Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 89674,48 грн, яка складається з: 20 390,00 грн - борг тіла кредиту; 1 224,00 грн - борг відсотків за правомірне користування коштами; 68060,48 грн - борг послуг. В обґрунтування вимог вказано, що 17.08.2023 між ТОВ «Фінансова Компанія «Є Гроші Ком» та [PERSON] було укладено договір позики «Неймовірний» №3347415835-2973186, відповідно до якого останній отримав у кредит грошові кошти у сумі 20 400,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника [NUMBER] зі строком повернення до 15.09.2023 включно та сплатою відсотків. Згідно з п.2.3. договору, за користування позикою позичальник сплачує проценти за користування коштами за фіксованою процентною ставкою. Відповідач умови договору позики не виконав, грошові кошти в строк не повернув, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість. 02.01.2024 ТОВ «ФК «Преміум Актив» набуло право вимоги за договором позики №3347415835-2973186 від 17.08.2023 на підставі договору факторингу №2024-01-1П від 02.01.2024, укладеного між ТОВ «ФК «Преміум Актив» та ТОВ "Кредитпромінвест" на загальну суму заборгованості в розмірі 89 674,48 грн, яка складається з: 20 390,00 грн - заборгованість за тілом; 1 224,00 грн - борг відсотків за правомірне користування коштами; 68 060,48 грн - борг послуг (комісії). Після придбання права вимоги ТОВ «ФК «Преміум Актив» додаткових нарахувань не здійснювало. Ухвалою суду від 26.04.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Заяв по суті справи до суду не надійшло. Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Згідно з ч. 5 ст.279\~ЦПК\~України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у п.3 ч.1\~ст.3 ЦК України. Приписи частин першої та третьої ст.509 ЦК України\~передбачають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст. 626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Нормами ст. 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частин першої та другої ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною третьою\~ст.207 ЦК України, визначено, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Згідно з частиною другою\~ст.639 ЦК України,\~якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». У статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особi, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дiй чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, i це роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п. 12, ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ст. 611\~та ч. 1 ст. 612 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 17.08.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Є гроші ком» та [PERSON] було укладено договір позики «Неймовірний» №3347415835-2973186, який було укладено у вигляді електронного правочину в порядку ст.10-12 Закону України «Про електронну комерцію»\~за допомогою офіційного веб-сайту позивача https://e-groshi.com/, шляхом його підпису одноразовим ідентифікатором (смс-кодом). Відповідно до умов договору, позикодавець надає позичальнику грошові кошти в позику в сумі 20 400 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, шляхом перерахування на банківську картку позичальника [NUMBER] , а позичальник зобов`язується повернути позику, сплатити проценти та комісії за користування позикою, визначені цим поговором (п. 2.1). Строк кредитування (строк позики) за цим Договором складає 30 календарних днів, позика має бути повернута у термін до 15.09.2023 включно. У разі невнесення (або недовнесення) суми грошових коштів для виконання грошового зобов`язання до зазначеної дати повернення позики, невнесена (недовнесена), сума грошового зобов`язання вважається простроченою заборгованістю, та до позичачальника застосовується відповідальність за порушення умов цього Договору, визначена розділом 5 Договору. Строк кредитування може бути продовжено виключно за бажанням позичальника шляхом укладення додаткової угоди до цього договору, яка підписується у порядку, вказаному у п.1.2. договору. Зміна строку кредитування в односторонньому порядку не допускається. Згідно з п.2.3. за користування позикою позичальник сплачує проценти за користування коштами за фіксованою процентною ставкою на наступних умовах: розмір процентів за користування коштами складає 0,20% від суми позики, що за календарний рік становить 73% річних. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за позикою. Нарахування процентів здійснюється щоденно протягом строку кредитування. День надання та повернення Позики враховується при нарахуванні процентів. Згідно з п. 2.6. орієнтовна загальна вартість позики складається із розміру суми позики, тобто суми коштів, яка надана позичальнику згідно п.2.1. цього договору та загальних витрат за договором, тобто витрати позичальника, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням суми позики, включаючи проценти за користування, комісії та супровідні послуги, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням суми позики, які сплачуються позичальником згідно умов цього договору, та становить 23634,8 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за позикою розраховується позикодавцем у відповідності до Правил розрахунку небанківськими фінансовими установами України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, затвердженої Постановою Правління Національного банку України 11.02.2021 за №16 та визначається у Графіку платежів цього Договору, що наведений в Додатку 1 та є невід`ємною частиною цього Договору (п. 2.7.). Позика надається на споживчі цілі. Сума позики може бути використана позичальником для будь-якої мети, що не заборонена цим договором або чинним законодавством України (п. 2.8.). Відповідно до п. 9.2. позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, зобов`язується і погоджується неухильно дотримуватись Правил, які регламентують порядок надання грошових коштів у позику фізичним особам, текст яких розміщено на Сайті Позикодавця (а.с. 13-20). Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або\~Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19, від 28.04.2021 у справі №234/7160/20, від 01.11.2021 у справі №234/8084/20. Таким чином, судом встановлено, що між ТОВ «Фінансова компанія «Є гроші ком» та [PERSON] в належній формі був укладений кредитний договір, згідно з яким відповідач отримав кредит та можливість користуватись кредитними коштами зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами та комісії, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору кредиту. 31.10.2023 між ТОВ «Кредитпромінвест» та ТОВ «Фінансова компанія «Є гроші ком» був укладений договір факторингу №2023-10-9К, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Є гроші ком» відступило на користь ТОВ «Кредитпромінвест» права грошової вимоги до боржників, зокрема, за договором позики №3347415835-2973186 від 17.08.2023, який був укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Є гроші ком» та [PERSON] . Відповідно до договору факторингу від 02.01.2024 №2024-01-1П, ТОВ «Кредитпромінвест» відступило право грошової вимоги ТОВ ФК «Преміум актив» за договором позики №3347415835-2973186 від 17.08.2023, боржником за яким є [PERSON] . Згідно з Реєстром боржників до договору факторингу від 02.01.2024 №2024-01-1П [PERSON] за договором позики №3347415835-2973186 від 17.08.2023 має загальну суму заборгованості за кредитом\~89\~674,48 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту\~20\~390,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами\~1\~224,00 грн; борг послуг 68\~060,48 грн. Частиною 1 статті 512\~ЦК\~України передбачено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514\~цього\~Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З урахуванням викладеного, на підставі ст. 512, 514 ЦК України, до ТОВ ФК «Преміум актив» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором позики №3347415835-2973186 від 17.08.2023. На підставі викладеного, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками є обґрунтованими, оскільки наявність такої суми заборгованості підтверджена належними доказами. Проте, позивач, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості за кредитом, просив, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник) та процентів, стягнути й заборгованість за комісією за послуги у сумі 68\~060,48 грн. Умовами договору позики визначено, що позичальник сплачує наступні комісії, пов`язані з укладенням та обслуговуванням цього договору: одноразова комісія за видачу позики у розмірі 2,50% але не менше 100,00 грн від суми позики, яка нараховується одноразово та підлягає сплаті в момент надання позики шляхом її утримання позикодавцем із суми позики, та стягується за оформлення цього договору; комісія за використання позики, яка складає 2.40% від суми позики щоденно зі супроводження договору, надання цілодобової підтримки позичальнику з приводу виконання умов договору, обслуговування заборгованості (за наявності). Нарахування і сплата комісії за використання проводиться на суму позики в день надання позики (включно) за весь строк кредитування. День повернення позики враховується при нарахуванні комісії за використання Нарахування повністю і остаточно припиняється в день фактичного повернення Позики повному обсязі. Комісія за реєстрацію позичальника через систему віддаленої ідентифікації ВаnkID у розмірі 32,00 грн, яка нараховується у разі реєстрам позичальника в особистому кабінеті з використанням системи ВаnkID Національного банку України за отримання позикодавцем доступу до персональних даних позичальника. У разі пролонгації строку кредитування за договором на 10,20, або 30 календарних днів, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю комісію за вчинення позикодавцем дій, пов`язаних них з оформленням та укладанням додаткової угоди про пролонгацію строку кредитування у наступних розмірах: у разі пролонгації строку кредитування на 10 календарних днів - комісію у розмірі 4% від суми позики (але не менше ніж 150,00 грн), у разі пролонгації строку кредитування на 20 календарних днів - комісію у розмірі 8% від суми позики (але не менше ніж 150,00 грн), та у разі пролонгації строку кредитування на 30 календарних днів - 10% від суми позики (але не менше ніж 150,00 грн). У разі реструктуризації кредитної заборгованості позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю комісію за вчинення позикодавцем дій, пов`язаних з оформленням та укладанням додаткової угоди про реструктуризацію заборгованості. Розмір комісії залежить від досягнутих між сторонами умов реструктуризації та встановлюється в додатковій угоді до цього у, але у будь-якому разі не може бути більшим ніж 10 (десять) % від суми позики. У разі оформлення фінансових канікул, позичальник зобов`язаний сплатити позикодавцю комісію за коригування у розмірі 2% від несплаченої суми позики, проте не менше 75,00 грн за вчинення позикодавцем дій, пов`язаних з оформленням фінансових канікул та коригування строків виконання позичальником його боргових зобов`язань. Комісії за інші супровідні послуги, які можуть бути надані позикодавцем позичальнику за його окремою заявкою, визначаються тарифами позикодавця. Позикодавець надає супровідні послуги виключно на підставі окремого звернення позичальника (п. 2.4, 2.5). Відповідно до положень ч.3 ст.12\~та ч.1 ст.81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною четвертою ст.12 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з положеннями\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Верховний Суд у постанові від 02.10.2020 у справі №911/19/19 висловив правову позицію,\~за якою суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Отже, обґрунтований розрахунок заборгованості повинен надавати суду можливість здійснити його перевірку. З огляду на наведене, такий розрахунок повинен містити, зокрема: обчислення суми боргу, ставки проценту, початок періоду нарахування основного боргу або процентів, закінчення періоду нарахування основного боргу або процентів, кількість днів прострочення, нарахування основного боргу або процентів, розрахунок основного боргу або процентів, розмір основного боргу або процентів та порядок нарахування відповідних сум за кожним відмінним критерієм заборгованості (додавання, множення, нарахування процентів, підсумок тощо) та підстави такого нарахування, передбачені умовами договору. Наданий позивачем розрахунок заборгованості не містить порядку нарахування комісії як складової частини заборгованості відповідача, та не зазначено, за які саме послуги, передбачені договором, така комісія нарахована, чим виключена можливість здійснення судом перевірки такого розрахунку, а тому безпідставно вважати доведеною суму заборгованості за комісією у розмірі 68\~060,48 грн. Обґрунтованого розрахунку заборгованості по комісії позивач не надав, тому виходячи з погоджених сторонами умов договору, якими передбачена загальна вартість кредиту у сумі 23\~634,80 грн (п. 2.6 договору), сума комісії, яка підлягає до стягнення з відповідача, становить 2\~010,80 грн (510,00 грн комісія за видачу + 1\~468,80 комісія за використання), що також відповідає умовам погодженого сторонами додатку №1 до договору позики - графіку платежів. Враховуючи вищевикладене, з відповідача належить до стягнення заборгованість за тілом кредиту у сумі 20\~390,00 грн, заборгованість за відсотками у сумі 1\~224,00 грн, по комісії - 2\~010,80 грн, а всього 23\~624,80 грн. У решті позову слід відмовити у зв`язку з недоведеністю позовних вимог. Також позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у сумі 5\~000,00грн. Відповідно до положень частини 1, пункту 1 частини 3\~статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з положеннями частин першої-четвертої\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з правилами пункту 3 частини 2\~статті 141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 8\~статті 141 ЦПК України\~встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правову допомогу позивач жодних доказів не надав, тому суд відмовляє у стягненні з відповідача витрат на правову допомогу. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, оскільки судом частково задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 638,06 грн.

Outcome: partial