Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

1. Стислий виклад позиції Позивача [PERSON] (далі Позивач, [PERSON] ) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі Відповідачка, [PERSON] ) та просив визнати, що йому належить на праві власності 1/2 частина житлового будинку загальною площею 56,1 кв.м., житловою площею 43,9 кв.м., який знаходиться за адресою: будинок [ADDRESS] та 1/2 частина земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 6825855000:02:001:0034, за цією ж адресою (далі спірне домоволодіння, спірна земельна ділянка, спірні об`єкти нерухомого майна). Позов мотивував тим, що з 15 вересня 2012 року по 17 жовтня 2023 року (дата набрання законної сили рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 14 вересня 2023 року про розірвання шлюбу) перебував з Відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі\~ у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 21 грудня 2013 року відповідачка зареєструвала на своє ім`я право власності на спірні домоволодіння та земельну ділянку. Спірні об`єкти нерухомого майна належали [PERSON] (далі [PERSON] ). В 2013 року Позивач та Відповідачка домовилися з [PERSON] придбати у нього будинок за 2500 доларів США. В 2013 році Позивач спільно із Відповідачкою передали [PERSON] \~ 1500 доларів США. У 2014 році він самостійно передав [PERSON] \~ 1000 доларів США. Грошові кошти передавалися у присутності доньки [PERSON] [PERSON] (далі [PERSON] ). Він з Відповідачкою та дітьми проживали у спірному будинку з 2017 року по травень 2023 року. Вважає, що сторони правочину домовились про усі істотні умови договору, виконання якого відбулося у 2014 році. Спірне домоволодіння придбане у період шлюбу, за спільні кошти, для спільних потреб, є спільною сумісною власністю сторін спору.\~ Зазначає, що відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (див.: позовна заява а.с. 1-3). Водночас, Позивач у справі, залишивши незмінними викладені вище підстави позову, пояснив, що він з [PERSON] придбали спірне домоволодіння в 2017 році у [PERSON] . У присутності доньки [PERSON] у 2017 році він з дружиною передали перший внесок 1500 доларів США, а в 2018 році решту 1000 доларів США. Розписки не оформляли. 1500 доларів США він позичив у свого керівника за місцем роботи у [PERSON] , 100 доларів США [PERSON] подарував її дідусь [PERSON] .\~ 2. Стислий виклад заперечень Відповідачки та третьої особи Відповідачка заперечувала проти позову з підстав. Зазначила, що вона з 5 червня 2023 року припинила фактичні шлюбні відносини, що підтверджується копією позовної заяви про розірвання шлюбу, що була подана до суду. Судове рішення про розірвання шлюбу датоване 14 вересня 2023 року, а домоволодіння вона придбала 21 грудня 2023 року. Вона придбала дане домоволодіння за кошти, якій їй дав [PERSON] , з яким на той час вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах, а на даний час перебуває з ним у зареєстрованому шлюбі, вони виховують спільну дитину, [INFO] . Спірні об`єкти нерухомого майна не належать до спільної сумісної власності сторін спору. Доводи позивача не заслуговують на увагу. В дійсності [PERSON] набула у власність спірне домоволодіння на підставі рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 01 жовтня 2010 року у справі №32-803/2010. 26 травня 2016 року запис про державну реєстрацію права власності перенесено в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та погашений у зв`язку з продажем [PERSON] . Вона, [PERSON] , після розлучення з Позивачем, за день до одруження з третьою особою [PERSON] , придбала даний будинок у [PERSON] Наголошувала на тому, що у 2023 та 2014 роках позивач та вона не могли передавати [PERSON] 2500 доларів США, оскільки останній ще не був власником спірного домоволодіння. Відповідач не мав і немає грошових коштів для такого придбання (див.: відзив а.с. 23-25, пояснення а.с. 90). Третя особа [PERSON] , допитаний у якості свідка за його клопотанням, пояснив, що на момент 21 грудня 2013 року він перебував у фактичних шлюбних відносинах з\~ [PERSON] та передав їй 2500 доларів США за день чи два до їх одруження, на які вона придбала спірне домоволодіння для дітей.\~ 3. Процесуальні дії та рішення у справі Ухвалою від 14 лютого 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у цивільній справі, призначено підготовче судове засідання (а.с. 14). Ухвалою від 03 квітня 2024 року передано цивільну справу для вирішення питання про об`єднання із цивільною справою №689/3380/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на частку майна подружжя та припинення права спільної сумісної власності на майно (а.с. 36, 37). Ухвалою від 15 травня 2024 року у справі №689/3380/23 відмовлено в об`єднанні (а.с. 38). Ухвалою від 10 червня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні . Ухвалою від 03 липня 2024 року поновлено [PERSON] строк для подачі заяви про вступ у справу третьою особою та залучено його до участі у справі як третю особу, яка не заявляє\~ самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачки, відкладено розгляд справи (а.с. 70, 71). 