Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

06 травня 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, від якого вони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею та перебувають на її утриманні. Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.05.2018 року з [PERSON] стягуються на її користь аліменти на утримання спільних дітей до її повноліття. Однак на даний час, сину [PERSON] виповнилось 18 років та він навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Уманський фаховий коледж технологій та бізнесу Уманського національного університету садівництва». Термін навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025. Форма навчання: денна. Всі витрати на навчання позивач вимушена нести самостійно, оскільки син навчається на денній формі навчання та немає змоги влаштуватись на роботу. В зв`язку з чим звернулась з позовом до суду та просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до припинення навчання, але не більше ніж до досягнення сином 23-річного віку. Відповідно до вимог ст.ст. 19, 279 ЦПК України справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомленням учасників справи. 06.06.2024 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній посилається на те, що позовні вимоги визнає частково, оскільки деякі обставини вказані в позовній заяві не підтверджуються належними доказами. 04.05.2024 сину [PERSON] виповнилось 18 років, а тому стягнення аліментів на його утримання припинено. Згідно довідки відокремленого структурного підрозділу «Уманський фаховий коледж технологій та бізнесу УНУС» від 01.05.2024 № 166, студент [PERSON] навчається на 3 курсі денної форми навчання, термін навчання: з 01.09.2021 по 30.06.2025. Позивачкою ставиться вимога про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина до досягнення ним 23 років, однак термін його навчання закінчується 30.06.2025 року. Відповідач перебуває на військовій службі та отримує заробітну плату, з отриманого доходу сплачує аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини заробітку, також надає матеріальну допомогу непрацездатній матері похилого віку [PERSON] , яка перебуває на його утриманні. Крім того відповідач несе витрати на оплату житлово-комунальних послуг за місцем проживання, придбання продуктів харчування, сезонного одягу засобів гігієни. Тому відповідач пред`явлені позовні вимоги визнає частково, оскільки ст.. 7 ЗУ «Про державний бюджет на 2024 рік» визначено мінімальний розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу в сумі 3028 грн., з урахуванням матеріальної допомоги, яку повинна надавати матір дитини, відповідач вважає за можливе сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. щомісячно, з моменту звернення до суду до завершення навчання. 12.06.2024 року від позивача [PERSON] на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій остання посилається на те, що відповідач до відзиву не надав жодних доказів неможливості сплачувати аліменти у розмірі частки з усіх видів заробітку(доходу) щомісяця, не надав доказів забезпечення сина продуктами, одягом, та жодного доказу про оплату навчання свого сина. Відповідач є працездатним та працевлаштованим, отримує грошове забезпечення, а отже має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому синові, який продовжує навчання. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.05.2006, [PERSON] народився [INFO] , про що 19.05.2006 року було зроблено відповідний актовий запис № 311, батьками зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . [PERSON] , [INFO] з 06.06.2019 р. і по теперішній час зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи. З Довідки № 166 від 01.05.2024 року Відокремленого структурного підрозділу «Уманський фаховий коледж технологій та бізнесу УНУС» вбачається, що [PERSON] є студентом III курсу денної форми навчання відокремленого структурного підрозділу «Уманський фаховий коледж технологій та бізнесу Уманського національного університету садівництва». Навчається на державній формі навчання, термін навчання з 01.09.2021 до 30.06.2025. Згідно до частини третьої статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Згідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Частиною першою статті 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд зазначає, що Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Повнолітній син позивача та відповідача, продовжує навчання, не працює, оскільки навчання за денною формою навчання позбавляє останнього можливості працевлаштуватися та отримувати певний дохід, у зв`язку з чим є таким, що потребує матеріальної допомоги. Відповідач будучи працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Слід врахувати доводи відповідача при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітнього сина, наявності на його утриманні іншої неповнолітньої дитини, а саме [PERSON] , [INFO], що підтверджується рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10.05.2018р., також надає матеріальну допомогу непрацездатній матері похилого віку [PERSON] , яка перебуває на його утриманні. Відповідач у відзиві просить задовольнити позов частково та просить стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. щомісячно, однак в частині третій ст. 181 СК України передбачено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Зі змісту законодавчого формулювання вбачається, що суд не наділений правом відмовляти стягувачу у зміні способу стягнення аліментів. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ст. 191 СК України). Тому суд дійшов висновку щодо необхідності стягнення аліментів у спосіб визначений у позові позивачем у вигляді частки від заробітку (доходу) платника аліментів. Вирішуючи питання про розмір частки аліментів, суд враховує вимоги ст.ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, а саме те, що відповідач вже сплачує аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини заробітку, а розмір аліментів на двох дітей складає 1/3 частину від доходу, що є рекомендованим чинним законодавством, тому суд приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини його заробітку. За таких обставин, враховуючи можливість відповідача надавати допомогу, потребу дитини в допомозі у зв`язку з навчанням, з урахуванням наявних в справі доказів, суд вважає необхідним задовольнити позов частково. Відповідно до вимог п.3 статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень ст. 141 ЦПК України, позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. На підставі ст.ст. 180,188, 191, 199 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial