Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

У квітні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 19 листопада 2005 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 травня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач відзив на позов не подав. Позивач у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що позов підтримує. Відповідач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно із частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 19 листопада 2005 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис № 2218 (а.с. 3). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Як зазначено\~у позовній\~заяві,\~подружні відносини\~подружжя припинило,\~спільне господарство\~не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Позивачем також додано до позовної заяви копії термінових заборонних приписів серії АА № 429761 від 30.01.2024 та серії АА № 429762 від 30.01.2024, які видані стосовно кривдника [PERSON] , у зв`язку із вчиненням останнім домашнього фізичного та психологічного насильства відносно [PERSON] та неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (а.с. 10, 11). Згідно із частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до положень частин третьої та четвертої статті 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню, а позов - задоволенню. Щодо клопотання позивача про зміну її прізвище, суд зазначає, що відповідно до пункту 2 статті 16 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 за № 2398VI, державну реєстрацію зміни прізвища проводить відповідний орган державної реєстрації актів цивільного стану за заявою фізичної особи за місцем її проживання за наявності в архівах відділів державної реєстрації актів цивільного стану відповідних актових записів цивільного стану та відомостей у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян. Крім того, оскільки відповідач, як особа з інвалідністю 2-ої групи (посвідчення серії [NUMBER] від 13.09.2018), звільнений від сплати судового збору відповідно до закону, позивачу, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved