Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати за ними право власності по 1/3 ідеальної частки земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 4610136300:05:001:0081 за кожним. Свої вимоги мотивує тим, що житловий будинок [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності позивачам та відповідачу, а саме: кожному із співвласників належить по 1/3 частці будинку. Позивачі успадкували свої частки житлового будинку після смерті їх батьків. Проте, листами Другої державної нотаріальної контори Львівської області від 20 липня 2023 року №815/02-14 та від 14 лютого 2024 року № 119/02-14 позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частини земельної ділянки по [ADDRESS] , оскільки нотаріус не може визначити склад спадкового майна через те, що земельна ділянка належала спадкоємцям на праві спільної сумісної власності. Так, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю від 30 січня 1997 року серія ЛВ № 30501003 земельна ділянка по [ADDRESS] , кадастровий номер 4610136300:05:001:0081, належить на праві спільної сумісної власності померлим [PERSON] , [PERSON] та відповідачу [PERSON] . В зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивачі позов підтримали, дали пояснення аналогічні вищенаведеному, просять позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, про що подав письмову заяву. 15 березня 2024 року ухвалою суду у справі було відкрито загальне позовне провадження, призначене підготовче судове засідання, витребувано в Другій Львівській державній нотаріальній конторі копії матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , [PERSON] . 04 квітня 2024 року до суду надійшли копії матеріалів спадкової справи № 767, відкритої після смерті [PERSON] /а.с.67/. 11 липня 2024 року до суду надійшли копії матеріалів спадкової справи № 179/2021, відкритої після смерті [PERSON] /а.с.113/. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Реєстраційного посвідчення за реєстровим № 1015 та витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 24829374, виданих Львівським комунальним підприємством Львівської обласної ради Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» житловий будинок [ADDRESS] належав на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а саме: кожному із співвласників належало по 1/3 частці будинку /а.с.72,168/. З Державного акту на право приватної власності на землю від 30 січня 1997 року серія ЛВ № 30501003 та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0000351912024 убачається, що земельна ділянка по [ADDRESS] , кадастровий номер 4610136300:05:001:0081, належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] /а.с.7-13/. [INFO] помер [PERSON] , а [INFO] помер [PERSON] /а.с.66,114, зворот/. Після смерті двох вищевказаних співвласників нерухомого майна їх частки у житловому будинку [ADDRESS] успадкували позивачі [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом, які посвідчені державними нотаріусами Другої Львівської державної нотаріальної контори, зареєстровані в реєстрі за № 1401 від 02 травня 2001 року та № 3-27 від 14 січня 2010 року /а.с.75,122/. Таким чином, житловий будинок [ADDRESS] станом на час виникнення спірних правовідносин належить на праві спільної часткової власності позивачам [PERSON] , [PERSON] та відповідачу [PERSON] , а саме: кожному зі сторін належить по 1/3 частці будинку /а.с.3,4/. Разом з тим, листами Другої державної нотаріальної контори Львівської області від 20 липня 2023 року №815/02-14 та від 14 лютого 2024 року № 119/02-14 позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частини земельної ділянки по [ADDRESS] , оскільки нотаріус не може визначити склад спадкового майна через те, що земельна ділянка належала спадкоємцям на праві спільної сумісної власності /а.с.93,136,137/. Згідно з частиною першою\~статті 58 Конституції України\~закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до\~статті 5 ЦК України\~акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі. З огляду на вищезазначені вимоги в указаній справі повинні застосовуватись положення актів цивільного законодавства, чинні на момент виникнення спірних правовідносин, а саме, як норми\~ЦК Української РСР 1963 року, так, і норми ЦК України. Відповідно до\~статті 524 ЦК УРСР\~спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно з\~статтею 525 ЦК УРСР\~часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.\~Статтею\~\~527 ЦК УРСР\~визначено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно із статтями 112 ЦК УРСР майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам . Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Відповідно до\~\~статті 1225\~ЦК України\~право власності\~на земельну\~ділянку переходить\~до спадкоємців\~на загальних\~підставах,\~із збереженням\~її цільового\~призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд, об`єкта незавершеного будівництва, щодо якого зареєстровано право власності/спеціальне майнове право, переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Згідно із\~статтею 1223\~ЦК України\~право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 370\~ЦК України\~передбачено,\~що співвласники\~мають право\~на виділ\~у натурі\~частки із\~майна,\~що є\~у спільній\~сумісній власності,\~крім випадків,\~установлених законом. У\~разі виділу\~частки із\~майна,\~що є\~у спільній\~сумісній власності,\~вважається,\~що частки\~кожного із\~співвласників у\~праві спільної\~сумісної власності\~є рівними,\~якщо інше\~не встановлено\~домовленістю між\~ними,\~законом або\~рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому\~статтею 364\~цього Кодексу. У пункті 12\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року N\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» роз`яснено, що\~у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті\~370, частина друга статті\~372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. З огляду на те, що за життя спадкодавці [PERSON] , [PERSON] не укладали з іншим співвласником відповідачем [PERSON] письмовий договір щодо поділу часток\~\~майна, що знаходиться\~\~у спільній сумісній власності або виділ частки такого майна, суд приходить до висновку, що частки співвласників спірної земельної ділянки є рівними. Беручи до уваги, що за життя [PERSON] , [PERSON] , останніми не було вирішено питання про поділ чи виділ частки земельної ділянки належній їм та відповідачу на праві спільної сумісної власності, а суд прийшов до висновку, що частка кожного з них у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку кадастровий номер 4610136300:05:001:0081 складала - 1/3 частки, отже, до\~\~позивачів, які є спадкоємцями після померлих [PERSON] , [PERSON] , переходить право власності, які мали спадкодавці, тобто, по 1/3 частки спірної земельної ділянки на кожного з позивачів. Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі у їх сукупності прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Щодо судового збору, то такий слід покласти на позивачів, оскільки останні не просять його стягати на їх користь з відповідача.

Outcome: approved