Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до відповідача [PERSON] , у якому просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] та стягнути на її користь пеню за просторочення сплати алментів за період з 01.09.2013 року до 16.03.2023 року у сумі 87 263 грн.. В обгрунтування позову вказує, що вона з відповідачем проживала спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 2010 року до травня 2012 року. В період їх спільного проживання [INFO] народився син [PERSON] . Відповідач на підставі його заяви записаний як батько дитини. Однак вказує, що з червня 2012 року відповідач не проживає разом із позивачем, не піклується про дитину, не проявляє жодної зацікавленості в його житті, не допомагає матеріально, не відвідує її та сина. Також вказує, що відповідач не належним чином виконував свої зобов`язання щодо сплати аліментів. Продовжував інорувати свій обов`язок по утриманню сина. Внаслідок чого за виконавчим листом №280/1968/13-ц, виданим Коростишівським районним судом утворилася заборгованість, яка станом на 16.03.2023 року становить 87 263 грн., що підтверджується довідкою з виконавчої служби. Тобто відповідач не приймає участі у вихованні сина. Свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками по відношенню до дитини, без поважних причин ухиляється від їх виконання. Син перебуває на її утриманні. Відповідач не допомагає дитині фінансово та будь-яким іншим способом, не проявляє ніякого інтересу до дитини, через це позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно їх сина. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені налженим чином. Представник позивача надіслав до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Просить позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду. Примірник позову з додатками, який надіслано за останнім відомими зареєстрованим місцем проживання відповідача повернувся до суду з відміткою працівника пошти "адресат відсутній за вказаною адресою", що відповідно до ст. 128 ЦПК України свідчить про вручення поштового відправлення. Причина неявки до суду невідома, відзиву, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило, а тому суд розглянув справу без її участі. Представник третьої особи органу опіки Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, щодо ухвалення рішення покладаються на розсуд суду. Надіслали до суду висновок щодо недоцільності позбавлення батьківських прав відповідача. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 11). Згідно акту депутата Глибочицької сільської ради від 10.07.2023 року Онищенко Г.М. вбачається, що позивач [PERSON] проживає разом із сином за адресою: [ADDRESS] . Батько дитини - [PERSON] , зі слів сусідів за вказаною адресою не проживає та не проживав, дитину не відвідує. Вказані обставини також підтверджуються довідкою від 10.07.2023 року наданою директором Студеницького ЗДО Лісєєвою А.О. Згідно характеристики виданої класним керівниом Н.Нацевич та директором Студеницького ліцею Глибочицької сільської О.Цимбалюк, слідує, що відповідач [PERSON] за період навчання сина [PERSON] у даному навчальному закладі жодного разу не приходив до ліцею, не цікавився його успішністю, не відвідував батьківські збори. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів наданого Попільнянським ВДВС у Житомирському районі Житомирської області Центрального МУМЮ (м. Київ) слідує, що станом на 16.03.2023 року у [PERSON] в рамках виконавчого провадження ВП [NUMBER] наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 87 263,23 грн. З висновку органу опіки та піклування Глибочицької сільської ради затвердженого рішенням виконавчого комітету Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області від 25.01.2024 №14 вбачається недоцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вказано, що відсутність інформації про місце перебування батька [PERSON] , унеможливлює з`ясувати обставини, які стали причиною неналежного виконання батьківських обов`язків. При цьому вказано, що за останньою відомою адресою [PERSON] не проживає та міг виїхати до АРК Крим Україна. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язанні виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно ст. 12 Закону України, «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.06.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як встановлено судом, [PERSON] злісно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню свого сина, не піклується про його фізичний та духовний розвиток. Не спілкується з дитиною та не провідує його, не виявляє інтересу до життя, не з`являється за місце проживання сина протятом тривалого часу, що свідчить про свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками, небажання відповідача підтримувати родинні стосунки з дитиною, самоусунення у здійсненні обов`язків як батька відносно свого сина. У матеріалах справи наявний висновок органу опіки і піклуванння щодо недоцільності позбавлення відповідача батьківських прав, який пов`язує відсутність інформації про місце перебування [PERSON] , як неможливість з`ясувати обставини, які стали причиною неналежного виконання батьківських обов`язків. При цьому суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим або суперечить інтересам дитини. Так наведені у висновку обставини жодним чином не виправдовують та не наводять об`єктивних та поважних причин неможливості виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків. Крім того відповідач має обов`язок з утримання дитини та сплати аліментів, однак його не виконує, не надає матеріальної допомоги сину, не провідує його, протилежних доказів суду не надано. Згідно наданого розрахунку заборговності зокрема вбачається, що відповідач жодного разу не сплатив аліменти. Хоча такий обов`язок може виконуватися навіть у випадку не проживанння батька разом із дитиною. Таким чином суд вважає доведеною обставину щодо свідомого самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків по відношенню до сина [PERSON] , [INFO] .. Відповідач не цікавиться життям дитини, не спілкується з сином, не впливає на його духовний розвиток, відтак суд вважає, що наявні достатні правові підстави для застосування крайнього заходу впливу до відповідача шляхом позбавлення його батьківських прав, який відповідатиме інтересам дитини, які мають першочергове значення, тому така вимога підлягає задоволенню. Щодо стягнення пені по сплаті аліментів. Згідно з ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Такий правовий висновок, викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 572/1762/15-ц від 25 квітня 2018 року та у справі № 333/6020/16-ц від 03 квітня 2019 року. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц. З урахуванням наведеного, відповідно до вимог ст.196 СК України, позивач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів наданого Попільнянським ВДВС у Житоирському районі Житомирської області Центрального МУМЮ (м. Київ) слідує, що станом на 16.03.2023 року у [PERSON] в рамках виконавчого провадження ВП [NUMBER] наявна заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 87 263,23 грн. Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені за період з 01.09.2013 року до 28.02.2023 року(3468 днів), що становить 1 047 073,74 грн., суд вважає його арифметично вірним та таким, що відповідає положенням, викладеним у вищенаведеній правовій позиції Великої Палати Верховного Суду. Проте, оскільки вказана сума перевищує 100% заборгованості по аліментах, сукупний розмір якої станом на 16.03.2023 року становить 87 263,23 грн., яка вказана у наданому Попільнянським ВДВС у Житоирському районі Житомирської області Центрального МУМЮ (м. Київ) розрахунку, то з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 87 263,23 грн. неустойки ( пені) у межах заявлених нею позовних вимог. Враховуючи, що відповідачем доказів відсутності його вини у виникненні заборгованості по сплаті аліментів не надано, суд вважає, що позивач має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. У зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів, яка становить 87 263 грн., тому позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судовий збір у розмірі 1073,60 грн., а також з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн. за позовну вимогу про пені за прострочення сплати аліментів. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.164-166, 196 СК України,

Outcome: approved