Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Панасенко А.М. звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей Прилуцької міської ради та Прилуцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), в якому просив виключити з актового запису №316 від 10.11.2023 про народження [PERSON] , відомості про батька - [PERSON] , [INFO] , та визнати [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого є [PERSON] , [INFO] . А також просив стягнути з відповідачів судові витрати. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] з 19.06.2013 року перебуває у шлюбі з [PERSON] . В квітні 2020 року між ними фактично закінчились сімейні відносини, та вони перестали проживати як одна сім`я. В липні 2021 року [PERSON] почала проживати із [PERSON] . Вели спільне господарство, проживали разом, турбувались один за одного та між нами були статеві стосунки. У [PERSON] були наміри щодо подальшого життя із нею та створення родини, однак [PERSON] був мобілізований до Збройних сил України, в зв`язку із збройною агресією російської федерації. [INFO] позивачка народила дитину - хлопчика [PERSON] . Під час реєстрації дитини у Прилуцькому районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) [PERSON] вказувала, що батьком дитини є [PERSON] , але їй повідомили, що якщо не має заяви від останнього про визнання батьківства, та дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя, то відповідно ст.122 Сімейного кодексу України батьком дитини в свідоцтві буде зазначений чоловік [PERSON] . Запис про батька в актовому записі та у свідоцтві про народження здійснений тільки по тій причині, що на час реєстрації народження дитини не розірвано шлюб між нею та відповідачем [PERSON] . Крім того, реєстрація дитини на ім`я відповідача [PERSON] покладає на нього права та обов`язки, які він не повинен нести в силу відсутності кровного споріднення з дитиною. Оскільки на сьогоднішній день у позасудовому порядку вирішити даний спір неможливо, то позивачка вимушена була звернутися до суду з даним позовом. У підготовче судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, проте останній подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився також, хоча був повідомлений про розгляд справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився також, протее надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Представник Прилуцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до суду не з`явився також, проте завчасно подав заяву до суду, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Представник служби у справах дітей Прилуцької міської ради Чернігівської області до суду не з`явився також, проте завчасно подав заяву до суду, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності та при винесенні рішення просить врахувати виключно інтереси дитини. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. За положеннями ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого відділом записів актів громадянського стану Ленінського району міста Нижній Тагіл Свердловської області РФ вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] 31 січня 1979 року було укладено шлюб. У зв`язку з чим остання змінила прізвище на « [PERSON] » (а.п.9). Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] та його батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.п.5). Відповідно до висновку молекулярно-генетичної експертизи №42295 від 14.05.2024 медико-генетичного центру «Мама папа» вбачається, що ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічною батьком дитини [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження, складає 99,99% (а.п.38-55). Відповідно до ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини (ст.133 СК України). Згідно з ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. У відповідності до пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (ст.122, 124 СК України), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (ст.126, 127 СК України). Пунктами 11, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» також роз`яснено, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК України) - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК України) - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Згідно з ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.1 ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Згідно ч.2 ст.128 СК України вбачається, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Відповідно до ч.3 ст.128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved