Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Свої вимоги обгрунтовує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] у них народився син [PERSON] . Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25.10.2007 року у справі №2-5665 було стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 400,00 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. А в подальшому, рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 03 квітня 2013 року по справі №2610/23469/2012 розмір аліментів було змінено та стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, який повинен бути на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Для виконання вказаного рішення позивачка звернулась до виконавчої служби, внаслідок чого з 29.08.2014 року по сьогоднішній день на примусовому виконанні Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавчий лист №2610/23469/2012 виданий Шевченківським районним судом міста Києва від 01.04.2014 року про стягнення аліментів, виконавче провадження № [NUMBER] від 29.08.2014 року. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів на утримання сина за період з 01 квітня 2013 року по 23 червня 2021 року ( день повноліття дитини) у розмірі 252 996,32 гривень, що підтверджується копією розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по ВП № [NUMBER] від «21» березня 2024 року. В зв`язку з вищезазначеним, позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 252 996,32 грн. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, представниця позивачки звернулась до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, розглянути справу за її відсутності та заперечила щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не з`явився про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. У відповідності до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі зібраних у справі доказів. Підстав для проведення заочного розгляду справи суд не вбачає, оскільки позивач заперечив проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. [INFO] народився [PERSON] , батьками яких є позивачка та відповідач по праві. Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 03 квітня 2013 року по справі № 2610/23469/2012 розмір аліментів було змінено та стягнуто з [PERSON] аліменти в розмірі частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня набрання законної сили рішення і до досягнення сином повноліття. Для виконання вказаного рішення позивачка звернулась до виконавчої служби, внаслідок чого 29.08.2014 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження № [NUMBER]. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 23.06.2021 року (день повноліття дитини) заборгованість по аліментам на утримання сина за період з 01.04.2013 по 23.06.2021 склала 252 996,32 грн. (а.с. 21-22). Відповідно до ч.1. 2 ст. 196 Сімейного кодексу України. У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду України викладеної в Постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц пеня за прострочення сплати аліментів новий порядок розрахунку пені. Так, Постанова містить правовий висновок, що зобов`язання зі сплати аліментів носити періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення пені на підставі ч. 1 ст. 196 СК України суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням встановленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Далі потрібно підсумувати розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначити загальну торбу пені за увесь період заборгованості шляхом додавання показників за кожен місяць. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а й нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19.01.2022 року справа №711/679/21 провадження №61-18434св21, зазначив, що «при застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Колегія суддів, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховуються. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується». Як вбачаються з розрахунку розмір заборгованості станом на 23.06.2021 року (тобто на момент досягнення дитиною повноліття) становить 252 996,32 грн., тому з урахуванням того, що пеня не може перевищувати 100 відсотків заборгованості на яку вона нараховуються, одержувач аліментів має право на стягнення 252 996,32 грн. пені. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення пені по аліментам підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved