Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-25 00:00:00

АТ КБ "Приватбанк" звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором б/н від 29.08.2017 року у розмірі\~47662,08 грн., та судовий збір в сумі 2684,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 29.08.2017 року між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено договір, у відповідності до умов якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Згідно умов договору, відповідач зобов`язався щомісяця та у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості, проценти за користування кредитом. У порушення умов кредитного договору від 29.08.2017 року про належне, повне і своєчасне виконання зобов`язань, [PERSON] зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв`язку із чим, станом на 11.06.2023 року має заборгованість в розмірі 47662,08 грн., а саме: 38989,66 грн. - заборгованість за кредитом; 8672,42 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду подав відзив, у якому зазначив, що з позовними вимогами не згодний, просив відмовити, посилаючись на те, що Витяг з «Умов та Правил надання банківських послуг», а також Витяг з «Тарифів» не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 27 серпня 2017 року, шляхом підписання анкети-заяви, а тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», відсутність у анкеті- заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» через їх мінливий характер не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, слід вважати, що споживач не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді анкети - заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, оскільки Умови та правила надання банківських послуг - це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. І тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору Банком було дотримано вимоги, передбачені ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження із відповідачем саме тих умов, які вважав узгодженими Банк. Таким чином, нарахування банком відсотків за договором б/н від 29.08.2017, які зазначені у наданому до суду розрахунку заборгованості, є безпідставним. З урахуванням наведеного, немає підстав для стягнення з відповідача грошових коштів за договором б/н від 29.08.2017. У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у якій зазначено, що підписавши цю заяву, відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку www.privatbank.ua;https://client-bank.privatbank.ua,\~тарифами банку,\~які разом\~з цією\~заявою складають\~Договір банківського\~обслуговування.\~Окрім цього,\~зазначено що\~відповідачу було\~надано для\~ознайомлення Умови\~та правила\~в письмовому\~вигляді,\~ознайомлення з\~чим засвідчується\~власним підписом\~в Заявці\~про приєднання.\~Позивачем надана\~до суду\~копія анкети-заяви\~від 29.08.2017\~року,\~з якої\~чітко вбачається\~наступна інформація:\~персональні дані,\~адреса проживання,\~та інша\~додаткова інформація\~необхідна для\~отримання кредитної\~картки.\~Також з\~копії анкети-заяви\~чітко вбачається,\~що [PERSON] \~висловив згоду\~про укладення\~договору та\~виявив бажання\~оформити на\~своє ім`я\~Кредитку Універсальна\~GOLD\~та особистим\~підписом засвідчив,\~що погоджується\~з тим,\~що ця\~заява,\~разом із\~Пам`яткою\~клієнта,\~Умовами та\~Правилами надання\~банківських послуг,\~а також\~Тарифами становить\~між ним\~та Банком\~Договір про\~надання банківських\~послуг.\~Відповідач ознайомився\~і згоден\~з Умовами\~та Правилами\~надання банківських\~послуг та\~Тарифами банку.\~Також до\~матеріалів позовної\~заяви долучено\~«Витяг з\~Тарифів обслуговування\~кредитних карт\~«Універсальна»,\~з якого\~вбачається,\~що на\~момент оформлення\~кредиту Банком\~встановлено поточну\~процентну ставку\~у розмірі\~3,5%,\~вказано розміри\~комісій та\~штрафів,\~розмір щомісячного\~платежу тощо.\~Тобто,\~сторонами при\~укладенні Кредитного\~договору були\~досягнути усі\~істотні умови\~договору.\~Так,\~відповідач підписанням\~Анкети-заяви\~позичальника приєднався\~до Умов\~та Правилами\~надання банківських\~послуг.\~Заява разом\~з Умовами\~та Тарифами\~є договором\~про надання\~банківських послуг.\~Крім того,\~з виписки\~по карткового\~рахунку,\~чітко прослідковується,\~що відповідачу\~було встановлено\~кредитний ліміт\~та вбачається,\~що відповідач\~користувався грошима,\~а отже\~й отримав\~кредитну картку\~Універсальна GOLD,\~оскільки проведення\~вказаних операцій\~є неможливим\~без наявності\~картки. З розрахунку\~заборгованості та\~виписки про\~рух коштів\~чітко вбачається,\~що позивач\~частково сплачував\~заборгованість за\~договором.\~Користуючись кредитними\~коштами,\~відповідачу були\~добре відомі\~і зрозумілі\~умови договору,\~а тому\~його твердження\~щодо не\~знання тарифів,\~умов та\~правил не\~відповідають дійсним\~обставинам справи. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Разом з тим, Умовами договору визначено (п. 2.1.1.2.3.), що Банк має право в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт. Пунктом 2.1.1.2.4. УіП встановлено, що підписання цього договору є прямою та безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого банком. Також представник позивача зауважив, що згідно виписки по рахунку, вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за Договором, а тому посилання відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не має прийматись судом до уваги. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог. Як вбачається з матеріалів справи, 29 серпня 2017 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, шляхом підписання анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 16). У заяві зазначено, що відповідач погоджується з тим, що дана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився з «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також «Тарифами банку», які були надані йому для ознайомлення в письмову вигляді. Відповідно до довідки банку, 29 серпня 2017 року відповідачу було надано кредитну картку 5168742203871367, термін дії до 05/21, тип картки «Універсальна» GOLD. Як вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] , кредитний ліміт, встановлений 29 серпня 2017 року в розмірі 1800 грн., в подальшому змінювався (а.с.15). Внаслідок неналежного виконання відповідачем обов`язків за кредитним договором станом на 11 червня 2023 року утворилася заборгованість у розмірі\~38989 грн 66 коп., яка складається з: 38989 грн. 66 коп. заборгованості за кредитом; 8672 грн. 42 коп. - заборгованості за відсотками за користування кредитом (а.с. 5-13). В ст.15 ЦК України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.1, 2 п.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що непередбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися в тому числі неустойкою (штрафом, пенею). Відповідно до ч.1 ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, в зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом ч.ч. 1-3 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно ст. 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору. У ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як вбачається зі змісту ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами. Поряд з цим, позовна заява не містить обґрунтувань щодо необхідності задоволення даної вимоги. Як вбачається з матеріалів справи, в Анкеті-заяві позичальника № б/н від 29 серпня 2017 року не зазначена відсоткова ставка за несвоєчасне погашення кредиту, будь яких інших угод з цього приводу між сторонами, матеріали справи не містять. Крім того, в цій заяві відсутні умови договору про встановлення відповідальності в вигляді відсотків неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Отже, сама по собі підписана анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг без надання належних та допустимих доказів, що підтверджують укладення договору, не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами, пені та штрафів за невиконання кредитного договору. З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит,\~у розмірі 8672 грн. 42 коп. до позовної заяви позивачем надано розрахунок заборгованості, з\~\~якого вбачається, що заборгованість по відсотках, нараховувалась з розрахунку процентної ставки 84% річних. Разом з тим, матеріали справи не містять\~доказів погодження між сторонами істотних умов з відсотків за користування кредитними коштами. Враховуючи викладене, та зважаючи на те, що умовами Анкети-заяви від 29 серпня 2017 року, яка підписана [PERSON] , не\~передбачено обов`язку останнього щодо погашення заборгованості за відсотками, за таких обставин, суд вважає, що відсутні підстави в задоволенні позовних\~вимог про стягнення заборгованості за відсотками. Крім того, позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самої анкети-заяви, посилався на витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті: www.privatbank.ua, як невід`ємні частини спірного договору. Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт та витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які розміщені на сайті: https://www.privatbank.ua, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування. При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що саме цей витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку розумів відповідач [PERSON] , ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву б/н від 29 серпня 2017 року про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк». Також, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення та дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-16 цс 15 і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Суд, вважає, що в цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини 1 статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк». З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які надав банк, відповідач розумів, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах 1, 3статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року № 39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН, зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. Отже, відсутні правові підстави для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за відсотками в сумі 8672,42 грн. З позовом про визнання недійсним кредитного договору б/н від 29.08.2017 року [PERSON] до суду не звертався. Крім того, з розрахунку заборгованості наданого банком, вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами. Доказів на спростування вказаного розрахунку, відповідачем не надано. Суд зазначає, що позивачем доведено факт отримання кредиту та наявності заборгованості у відповідача у розмірі 38989,66 грн. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження №14-131цс19. Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що частка задоволених позовних вимог складає 81,80 %, то витрати зі сплати судового збору у розмірі 2195,51 грн. (2684 грн.*81,80/100) підлягають стягненню з відповідачів\~на користь позивача.

Outcome: partial