Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до Немирівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позов обґрунтований тим, що [INFO] в с.В.Бушинка, Немирівського району, Вінницької області, у віці [INFO] померла [PERSON] , про що в книзі реєстрації смерті [INFO] зроблено відповідний актовий запис про смерть за №13, підтвердженням чого є свідоцтво про смерть № [NUMBER] , видане Немирівським районним відділом ДРАГС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький). Померла [PERSON] приходилась матір`ю батьку позивача, [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть № [NUMBER] . Позивач зазначає, що після смерті [PERSON] його батько прийняв спадщину своєї матері, а в послідуючому після смерті батька він прийняв його спадщину, що підтверджується свідоцтвом про спадщину за законом від 19.11.2021 року, яке зареєстровано в реєстрі за №1318. Із заявою про прийняття спадщини бабусі позивача - [PERSON] до нотаріальної контори позивач не звертався, оскільки вважав, що не має на це права, адже після її смерті, залишився спадкоємцем її син, тобто батько позивача, який і прийняв її спадщину. В грудні 2023 року [PERSON] випадково дізнався від [PERSON] , яка є донькою другої дружини його покійного батька, що вона випадково в документах знайшла заповіт [PERSON] , яка заповіла земельну ділянку [PERSON] , тобто позивачу. 22 листопада 2019 року позивач змінив своє прізвище « [PERSON] » на прізвище батька « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені № [NUMBER] . З даним заповітом [PERSON] позивач одразу звернувся до Немирівської державної нотаріальної контори, однак в оформленні спадщини йому було відмовлено у зв`язку з тим, що ним пропущено строк звернення для подання заяви про прийняття спадщини. Одночасно нотаріусом Вишкварку О.М. було роз`яснено, що йому необхідно подати до нотаріальної контори рішення суду, яким йому буде надано додатковий строк для прийняття спадщини. Оскільки про\~існування заповіту,\~який склала\~померла [PERSON] ,\~він дізнався лише в грудні 2023 року, тобто після закінчення шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, а самостійно заяву про прийняття спадщини нотаріусу позивач не подавав, так як достовірно знав, що її спадщину приймає його батько [PERSON] , тобто спадкоємець першої черги, тому з огляду на зазначене, позивач вважає, що в нього була об`єктивна поважна причина, через яку він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини своєї бабусі [PERSON] . У зв`язку з викладеним [PERSON] змушений звернутись до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 04.03.2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Представник позивача\~ адвокат\~Гуцалюк В.В.\~в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити з підстав зазначених у ньому. Представник Немирівської міської ради в судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, щодо задоволення позову не заперечував. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що її матір проживала з батьком позивача. Після смерті батька вона перебувала за кордоном, коли приїхала додому знайшла заповіт на ім`я [PERSON] і віддала йому. [PERSON] на той час проживав у с.Мухівці. Згідно з частиною 3статті 211 ЦПК України\~особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 3\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. З цієї норми також випливає те, що таке визнання має не суперечити закону і не порушувати права свободи чи інтереси інших осіб. Суд, заслухавши позивача, допитавши свідка та дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження. Судом встановлено, що позивач у справі [PERSON] народився [INFO] в с. В.Бушинка Немирівського району Вінницької області, що підтверджується паспортом серії № [NUMBER] , виданим 04.12.2019 органом 0527. Згідно свідоцтва про смерть (повторно) серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] в с.В.Бушинка Немирівського району Вінницької області. Після її смерті залишилася спадщина. За життя [PERSON] , а саме 15.03.2012 року склала заповіт, в якому земельний пай, який належав їй згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №029484 від 15.11.2001, площею 2,1165 га, заповіла [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] 22.11.2019 [PERSON] змінив прізвище на « [PERSON] ». Згідно довідки №9506 від 14.12.2023, виданої виконкомом Немирівської міської ради [PERSON] на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , яка померла [INFO] . На момент відкриття спадщини за даною адресою відсутні будь-які зареєстровані особи. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) щодо [PERSON] , померлої [INFO] , у Спадковому реєстрі інформація відсутня. Згідно роз`яснення №1345/02-14 від 21.12.2023, наданого державним нотаріусом Немирівської державної нотаріальної контори Кнап Л.П., [PERSON] після смерті [PERSON] спадщину не прийняв. Для прийняття спадщини йому рекомендовано надати рішення суду про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1233\~ЦК\~України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223\~ЦК\~України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Згідно ч.ч.3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 21.09.2020 (провадження № 61- 14962ск19) на нотаріуса або посадову особу органу місцевого самоврядування, уповноважену на вчинення нотаріальних дій, покладено обов`язок щодо повідомлення спадкодавця про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом чи про відмову від її прийняття, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини. Згідно п. 24Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272ЦК України. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Верховний Суд у своїх постановах від 21.09.2020 року у справі № 130/2517/18 та від 26.07.2021 року у справі № 405/7058/19 дійшов висновку про те, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.60ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном в два місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню. Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Outcome: approved