4. Рішення щодо позову Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, як окремо так і взаємний їх зв`язок, заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд приходить до висновку, що у позові слід відмовити повністю з підстав. 5. Фактичні обставини, встановлені судом 13 квітня 2011 року зареєстровано право власності [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області у справі №2-803/2010 від 01 жовтня 2010 року (реєстраційний номер майна в Реєстрі прав власності на нерухоме майно №33412149 від 13 квітня 2011 року, номер запису 2809 в книзі 16). Ця обставина підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28 березня 2024 року (а.с. 26, 27). [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 15 вересня 2012 року зареєстрували шлюб. Вони мають спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 6, 7). З 26 травня 2016 року [PERSON] є власником спірного житлового будинку на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 536, від 26 травня 2016 року посвідченого приватним нотаріусом Ярмолинецького районного нотаріального округу Хмельницької області Павлик Н.П. (номер відомостей про речове право 14675796, дата та час державної реєстрації: 26 травня 2016 року 13:37:59). Враховуючи, що інформація здійснена за критерієм пошуку «адреса/місцезнаходження», особливості видачі інформації «наростаючим підсумком в хронологічному порядку реєстраційних дій» , вбачається, що [PERSON] , придбав житловий будинок у [PERSON] . Ці обставини підтверджуються Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28 березня 2024 року (а.с. 26, 27). В липні 2023 року [PERSON] пред`явила в Ярмолинецький районний суд Хмельницької області позов про розірвання шлюбу (а.с. 80). Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 14 вересня 2023 року у справі №689/1857/23 шлюб Левчишеної (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 17 жовтня 2023 року (а.с. 8). [PERSON] з 21 грудня 2023 року є власником спірних об`єктів нерухомого майна: житлового будинку\~ (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 931396968258) загальною площею 56,1 кв.м., житловою площею 43,9 кв.м., за адресою: [ADDRESS] ) та земельної ділянки\~ (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 731407268258, к.н. 6825855000:02:001:0034) площею 0,25 га на підставі договору купівлі-продажу серія та номер: 2009, посвідченого 21 грудня 2023 року приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Динько Г.А. Враховуючи, що інформація здійснена за критерієм пошуку «адреса/місцезнаходження», особливості видачі інформації «наростаючим підсумком в хронологічному порядку реєстраційних дій», вбачається, що [PERSON] придбала спірні об`єкти нерухомого майна у [PERSON] . Ця обставина підтверджена Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02 лютого 2024 року (а.с. 9) та Інформацією від 28 березня 2024 року (а.с. 26, 27). 23 грудня 2023 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Городоцького відділу реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області серія [NUMBER] від 23 грудня 2023 року. 6. Зміст спірних правовідносин Між сторонами наявний спір щодо спірних об`єктів нерухомого майна. Позивач наполягає, що вони набуті під час шлюбу з Відповідачкою, за спільні грошові кошти, є спільною власністю сторін спору. Відповідачка не визнає ці вимоги.\~ 7. Оцінка судом аргументів учасників справи, норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Диспозитивість цивільного судочинства є однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункт 5) частини третьої статті 2 ЦПК України) Зміст цього принципу полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Отже, суд розглядає справи за поданим зверненням. Правила подачі звернення до суду визначенні статтею 175 ЦПК України. Так, відповідно до частини першої та другої статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Згідно пункту 5 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Позивач, у своїй письмовій позовній заяві виклав обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги дещо інакше, ніж у своїх усних поясненнях. Він зазначив, що в 2013 року Позивач та Відповідачка домовилися з [PERSON] придбати у нього будинок за 2500 доларів США. В 2013 році Позивач спільно із Відповідачкою передали [PERSON] \~ 1500 доларів США. У 2014 році він самостійно передав [PERSON] \~ 1000 доларів США. Відповідно до частини третьої статті 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. Позивач своїм правом змінити підстави позову не скористався. За цих умов суд зобов`язаний розглянути та вирішити спір на підставі письмово заявлених підстав пред`явленого позову, що викладені в тексті позовної заяви. Усні доводи захисника в залі суду про те, що в тексті позовної заяви наявні описки щодо дати домовленостей щодо придбання, дат передачі коштів Стрілецькому суд до уваги не бере. Отже, заявлені підстави позову не знайшли підтвердження належними та допустимими доказами у справі. [PERSON] став власником спірних об`єктів нерухомого майна 26 травня 2016 року. З цих підстав доводи позивача про те, що він спільно з Відповідачкою в 2013 році домовилися з [PERSON] придбати у нього будинок за 2500 доларів США, в 2013 році передали [PERSON] 1500 доларів США, в 2014 році він самостійно передав [PERSON] \~ 1000 доларів США. не впливають на вирішення спору, оскільки в цих роках [PERSON] ще не був власником спірних домоволодіння та земельної ділянки. В цей період часу власником була [PERSON] . Позивач доводив свої вимоги за допомогою показів свідків. Зокрема, свідок [PERSON] пояснила, що вона є донькою [PERSON] , вони (вона з батьком) продали будинок за 2500 доларів США. З них 1500 подружжя Левчишених передало [PERSON] у 2017 році одразу, згодом [PERSON] самостійно передав їй ( [PERSON] ) в 2018 році решту 1000 доларів США. У зв`язку з відсутністю коштів у Левчишених документально продаж одразу не оформляли. В грудні 2023 року [PERSON] попросила її оформити договір у нотаріуса. Це було зроблено. При цьому [PERSON] заплатила у нотаріуса 20000 гривень за оформлення. Свідок [PERSON] пояснила, що не знає чи Левчишені оформляли будинок в с. Шевченка, де вони мешкали з 2017 року. Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] та [PERSON] судяться забудинок, де вони проживали з 2017 до осені 2023 року. Як вони оформляли будинок він не знає. Зі слів [PERSON] він знає, що той сам виплачував будинок. Про сімейний бюджет, конкретні суми і розрахунки він нічого не знає. Свідок [PERSON] пояснив, що подружжя Левчишених в 2017 року придбало будинок, але він не знає в кого, але\~ його бачив. Він не знає як оформили і коли та за скільки придбали. Свідок [PERSON] пояснив, що з розмов по селу знає, що [PERSON] в 2017 році придбав будинок в с. Шевченкове. За змістом частини першої статті 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Частина перша статті 218 ЦК України передбачає правові наслідки недодержання вимоги щодо письмової форми правочину. Зокрема, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. Відповідно до п.12 постанови пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» порушення вимог закону щодо укладення правочину в письмовій формі є підставою для визнання його недійсним лише в разі, коли це прямо передбачено законом, зокрема статтями 547, 719, 981, 1055, 1059, 1107, 1118 ЦК тощо. Необхідно звернути увагу судів, що зі змісту абзацу другого частини першої статті 218 ЦК не може доводитися свідченням свідків не лише заперечення факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин, а й факт його вчинення, а також виконання зобов`язань, що виникли з правочину. Випадки, коли свідчення свідків допускаються як засіб доказування факту вчинення правочину, у ЦК визначені прямо (частина друга статті 937, частина третя статті 949 ЦК). Згідно частини першої статті 220 (Правові наслідки недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору) у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Таким чином, суд вважає, що недотримання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу спірних об`єктів нерухомого майна свідчить про нікчемність договору між ними.\~ Відповідно до частини першої та другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно частин першої та другої статті 90 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.\~ Якщо показання свідка ґрунтуються на повідомленнях інших осіб, то ці особи повинні бути також допитані. За відсутності можливості допитати особу, яка надала первинне повідомлення, показання з чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджується іншими доказами, визнаними допустимими згідно з правилами цього Кодексу. Свідок [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] не були свідками подій щодо укладання та виконання усного договору купівлі спірних об`єктів нерухомого майна, і вони або нічого не знають про ці обставини, або\~ знають зі слів неназваних третіх осіб. Їх показання не дають можливості встановити фактичні обставини справи. Їх показання не відповідають критерію належності доказів та допустимості доказів. Згідно частини першої та другої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Cуд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частини перша та друга статті 78 ЦК України). Покази свідка [PERSON] хоч і є належними, мають певні відомості про предмет доказування, але ці покази не є допустимими. Як вже було зазначено судом вище, доказування обставин спору у цій справі в частині щодо укладання та виконання докоговору купівлі-продажу нерухомості\~ не може ґрунтуватися на показаннях свідків. За змістом частини першої статті 81 ЦПК України (Обов`язок доказування і подання доказів) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач не довів належними та допустимими доказами обставини про те, що він придбав спірні об`єкти нерухомого майна у шлюбі, в тому числі в заявлений ним у позові час та за спільні грошові кошти подружжя. Водночас наявні докази підтверджують те, що об`єкти придбані Відповідачкою в грудні 2023 року, тобто після розірвання шлюбу із Позивачем. 8. Розподіл судових витрат не здійснюється у зв`язку з відмовою у позові. На основі викладеного та

Outcome: dismissed