Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-04 00:00:00

Позивач [PERSON] просить суд розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 01 листопада 2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис №2693. Позивач зазначає, що спільних дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось, через різні погляди на сімейне життя, шлюбні відносини між ними припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Стверджує, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, а тому бажає його розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак в позові виклала клопотання про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзив не подав, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. За таких обставин, суд постановив у судовому засіданні ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, в порядку статей 280, 281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані стороною позивача. Відповідач свою позицію щодо заявлених позовних вимог суду не надав, а відтак виходячи з положень ч. 4 ст. 12 ЦПК України, самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Статтею 3 СК України передбачено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Стаття 55 СК України передбачає, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Згідно частин 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 01 листопада 2022 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 2693. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що сім`я сторін розпалась повністю, сторони шлюбні відносини не підтримують і підтримувати не збираються, їх спільне життя суперечить інтересам позивача та відповідача, а збереження сім`ї є неможливим, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Водночас суд зазначає, що згідно зі ст. 113 СК України, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Здійснивши системний аналіз вищенаведеної норми, суд дійшов висновку, що право на вибір прізвища є правом особи, яка його самостійно змінила, що реалізується на власний розсуд відповідною особою. При цьому зміна прізвища фізичної особи здійснюється на підставі її волевиявлення та виключно у порядку, що встановлений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відповідними органами реєстрації актів цивільного стану. Одночасно слід роз`яснити, що відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України суд наділений повноваженнями зазначати про вибір прізвища у рішенні суду про розірвання шлюбу виключно у разі розгляду такої справи в порядку окремого провадження. При розгляді справи в позовному провадженні до компетенції суду вирішення даного питання не відноситься. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.3, 55, 56, 112 СК України,

Outcome: approved