Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-31 00:00:00

І. Зміст спору Представник ТОВ «ФК «Ейс» звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача у свою користь заборгованість за кредитним договором № №00-7994141 від 17.05.2023 у розмірі 19 525,00 гривень та судові витрати у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 гривень. Вимоги мотивує тим, що 17.05.2023 року між ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" та відповідачем [PERSON] укладено Договір кредитної лінії №00-7994141 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Зі змісту кредитного договору слідує, що у ньому визначені основні істотні умови, характерні для такого виду договору, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Відповідач погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у повному обсязі. Всупереч умовам кредитного договору відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого має заборгованість в сумі 19 525,00 грн., яка складається з: 5 775,00 грн - заборгованості по кредиту та 13 750,00 грн заборгованості по несплаченим відсотків за користування кредитом. 18.12.2023 року між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «ФК «Ейс» було укладено договір факторингу №1-18122023 відповідно до умов якого позивачу було відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-7994141. Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу від ТОВ «Качай гроші» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 19\~525,00 гривень. ТОВ «ФК «Ейс» не здійснювало нарахувань за кредитним договором. Розрахунок заборгованості, підготовлений ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" за Договором №00-7994141 від 17.05.2023 року на момент його відступлення. Враховуючи наведене, позивачем належним чином доведено факт отримання кредитних коштів відповідачем, зокрема, попереднє підписання кредитного договору та ознайомлення з його умовами, в результаті чого боржник взяв на себе зобов`язання повернення кредиту, які він не виконав в повному обсязі, тобто не здійснював часткові та своєчасні погашення. В ході передачі прав вимоги за факторинговим договором, право вимоги за Договором №00-7994141 від 17.05.2023 року перейшло до позивача, що свідчить про факт отримання права грошової вимоги до Відповідача в розмірі 19 525,00 грн. ІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді Іваничівського районного суду Волинської області від 26.06.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятиденний строк на подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, та п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Судом вжито заходів щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи, зокрема, ухвалу суду про відкриття провадження у справі скеровано сторонам. Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження, копія позовної з додатками направлена за адресою зареєстрованого місця проживання, що відповідає вимогам п. 2 ч. 7 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України. 13.06.2024 року конверт із вказаними документами вручено особисто відповідачу [PERSON] про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, наявне у матеріалах справи. Враховуючи, що судом вжито належних заходів для повідомлення відповідача про відкриття провадження у цій справі, а також, беручи до уваги строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення. Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзиву на позовну заяву, про причини неподання суд не повідомив, а тому суд на підставі ч. 8\~ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст. 178 та ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно з вимогами ч. 2 ст.247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов таких висновків. ІІІ. Обставини справи, встановлені судом 17.05.2023 між ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" та Відповідачем [PERSON] , укладено Договір кредитної лінії №00-7994141, відповідно до п.1.1 якого кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у вигляді кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредитного ліміту складає 5500 гривень, тип кредиту\~кредитна лінія, строк дії кредитної лінії 120 днів. Позичальник зобов`язується повернути кредит кредитодавцю 14.09.2023 року або достроково (п.п.1.2, 1.3 договору). Відповідно до п.1.4 договору тип процентної ставки\~фіксована. Знижена процентна ставка становить 1,75% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше рекомендованої дати оплати. Стандартна процентна ставка складає 2,50% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в п.1.3 цього договору, після 20 дня користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом, по день повернення кредиту. Згідно п.1.5 кредитного договору за надання кредиту позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю комісію у розмірі 5,00% від суми кредиту, що складає 275 гривень. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладання договору становить 6\~178,00 %. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладання договору складає 21\~450,00 гривень (п. п. 1.7, 1.8 договору). Згідно п.2.3 договору дата надання/видачі кредиту\~дата перерахування кредитодавцем зі свого поточного рахунку коштів кредиту в сумі 5\~775,00 гривень на карту позичальника № [NUMBER] , яка зазначається у форматі ХХХХХХ****ХХХХ, емітовану банком України. Проценти за користування кредитом нараховуються на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, з дня видачі кредиту до дати фактичного повного повернення кредиту, протягом строку визначеного договором (п.3.4 договору). Такий договір відповідно до п.7.11 підписаний з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію» (а.с.9-12). З графіку платежів, підписаного [PERSON] з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, слідує, що кредит надається в сумі 5\~500,00 гривень на 120 днів з 17.05.2023 року по 14.09.2023 року, визначено загальну вартість кредиту, яка становить 21\~450,00 гривень, яка складається з: 5\~500 гривень суми кредиту за договором та 15 675,00 гривень процентів за користування кредитом; 275 гривень комісії за надання кредиту. Проценти оплачуються кожні 20 днів (а.с.13). Відповідач, під час укладення договору ознайомився з його текстом та змістом в цілому, у тому числі з графіком щомісячних платежів за кредитним договором, паспортом споживчого кредиту (а.с.28-29), жодних заперечень щодо уточнення чи зміни викладу не висловив та з ним погодився, зміст договору жодним чином не порушує його законних прав та інтересів, про що свідчать його електронний підпис (одноразовий ідентифікатор). ТОВ «Качай гроші» свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі. Згідно детального розрахунку заборгованості (а.с.44) та виписки з особового рахунку за кредитним договором (а.с.35) [PERSON] має заборгованість за кредитним договором №00-7994141 від 17.05.2023 року в сумі 19\~525,00 грн, яка складається з: 5\~775,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту та 13\~750,00 грн прострочена заборгованість за відсотками. 18.12.2023 року між ТОВ «ФК «Ейс» (Фактор) та ТОВ «Качай гроші» (Клієнт) укладено договір факторингу №1-18122023 (а.с.36-41), згідно з умовами якого фактор зобов`язується передати клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Згідно п.4.2 договору факторингу клієнт зобов`язаний протягом 60 робочих днів з дати укладення даного договору, за умови оплати клієнту суми фінансування, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у сумі зазначеній у п.3.1 цього договору, передати фактору документи, що підтверджують права вимоги, шляхом підписання з фактором акту прийому-передачі документації. Відповідно до акту приймання-передачі реєстру боржників (зворот а.с.43) за Договором факторингу №1-18122023 від 18.12.2023 року фактор та клієнт уклали даний акт про те, що згідно з вимогами п.4.2 договору факторингу №1-18122023 від 18.12.2023 року клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників від 18.12.2023 року. З Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №1-18122023 від 18.12.2023 року слідує, що [PERSON] є боржником за кредитним договором №00-7994141, сума заборгованості становить 19\~525,00 грн, яка складається з: 5\~775,00 грн залишку заборгованості по тілу кредиту та 13\~750,00 грн суми заборгованості за відсотками (а.с.42-43). Всупереч умов Договору №00-7994141 від 17.05.2023 Відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, що створило заборгованість у розмірі 19 525,00 гривень. За змістом висновку Верховного Суду у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21 саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав. Будь-яких доказів на спростування обставин, викладених у позовній заяві чи контррозрахунку від відповідача не надходило. Таким чином, здійснений позивачем розрахунок заборгованості та визначений розмір заборгованості відповідач не спростував. ІV. Застосоване судом законодавство Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Ч.12 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. З правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 слідує, що за змістом вказаних вище положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 2ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч.1 ст.1047 ЦК України). Ч.1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. V. Висновки суду Як слідує із матеріалів справи, ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» виконав зобов`язання, надавши відповідачу кредит. При цьому, розрахунком заборгованості підтверджується, що відповідач порушив графік погашення заборгованості, кредит вчасно не сплачував, внаслідок чого виникла заборгованість. Загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором №00-7994141 від 17.05.2023 року становить 19\~525,00 грн, яка складається з: 5\~775,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту та 13\~750,00 грн прострочена заборгованість за відсотками. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором або контррозрахунок, [PERSON] суду не надано. На час розгляду справи судом відповідачем не надано жодних даних, які б свідчили про погашення ним заборгованості у добровільному порядку. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, оскільки фактично отримані та використані ним кошти в добровільному порядку позивачу (як правонаступнику) не повернув та не сплатив борг за кредитним договором. V. Судові витрати Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом, позивачем ТОВ «ФК «ЕЙС» були понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2\~422,40 гривень, які документально підтверджені (а.с. 1). Зазначена сума судового збору була сплачена враховуючи те, що позовна заява позивачем була подана до суду в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», то відповідно до\~ЗУ «Про судовий збір», застосовується понижуючий коефіцієнт 0,8, що узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом в ухвалах від 14.12.2021 р. у справі № 9901/454/21, від 31.01.2022 р. у справі № 316/356/20, від 03.02.2022 р. у справі № 300/1617/21, від 14.02.2022р. у справі № 560/4216/21, від 15.02.2022 р. у справі № 560/8629/21. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі, то з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у справі, які складаються із судового збору за подачу позову в розмірі 2 422,40 гривень. Також, згідно з положеннями п.1 ч.3\~ст.133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 5000,00 грн., які підтверджуються: договором №16/0524-01 про надання правничої допомоги від 16.05.2024 року; додатковою угодою №2 до договору про надання правничої допомоги №16/0524-01 від 16 травня 2024 року; протоколом погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги №16/0524-01 від 16.05.2024 року; актом прийому-передачі наданих послуг від 16.05.2024 року. З огляду на умови договору про надання правової допомоги, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 5000,00 грн. є реальними, підтвердженими матеріалами справи. Клопотання про зменшення судових витрат на правову допомогу не надходило. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вказані витрати також повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача. На підставі ст. ст. 11, 212, 509, 525, 526, 626, 628, 633, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України, постанови Верховного Суду України від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15, та

Outcome: approved