Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу. В обґрунтування поданої заяви зазначила, що з 22 січня 1994 року вона - [PERSON] перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який 21 жовтня 2008 року було розірвано. Від даного шлюбу мають повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Не дивлячись на юридичне припинення шлюбних відносин вона разом з [PERSON] , починаючи з 2009 року і надалі проживали разом як дружина та чоловік, без повторної реєстрації шлюбу. За час проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, мали взаємні права та обов`язки. 18 листопада 2022 року [PERSON] був призваний за мобілізацією до лав Збройних сил України та проходив службу у ВЧ [NUMBER] . 07 лютого 2023 року вона отримала «Сповіщення сім`ї», в якому було зазначено, що її чоловік [PERSON] зник безвісти 20 січня 2023 року, після артилерійського обстрілу та бойового зіткнення в районі м. Бахмут Донецької області. Відповідно до ч.6 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за військовослужбовцями безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Враховуючи вищевикладене, з метою створення умов щодо здійснення нею права на отримання грошового забезпечення, як дружини безвісно відсутнього військовослужбовця, просила встановити факт її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу зі зниклим безвісти [INFO] в районі м. Бахмут Донецької області [PERSON] , [INFO] , в період з 01 січня 2009 року по 20 січня 2023 року. Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 31 травня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні заявниця [PERSON] пояснила, що з 22 січня 1994 року вона перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, який через певні життєві обставини 21 жовтня 2008 року між ними було розірвано, але не дивлячись на юридичне припинення шлюбних відносин вони і надалі проживали разом як дружина та чоловік, без повторної реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм будинку: робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту, мали взаємні права та обов`язки щодо утримання житла, разом виховали спільного сина - [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, 18 листопада 2022 року [PERSON] став до лав Збройних сил України та проходив службу у ВЧ [NUMBER] . 07 лютого 2023 року вона, як дружина [PERSON] отримала «Сповіщення сім`ї», в якому було зазначено, що її чоловік [PERSON] зник безвісти 20 січня 2023 року, після артилерійського обстрілу та бойового зіткнення в районі м. Бахмут Донецької області. Вважає, що отримання саме нею даного сповіщення в свою чергу свідчить про те, що [PERSON] сприймав її за дружину, тому вказав у своїх документах при мобілізації як дружину та особу, яка має бути сповіщена при його зникненні чи загибелі. Враховуючи те, що відомості про загибель [PERSON] відсутні, вона вважає, що він можливо може знаходитись в полоні. Зазначила, що встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] має для неї юридичне значення, оскільки дасть їй не тільки можливість скористатись правом на отримання грошового забезпечення, як дружини безвісно відсутнього військовослужбовця, але й на дасть можливість вжиття відповідних дій стосовно здійснення пошуку чоловіка, сприяння визволенню його з полону (у разі, якщо він перебуває в полоні), а у разі його загибелі встановлення причин смерті, повернення тіла, поховання тощо, оскільки її звернення у відповідні органи залишаються без реагування, так як вона не є дружиною останнього, тому заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні, яке відбулося 03 липня 2024 року, не заперечував проти задоволення заяви та підтвердив, що дійсно [PERSON] та [PERSON] являється йому рідними батьками, які після розірвання шлюбу, яке мало місце у 2008 році, постійно проживали однією сім`єю, як жінка та чоловік без повторної реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, займалися його вихованням. 18 листопада 2022 року його батько [PERSON] був призваний за мобілізацією до лав Збройних сил України та проходив службу у ВЧ [NUMBER] . 07 лютого 2023 року на адресу матері [PERSON] прийшло сповіщення, про те, що його батько [PERSON] зник безвісти 20 січня 2023 року, після артилерійського обстрілу та бойового зіткнення в районі м. Бахмут Донецької області. Він особисто неодноразово звертався до різноманітних урядових і неурядових організацій, в тому числі міжнародних, з метою розшуку батька, але будь-якої інформації про місце знаходження батька чи про його загибель на даний час немає. Представник заінтересованої особи [INFO] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про можливість слухання справи у його відсутність. Представник заінтересованої особи [INFO] в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. У раніше поданих письмових поясненнях, просив відмовити заявнику [PERSON] у задоволенні заяви у повному обсязі. Вислухавши пояснення заявника, її представника, заінтересованої особи, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Положеннями п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 22 січня 1994 року Казанківським відділом ЗАГС Миколаївської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №02, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (копія) (а.с.12). З свідоцтва про народження (копія) серії [NUMBER] , виданого Веселобалківською сільською радою Казанківського району Миколаївської області, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в с. Казанка Казанківського району Миколаївської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 27 липня 1994 року зроблено відповідний запис за №07. Батьками дитини записані: батько [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.15). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу (копія) серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Казанківського районного управління юстиції Миколаївської області від 21 жовтня 2008 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовийзапис за №43 від 21 жовтня 2008 року (а.с.13). З повідомлення Новобузького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за вих№713/23.-22 від 18 червня 2024 року, вбачається, що в ході проведеної перевірки за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян та за наявним паперовим архівним фондом, який знаходиться на зберіганні у відділі по Новобузькому та Казанківському районах (на даний час Баштанському району) актового запису про шлюб [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого у період з 22 жовтня 2008 року по теперішній час, не виявлено (а.с.56). З витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданого Казанківською селищною радою Миколаївської області від 04 грудня 2023 року, вбачається, що у житловому будинку розташованому за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Згідно довідки №3/10, виданої 4 відділенням [INFO] від 04 січня 2023 року, сержант [PERSON] , [INFO] , згідно Указу Президента України №65/2022 від 24 лютого 2022 року, призваний з 18 листопада 2022 року за мобілізацією до військової частини [NUMBER] (копія) (а.с.16). Наказом командира військової частини [NUMBER] від 13 січня 2023 року [PERSON] призначений на посаду номер обслуги механізованого відділення - бойової машини 1 механізованого взводу механізованої роти військової частини [NUMBER] , [NUMBER], ШПК «солдат» (копія витягу) (а.с.17). 07 лютого 2023 на адресу [PERSON] надійшло сповіщення від [INFO] про те, що її чоловік солдат [PERSON] , [INFO] , призваний 18 листопада 2022 року на військову службу [INFO] , зник безвісті - 20 січня 2023 року після артилерійського обстрілу та безпосереднього бойового зіткнення з противником, виконуючи бойові завдання під час оборонних дій в районі м. Бахмут Донецької області (копія) (а.с.18). 10 лютого 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023152270000070 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України (а.с.19). У судовому засіданні факт того, що заявник [PERSON] дійсно проживала однією сім`єю як жінка та чоловік з [PERSON] , [INFO] , з 01 січня 2009 року по 20 січня 2023 року, підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які засвідчили, що дійсно [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю як чоловік та жінка, вони постійно мали зв`язок з цією сім`єю, оскільки товаришували сім`ями, ходили один до одного у гості, святкували разом свята, про те, що [PERSON] та [PERSON] були розлучені не знали, останні, переїхавши на початку 2000 років із станції Казанка до смт. Казанка, придбали житловий будинок, де постійно проживали разом, займалися вихованням спільного сина [PERSON] , були пов`язані спільним побутом, взаємними права та обов`язками, піклувалися один про одного. Зазначили, що [PERSON] та [PERSON] спільно проживали як чоловік та жінка до мобілізації [PERSON] до лав ЗСУ. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Приписами ст.3 СК України визначено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Частинами 1 та 2 ст.21 СК України передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Згідно ч.1 ст.36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. У постанові від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (ст.ст.3, 74 СК України). Таким чином, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування у таких справах є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. До того ж, цим рішенням Конституційного Суду України визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 22 серпня 2018 року по справі №644/6274/16-ц (провадження №14-283 цс 18). Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» Суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». Статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право кожного на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. При цьому органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Також ст.12 Конвенції встановлено і право на шлюб. Виходячи з аналізу вказаної норми СК України, сім'єю є соціальна група, яка складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв`язками з подружжям, кровних родичів, і здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей. Відповідно до ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З матеріалів справи, пояснень заявниці, заінтересованої особи та показань свідків вбачається, що дійсно [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживали однією сім`єю, як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу, в період часу з 01 січня 2009 року по 20 січня 2023 року. Встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який з 20 січня 2023 року вважається зниклим безвісти, як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу має для заявниці юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення у неї права на отримання грошового забезпечення, як дружини безвісно відсутнього військовослужбовця та виникнення інших особистих прав притаманних одному з подружжя, тому суд задовольняє її заяву. Відповідно до вимог ч.7 ст.294 ЦПК України судові витрати, понесені заявником у зв`язку з розглядом справи, належить віднести на її рахунок.

Outcome: approved