Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-04 00:00:00

У травні 2024 року до Октябрського районного суду м. Полтави надійшла позовна заява [PERSON] , подана адвокатом Омелай Д.В., до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про зменшення розміру аліментів на двох дітей, в якій прохав зменшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на підставі рішення Совєтського районного суду міста Макіївки Донецької області від 22.12.2008 року у справі № 2- 2093/2008р. на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та на підставі судового наказу Октябрського районного суду м. Полтави від 13.11.2023 року у справі № 554/10534/23 на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини з усіх видів його доходів на 1/6 частину всіх видів доходу кожній дитині, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Ухвалою суду від 24.06.2024 року відкрито провадження у справі у спрощеному позовному провадженні. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, подали заяву про розгляд справи без їх участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. У судове засідання відповідачі не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, поважних причин неявки суду не повідомили. Заяв, клопотань, відзиву на позов від відповідачів до суду не надходило. Ураховуючи викладене та те, що позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст. ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Встановлено, [PERSON] , [INFO] , є спільною дитиною [PERSON] та [PERSON] , а також, що дитина проживає із матір`ю та знаходиться на її утриманні. Рішенням Совєтського районного суду міста Макіївки Донецької області від 22.12.2008 року у справі № 2-2093/2008 стягнуто з [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі частки з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а.с.17-18). З 15.09.2012 року позивач [PERSON] перебуває у шлюбі із [PERSON] , з якою позивач має спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Октябрського районного суду м. Полтави від 13.11.2023 року у справі №554/10534/23 стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 07.11.2023 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 16). У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі №727/1599/22. Відповідно до ч.1,5 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Як встановлено судом, позивач сплачує аліменти на тримання двох неповнолітніх дітей по 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), що становить 50 відсотків його заробітку (доходу), що суперечить вимогам ст.183 ч.5 СК України. Таким чином, визначаючи розмір аліментів, враховуючи визначений законодавством розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на час судового розгляду, аналізуючи норми закону з урахуванням поданих сторонами доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень, враховуючи те, що загальний розмір аліментів, які будуть стягуватись з позивача на утримання двох неповнолітніх дітей буде відповідати розміру аліментів визначеному нормами ст.185 СК України, а відтак суд вважає, що позов підлягає задоволенню. При цьому, згідно з роз`ясненнями п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Також в рішенні суду про зменшення або збільшення розміру аліментів судом зазначається про відкликання виконавчого листа, на підставі якого судом стягувались аліменти, оскільки державний виконавець тільки на підставі пункту 10 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» повертає до суду виконавчий лист у зв`язку з відкликанням виконавчого листа судом, при цьому при винесенні постанови про повернення виконавчого листа державний виконавець зазначає про розмір заборгованості зі сплати аліментів на момент закінчення виконавчого провадження. Надмірний формалізм може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі № 344/6262/19. У зв`язку з зміною розміру аліментів, виконавчий лист, виданий на підставі рішення Совєтського районного суду міста Макіївки Донецької області від 22.12.2008 року у справі № 2-2093/2008 та судовий наказ Октябрського районного суду м.Полтави від 13.11.2023 року у справі №554/10532/23 визнати такими, що не підлягають виконанню. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позивачем не заявлено вимоги про відшкодування відповідачами судових витрат.

Outcome: approved