Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради про позбавлення батьківських прав, в якому просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] та покласти судові витрати на відповідача. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 21.10.2011 р. між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. [INFO] народилася їхня донька - [PERSON] . 24.11.2015 р. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави шлюб було розірвано. 01.02.2016 року заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави було задоволено позов до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та вирішено стягувати частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини певного віку, починаючи з 09.12.2015 року і до досягнення нею повноліття. Однак, дане рішення відповідачем не виконується. Позивачка зазначає, що 09.09.2020 року заочним рішенням Октябрського районного суду м.Полтави задоволено позов про встановлення місця проживання дитини, [PERSON] , разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Відповідач ніяким чином не піклується про дитину не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами її розвитку, станом здоров?я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини. Зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, так і створились умови, які шкодять інтересам дитини. Отже, відповідач, покладених законом на батьків обов?язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. Всі питання щодо виховання вирішуються без його участі та підтримки з боку відповідача. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов?язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов?язків. Згідно Постанови ВДВС про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 26.12.2023 р. [PERSON] має борг по сплаті аліментів, станом на 01.01.2024 р., - 200 973, 00 грн., хоча, як відомо він отримує дохід від ТОВ «ШРБУ - 48». До того ж, на відповідача вже неодноразово накладалася адміністративна відповідальність за несплату аліментів, від якої він ухиляється, будь - які вимоги працівників ВДВС ним були проігноровані. 03.04.2023 року ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави, за поданням державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Діденком М., оголошено [PERSON] в розшук, через заборгованість по сплаті аліментів. Починаючи з 2016 року відповідач систематично не сплачує аліменти на дитину, ухиляється від свого обов?язку утримання її. Відповідач не вітав доньку з днями народження та не дарував подарунки, що дуже пригнічувало її. 28.07.2020 року висновком №164 Виконавчого комітету Шевченківської районної в м. Полтаві ради, як органом опіки та піклування, затверджено, що батько матеріально дитину не утримує, не надає відомостей про своє працевлаштування, мати самостійно займається дитиною, матеріально утримує її. В позовній заяві позивачка зазначає, що 15.04.2023 р. між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб у Золотоніському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №114 З 2016 року з [PERSON] вони мають щасливі сімейні стосунки, він допомогає у вихованні [PERSON] , матеріально підтримує, займається її гармонійним розвитком, фактично замінюючи батька. Мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Також, [PERSON] має намір удочерити її доньку. Оскільки, з самого дитинства [PERSON] опікується її донькою, вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] буде справедливо, так як, [PERSON] дає їй набагато більше батьківської турботи та піклування. Нещодавно вони стали проживати всією сім?єю за адресою: [ADDRESS] . За період навчання доньки, відповідач не цікавився її навчанням, жодного разу не приходив до школи . Також [PERSON] є вихованицею дитячої хорової студії «Янголи з небес» Івоченської філії ЦКД ПМТГ з 2019 року. Згідно характеристики від 11.01.2024 р № 23, батько в творчому житті дитини не приймає участі. За весь час навчання він не відвідував заходи, де донька приймала участь, не відвідував батьківських зборів, не здійснював фінансування творчих потреб. Тому позивачка змушена звернутися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 28.02.2024 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 22.04.2024 року зобов`язано Службу у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної в м. Полтаві ради надати письмовий висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] та закрито підготовче провадження по справі , призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивачка та її представник - адвокат Максименко Ю.П. не з`явилися, надали на адресу суду заяви з проханням проводити розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, оскільки відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву в якій повідомляє, що обстежити житлово-побутові умови проживання та з`ясувати думку батька не вдалося, оскільки засоби зв`язку з [PERSON] відсутні. В зв`язку з чим виконавчий комітет Шевченківської районної у м. Полтаві ради не може надати письмовий висновок щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] . При вирішенні питань, що стосуються даної справи покладаються на розсуд суду та просить винести відповідне рішення, яке максимально відповідатиме інтересам дитини. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, які долучені до матеріалів справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 21.10.2011 р. Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб. [INFO] народилася спільна донька - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області. Вказаний шлюб було розірвано 24.11.2015 р., згідно рішення Октябрського районного суду м.Полтави. Відповідно до заочного рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 01.02.2016 року задоволено позовні вимоги про стягнення аліментів з [PERSON] на дитину в розмірі частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини певного віку, починаючи з 09.12.2015 року і до досягнення нею повноліття. 09.09.2020 року заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави задоволено позовні вимоги [PERSON] про визначення місця проживання дитини, [PERSON] , разом із матір`ю. З численних довідок розрахунків та довідок про неотримання аліментів, копії яких надані до позовної заяви вбачається, що відповідач [PERSON] систематично ухиляється від сплати аліментів. З довідки про загальний розмір заборгованості, виданої головним державним виконавцем Шевченківського відділу ДВС у м. Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, слідує, що станом на 01 січня 2023 року заборгованість [PERSON] по аліментах на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , складає 157 350,30 грн. Заборгованості за розрахунком станом на 01.01.2024 року становить 200 973, 3 грн. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 03.04.2023 року задоволено подання державного виконавця Шевченківського відділу ДВС м. Полтаві Східного міжрегіонального Міністерства юстиції Діденко М. та оголошено в розшук [PERSON] . Згідно даних характеристики директора та класного керівника Комунального закладу «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №27» Полтавської міської ради Полтавської області вбачається, що [PERSON] навчається в даній школі з другого класу. Зі слів класного керівника мама багато уваги приділяє вихованню доньки, має з [PERSON] довірливі стосунки, цікавиться навчанням та поведінкою доньки, постійно відвідує батьківські збори, підтримує контакт з класним керівником. За період навчання [PERSON] у школі батько не цікавився навчанням доньки, жодного разу до школи не приходив, з класним керівником не спілкувався. Згідно даних характеристики директора ЦКД ПМТГ Михайленко О. від 11.01.2024 року №23 [PERSON] є вихованицею дитячої хорової студії «Янголи з небес» Івонченцівської філії ЦКД ПМТГ з 2019 року. Зі слів директора ЦКПМТГ та керівника дитячої хорової студії вбачається, що Дитиною опікується лише мама - [PERSON] , яка приймає активну участь в житті дитини, присутня на всіх заходах, фестивалях, підтримує і виховує дитину, систематично відвідує батьківські збори, фінансує пошиття костюмів, а також всі витрати, що пов`язані з концертною діяльністю. [PERSON] є великою порадницею для доньки та подругою. Батько в творчому житті дитини не приймає ніякої участі. За весь час навчання батько дитини, не відвідував заходи, де приймала участь [PERSON] , не відвідував батьківські збори, не здійснював фінансування творчих потреб. Відповідно даних довідки з місця реєстрації №3314 від 05.12.2023 року [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Разом з тим за даною адресою зареєстрована і її донька [PERSON] [INFO] . Згідно довідки селищного комітету «Івонченці» від 03.01.2024 року №1 вбачається, що [PERSON] постійно проживає без реєстрації за адресою [ADDRESS] разом з донькою [PERSON] , 2010 р.н., донькою [PERSON] , 2016 р.н., сином [PERSON] , 2018 р.н. та чоловіком [PERSON] , 1980 р.н. Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, відповідно до преамбули якої, дитині для повного й гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції, держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню. Статтею 18 Конвенції про права дитини, передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Крім цього, вказані правовідносини регулюються міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається із Закону України «Про охорону дитинства» від 21.06.2001 року №-2558-ІІІ, а також інших нормативно - правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. Відповідно до статей 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом із батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 7 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно статті 164 Сімейного кодексу України підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав є, зокрема, ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в статті 164 Сімейного кодексу України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 15, абзаці 2 пункту 16 постанови №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зав`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100). Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 Сімейного кодексу України), та є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. Згідно зі статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України. Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як було встановлено судом [PERSON] за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї доньки [PERSON] , [INFO] , без поважних причин залишивши її без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною та позивачкою доведено, що поведінка відповідача відносно доньки є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками та суперечить інтересам дитини. З огляду на зазначене суд вважає доведеними в межах розгляду даної справи підстави для позбавлення відповідача батьківських прав. При цьому, судом враховано, що на даний час [PERSON] , [INFO] проживає у родині разом з позивачкою - її матір`ю та її чоловіком від другого шлюбу - [PERSON] , який фактично виконує обов`язки батька по вихованню дитини. Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України. Зважаючи на те, що позивачкою при зверненні до суду було сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн., тому у зв`язку з задоволенням позову, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню вказана сума судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved