського району Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Її батьками є [PERSON] та [PERSON] . 31 липня 1993 року заявник зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] , на підтвердження чого надає свідоцтво про шлюб. 28 березня 2024 року заявниця звернулась до ГУ ПФУ в Черкаській області із заявою про призначення їй пенсії по інвалідності та на підтвердження страхового стажу надала трудову книжку та два дипломи про здобуття освіти. Рішенням ГУ ПФУ у Львівській області № 232950008482 від 04.04.2024 їй було відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з недостатнім трудовим стажем. Згідно з рішенням за доданими документами до страхового стажу не зараховано: період роботи згідно трудової книжки [NUMBER] , оскільки по батькові (рос. мовою [PERSON] ) не відповідає по батькові згідно паспортних даних (рос. Мовою [PERSON] ); період навчання з 01.09.1991 по 30.11.1994 згідно диплому [NUMBER] , оскільки по батькові (українською мовою [PERSON] ) не відповідає по батькові згідно паспортних даних (українською мовою [PERSON] ); період навчання з 01.09.1990 по 17.06.1991 згідно диплому [NUMBER] , оскільки по батькові згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (українською мовою [PERSON] ) не відповідає по батькові згідно паспортних даних (українською мовою [PERSON] ). Тобто, наразі у заявниці існують перешкоди у призначенні пенсії у зв`язку з різним написанням її по батькові у документах, що надають їй право на пенсію. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Окрім того, Пленум Верхового Суду України в п. 12 вищевказаної постанови роз`яснив, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по - батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по - батькові або замість імені чи по - батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, побатькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, вони мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В даному випадку рішення суду не змінює собою документа, який виданий підприємством, на якому працював заявник, а також, у якому він навчався, а лише підтверджує належність таких документів заявнику, що у подальшому надасть йому можливість на виникнення, зміну та припинення охоронюваних законом прав, свобод та інтересів, а також здійснення особистих майнових прав, які належать йому відповідно до положень ст. 46 Конституції України. Враховуючи вищевикладене та ту обставину, що невідповідність написання по батькові заявника у вказаних документах виникла через допущені технічні помилки, всі дані, крім наведених розбіжностей, співпадають та встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення. Встановлення в судовому порядку факту належності вказаних правовстановлюючих документів має юридичне значення для заявника, оскільки необхідне для оформлення права на пенсію. Іншої можливості встановити даний факт заявник не має, відтак заяву слід задовольнити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved