Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-08 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно - страхова компанія» звернулось до Подільського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідачки суму сплаченого страхового відшкодування у порядку суброгації у розмірі 23508 грн 96 коп., а також судовий збір в сумі 2147 грн 20 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20 листопада 2020 року між ПрАТ «УПСК» та [PERSON] укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 047/078/001488, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортного засобу «Skoda», д.н.з. [NUMBER] . 27 серпня 2021 року в місті Києві на пр. Мінському сталася дорожньо - транспортна пригода за участі транспортних засобів: «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] , яким керувала відповідачка та Skoda», д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди застрахованому транспортному засобу «Skoda», д.н.з. [NUMBER] , було завдано механічних ушкоджень, що підтверджується Актом огляду транспортного засобу. Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2021 року відповідачку було визнано винною у вчиненні дорожньо - транспортної пригоди. Згідно Ремонтної калькуляції від 06 вересня 2021 року загальна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Skoda», д.н.з. [NUMBER] , склала 72214 грн 13 коп. У зв`язку з тим, що цивільно правова - відповідальність потеплілої особи була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, остання звернулась до позивача з повідомленням про настання дорожньо - транспортної пригоди та заявою про виплату страхового відшкодування. Позивачем було відшкодовано потерпілій особі завдані в результаті дорожньо - транспортної пригоди збитки в сумі 60178 грн 44 коп. На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно - правова відповідальність відповідачки була застрахована в ПрАТ «СК «ВАН КЛІК» згідно Полісу № ЕР/2055518419, у зв`язку з чим, позивач звернувся до страховика з заявою про виплату суми страхового відшкодування, на що ПрАТ «СК «ВАН КЛІК» здійснило виплату страхового відшкодування в сумі 36669 грн 48 коп. Отже, враховуючи, що відповідачка є особою відповідальною за заподіяний збиток внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, після виплати страхового відшкодування на користь потерпілої сторони, позивач набув право суброгації до відповідача у розмірі різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням у розмірі 23508 грн 96 коп. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 травня 2024 року, головуючим суддею у справі визначено Будзан Л.Д. 16 травня 2024 року ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку з повідомленням (викликом) сторін, яку сторони отримали в установлений законом строк, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом надсилання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомила, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористалась. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011, згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаною в матеріалах справи (зокрема позовній заяві), яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із тим, що відповідачка своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду сторони позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 20 листопада 2020 року між ПрАТ «УПСК» та [PERSON] укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 047/078/001488, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортного засобу «Skoda», д.н.з. [NUMBER] . 27 серпня 2021 року в місті Києві на пр. Мінському сталася дорожньо - транспортна пригода за участі транспортних засобів: «Hyundai», д.н.з. [NUMBER] , яким керувала відповідачка та Skoda», д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди застрахованому транспортному засобу «Skoda», д.н.з. [NUMBER] , було завдано механічних ушкоджень, що підтверджується Актом огляду транспортного засобу. Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2021 року відповідачку було визнано винною у вчиненні дорожньо - транспортної пригоди. Згідно Ремонтної калькуляції від 06 вересня 2021 року загальна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Skoda», д.н.з. [NUMBER] , склала 72214 грн 13 коп. У зв`язку з тим, що цивільно правова - відповідальність потеплілої особи була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, остання звернулась до позивача з повідомленням про настання дорожньо - транспортної пригоди та заявою про виплату страхового відшкодування. Позивачем було відшкодовано потерпілій особі завдані в результаті дорожньо - транспортної пригоди збитки в сумі 60178 грн 44 коп., що підтверджується копією платіжного доручення № 19222 від 01 жовтня 2021 року. На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно - правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «СК «ВАН КЛІК» згідно Полісу № ЕР/2055518419, у зв`язку з чим, позивач звернувся до страховика з заявою про виплату суми страхового відшкодування, на що ПрАТ «СК «ВАН КЛІК» здійснило виплату страхового відшкодування в сумі 36669 грн 48 коп. Отже, враховуючи, що відповідачка є особою відповідальною за заподіяний збиток внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, після виплати страхового відшкодування на користь потерпілої сторони, позивач набув право суброгації до відповідача у розмірі різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням в сумі 23508 грн 96 коп. (72214 грн 13 коп. - фактичний розмір заподіяної шкоди, 36669 грн 48 коп. сума страхового відшкодування, яка виплачена ПрАТ «СК «ВАН КЛІК» на користь ПрАТ «УПСК»). Статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за задані збитки (суброгація). Виходячи із вищезазначеного, можливість застосування механізму суброгації обмежена рамками майнового страхування з урахуванням наведених приписів. За своєю правовою природою регрес істотно відрізняється від суброгації. Основна відмінність полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає у особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника, відповідно регрес - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Роз`яснення про застосування вищезазначених понять також наведені у п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 згідно з яким, при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Згідно ч. 1 ст. 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки відповідач не відшкодував різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), та згідно з положеннями ст. 1194 Цивільного кодексу України позивач отримав право вимоги на таке відшкодування, то відповідач повинен відшкодувати шкоду позивачу у примусовому порядку. Як зазначив Верховний Суд України в постанові від 10.02.2016 у справі № 6-2878 цс15, за змістом ст. 1194 ЦК Україні в системному зв`язку зі ст. 993 цього Кодексу та ст. 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування завданої потерпілому шкоди, то страховик, який виплатив страхове відшкодування, на підставі статті 1194 ЦК України, має право звернутися безпосередньо до страхувальника з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи вищевикладене, і оскільки винною у вчиненні ДТП є відповідачка, то позивач має право вимоги про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в сумі 23508 грн 96 коп. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов є доведеним та обґрунтованим, і підлягає до задоволення. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2147 грн 20 коп., що підтверджено платіжною інструкцією від 29 грудня 2023 року, яка міститься у матеріалах справи. Отже, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2147 грн 20 коп.

Outcome: approved