Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-23 00:00:00

11 січня 2024 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із заявою про визнання недієздатним його сина [PERSON] та встановлення опіки і призначення опікуна. В обґрунтування заяві зазначив, що його син, [PERSON] , [INFO] , є інвалідом 1 групи підгрупа А з дитинства, оскільки хворіє на церебральний параліч, спастичний рівень рухових порушень, має виражену когнітивну недостатність, симптоматичну епілепсію. Також [PERSON] перебуває на обліку у психіатра поліклінічного відділення для дорослих КНП «Миргородська лікарня інтенсивного лікування» Миргородської міської ради. Син за висновком МСЕК потребує постійного стороннього догляду. [PERSON] проживає разом з ним за адресою: [ADDRESS] . Він здійснює догляд за сином, який внаслідок наявних у нього захворювань і розладів не розуміє значення своїх дій та не може ними керувати. За таких обставин, заявник просив визнати недієздатним його сина та встановити опіку над ним, призначивши його опікуном. Ухвалою судді від 15.01.2024 відкрито провадження у справі (а.с.16). У ході судового розгляду 05.02.2024 суд призначив судово-психіатричну експертизу з метою визначення психічного стану [PERSON] (а.с. 32). У судовому засіданні заявник [PERSON] просив визнати [PERSON] , сина заявника, недієздатним та встановити над ним опіку та призначити його опікуном. Представник [PERSON] - адвокат Тимохіна Л.С. просила вимоги заяви задовольнити. Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області, як органу опіки та піклування вважав за можливе призначити опікуном [PERSON] його батька [PERSON] . Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно з ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Судом встановлено, що [PERSON] є інвалідом 1 групи підгрупа А з дитинства, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК від 03.01.2024 (а.с.9). [PERSON] є батьком [PERSON] відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 31.01.2006 (а.с.5). [PERSON] зареєстрований та проживає разом із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 3,7). На даний час [PERSON] виявляє ознаки стійкого психічного розладу у вигляді вродженого недоумства, а саме важкої розумової відсталості з судомним синдромом. Стійкий психічний розлад позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що підтверджується Висновком судово-психіатричного експерта № 327 від 13.06.2024 (а.с.40-42), тому, відповідно до положень ч.1 ст.39 Цивільного кодексу України він може бути визнаний недієздатним. Заявник [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягався, незнятої чи непогашеної судимості немає, в розшуку не перебуває, має задовільний стан здоров`я та матеріальний дохід у вигляді заробітної плати (а.с. 55-58). Згідно з ч.1 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. Органом опіки і піклування надано до суду подання про призначення опікуном [PERSON] його рідного батька [PERSON] . Підстав, передбачених ст.64 ЦК України, які б перешкоджали його призначенню опікуном, під час судового розгляду не виявлено, заява підлягає до задоволення в частині призначення заявника опікуном його сина. Відповідно до ч.6 ст.300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. З урахуванням характеру та ступеню психічного розладу [PERSON] , суд вважає доцільним визначити максимальний строк дії рішення 2 (два) роки.

Outcome: approved