Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 03 січня 2020 року з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, які позивач сплачувати не в змозі. Вказав, що у 2020р. у нього змінився сімейний стан, позивач одружився та у нього [INFO] народилась дочка [PERSON] , а [INFO] народився син [PERSON] , які знаходяться на його утриманні. Зазначив, що його дружина не працює у зв`язку з декретною відпусткою та також перебуває на його утриманні. Посилаючись на зміни у сімейному та матеріальному стані вважав, що є підстави для зменшення розміру аліментів на утримання дочки [PERSON] до 1/6 частки усіх видів доходів, тому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються на користь позивача на утримання дочки [PERSON] до 1/6 частки усіх видів доходів. Ухвалою суду від 21.05.2024р. провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 11.06.2024р. від відповідача [PERSON] до суду надійшло клопотання про витребування доказів - відомостей про доходи позивача з ГУ ДПС у Черкаській області, яке було задоволено ухвалою суду від 16.07.2024р. Також 11.06.2024р. від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив, у якому та проти задоволення позовних вимог заперечувала. Звернула увагу на практику Верховного Суду вказала, щодо того, що народження дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Батьки не можуть компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Зазначила, що позивач не додав до позовної заяви жодних доказів на підтвердження того, що його матеріальний стан погіршився у зв`язку з одруженням та народженням дітей від іншого шлюбу, порівняно з часом ухвалення рішення суду про стягнення аліментів. Вважала, що його твердження про неможливість платити визначений судом розмір аліментів, жодними доказами не підтверджуються та не відповідають дійсності. Уточнила, що на даний час доходи позивача істотно зросли, про що свідчать щомісячні відрахування на рахунок виконавчої служби. Вважала, що матеріальний стан позивача покращився і він дозволяє йому сплачувати визначений судом розмір аліментів. Зазначила, що на даний час працює вчителем та отримує дохід у розмірі 10000,00грн. щомісяця, з яких сплачує 4000 грн. на оренду житла, де проживає спільно з дитиною, оплачує комунальні послуги та сплачує щомісячний платіж в сумі 3539,52 гривень в рахунок погашення кредиту, який був отриманий відповідачем в період перебування у шлюбі з позивачем, використаний в інтересах сім`ї на спільні потреби сторін та в подальшому реструктуризований відповідачем шляхом укладання нового договору. Вказала, що її матеріальний стан не дає можливості забезпечити першочергові потреби дитини та утримувати її і зменшення розміру аліментів призведе до погіршення рівня забезпечення малолітньої дитини сторін та суперечитиме її інтересам. Також вказала на відсутність доказів на підтвердження твердження позивача про перебування його дружини на утриманні та відсутності у неї доходів. Тому вважала, що визначений рішенням суду розмір аліментів у розмір частини заробітку (доходу) позивача відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення з мотивів наявності у позивача ще двох дітей без підтвердження погіршення матеріального становища не буде спрямоване на належне забезпечення дитини [PERSON] та суперечитиме її інтерсам. Від позивача відповіді на відзив не надходило. Ухвалою суду від 01.08.2024р. підготовче провадження закрито, справа призначена до розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не прибув, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином. У справі мається заява [PERSON] , вх. №ЕП-514/24-Вх від 16.07.2024р., де той просить проводити судове засідання по справі без його участі у зв`язку зі службою в ЗСУ, додатком до якої є копія довідки в/ч [NUMBER] від 17.06.2024р. № 730 про проходження [PERSON] військової служби. У судове засідання відповідач [PERSON] не прибула, в справі мається заява [PERSON] від 16.07.2024р. вх. №3068/24-Вх, у якій та, поряд з іншим, просить проводити розгляд справи без її участі, у задоволенні позову відмовити. Вивчивши матеріали справи, дослідивши повно та всебічно обставини справи, оцінивши зібрані по справі докази кожен окремо та в їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 12.05.2015р., виданого ВДРАЦС реєстраційної служби Ватутінського міського управління юстиції у Черкаській області, [PERSON] народилась [INFO] та її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Згідно Рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 03.01.2020 по справі № 690/459/19 вирішено стягнути аліменти у розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду 17.10.2019р. і до досягнення дитиною повноліття. Вказане рішення є знеособленим. Згідно копії акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 29.01.2024р., [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою [ADDRESS] , без реєстрації. Згідно копії довідки № 87 від 29.01.2024р. відділу ЦНАП Варвинської селищної ради, виданої [PERSON] про те, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та фактично без реєстрації проживає [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 06.12.2023р., виданого Голосіївським ВДРАЦС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) [PERSON] народився [INFO] та його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 05.01.2021р., виданого Печерським районним у місті Києві ВДРАЦС ЦМУ МЮ (м. Київ) [PERSON] народилась [INFO] та її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 14.05.2020р., виданого Ватутінським ВДРАЦС ЦМУ МЮ (м. Київ), [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14.05.2020р., після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] . Інших доказів стороною позивача не надано. Згідно довідки про доходи № 4 Черкаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 26 ім. І.Ф. Момота Черкаської міської ради Черкаської області, [PERSON] за період грудень 2023-травень 2024р. отримала заробітну плату у розмірі 72965,85 грн. Згідно копії Договору найму житлового приміщення від 01.12.2023р. [PERSON] є наймачем квартири за адресою: [ADDRESS] , де разом з наймачем будуть проживати: чоловік [PERSON] та дочка [PERSON] . Також стороною відповідача надано паспорти споживчого кредиту «Швидка готівка» від 17.12.2020р. та від 19.05.2024, Заяву клієнта №АВН0СТ155101062925 від 17.12.2020 та Заяву клієнта №АВН0СТ155101716147621836 від 19.05.2024 та таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, однак вказані документи не стосуються обставин зміни матеріального чи сімейного стану позивача, розкривають обставини кредитних відносин [PERSON] та [PERSON] , та не впливають на можливість позивача виконувати аліментні зобов`язання, тому не є доказами у даній справі. Згідно наданих ГУ ДПС у Черкаській області відомостей про доходи [PERSON] , податковий номер [NUMBER] , було отримано доходи за період 1 квартал 2020 - 1 квартал 2024р.: - у 2020 р. було отримано доходи з АТ «Банк Форвард», ТОВ Приватний ліцей «Нест Екедемі», ТОВ «Всеосвіта», сукупний розмір яких становив 142 050,25 грн. - за 2021р. отримано доходи з: ТОВ «Всеосвіта», АТ «Універсал Банк», Київський МЦЗ, відділ освіти Варвинської СР, [PERSON] , ППО Варвинської територіальної громади ППОНУ, сукупний розмір яких становив 123 968,84грн. - за 2022р. отримано доходи з: відділ освіти Варвинської СР, [INFO] , АТ «Універсал Банк», в/ч [NUMBER] , [INFO], сукупний розмір яких становив 884 688,50 грн. - за 2023р. отримано доходи з: відділ освіти Варвинської СР, [INFO], АТ «Універсал Банк», в/ч [NUMBER] , Варвинська селищна рада, сукупний розмір яких становив 907 715,97 грн. - за 1 квартал 2024р. отримано доходи з: відділ освіти Варвинської СР, в/ч [NUMBER] , сукупний розмір яких становив 228 308,59 грн. Надаючи правову оцінку обставинам справи слід зазначити наступне. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином суд вважає підтвердженим факт встановлення рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 03.01.2020 по справі № 690/459/19, яке є знеособленим, обов`язок позивача по сплаті аліментів на утримання своєї дитини [PERSON] та визначений їх розміру. У положеннях ст. 2 ЦПК України зазначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтями 12,81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України (зміна розміру аліментів) розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану когось із двох (платника аліментів або одержувача), погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, змінився сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, або сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому ці підстави мають настати після ухвалення рішення про стягнення аліментів, оскільки таке рішення вже набрало законної сили і встановлені цим рішенням суду обставини, а також обставини, які існували на час його ухвалення, не можуть бути переоцінені у іншій справі, яка розглядається пізніше. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 1 статті 18, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-1V суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права, а в силу статті 9 Конституції України Конвенція є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року № 1906-IV). У рішенні «Хант проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2). і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. При цьому ч. 2 ст. 182 передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» визначено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196,00 гривень. Положеннями ст.1 Закону України «Про охорону дитинства» прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, у тому числі, дітей віком від 6 до 18 років. Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини. Однак, цей розмір є мінімальною межею. Максимальна межа, навпаки, не встановлена, а розмір утримання залежить від доходів та матеріального становища батьків. При вирішенні спору, якщо частка аліментів перевищує мінімальну прожиткову гарантію (прожитковий мінімум) слід виходити із критеріїв достатності, необхідності розміру аліментів та потреб дитини. Суд звертає увагу що сторонами не надано жодної інформації як про виплачені позивачем кошти в якості аліментів на утримання [PERSON] , так і про витрати відповідача, пов`язані з утримання дитини. У той же час, із відомостей про доходи позивача вбачається, що сума коштів, яка підлягає стягненню з відповідача на утримання [PERSON] суттєво перевищує мінімальний прожитковий мінімум та, зокрема, за 1 квартал 2024 у середньому має становити 19 025,71 грн. (228308,59 (сума доходу) х 1/4 (частка)/3місяці=19 025,71). Відповідач, заперечуючи проти задоволення позову вказала, що зменшення аліментів до розміру 1/6 призведе до погіршення рівня матеріального забезпечення дитини та суперечитиме її інтересам, однак обґрунтованого розрахунку щомісячних витрат на утримання дитини не надала. Відповідачем не доведено також того, що сплата кредиту та найм житла у м. Черкаси відносяться до безпосередніх потреб дитини, тому не можуть бути прийняті судом. Окрім того суд звертає увагу на обов`язок обох батьків приймати участь у матеріальному забезпеченні дитини у рівних частках та на те, що відповідачем не доведено як розміру матеріальних потреб дитини так і того, що відповідач приймає участь у забезпеченні таких потреб на одному рівні з позивачем. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач [PERSON] посилається на те, що на його утриманні перебуває дружина, яка знаходиться у декретній відпустці, та двоє малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Суд погоджується з твердженням сторони відповідача про відсутність доказів перебування дружини позивача у декретній відпустці, перебуванні на утриманні позивача та відсутності у неї доходу оскільки такі твердження позивачем жодним чином не підтверджено. Так само суд не може прийняти твердження позивача про погіршення його матеріального стану у зв`язку з народженням дітей, оскільки таке твердження суперечить інформації про його доходи. У той же час, заслуговують на увагу аргументи позивача про зміну сімейного стану у зв`язку з народженням дітей [PERSON] та [PERSON] . Суд зазначає, що враховуючи положення ст. 182 СК України щодо зміни сімейного стану позивача і народження дітей у повторному шлюбі, а також те, що визначений розмір аліментів на рівні 1/4 частини від заробітку на одну дитину призводить до дисбалансу матеріального забезпечення інших двох дітей, народжених у повторному шлюбі після стягнення аліментів на старшу дочку. Враховуючи рівність прав дітей на матеріальне утримання від одного батька, суд дійшов висновку, що визначений раніше розмір аліментів на дитину підлягає зміні, а тому наявні підстави для його зменшення до 1/6 частини. Вказане відповідає висновку Верховного суду у справі № 682/2454/22 від 10.10.2023, де зазначає, що народженням дитини у другому шлюбі, відповідно до положень статті 192 СК України є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22). На переконання суду, саме 1/6 частина розміру аліментів, забезпечуватиме потреби неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , буде достатнім для її розвитку, а також не буде надто обтяжливим для платника аліментів. Також суд вважає за необхідне зазначити, що у майбутньому у разі настання обставин, передбачених ст. 192 СК України, одержувач аліментів не обмежена у праві звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. Виходячи з вище викладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про зміну розміру аліментів з частки 1/4 доходу позивача до частки 1/6 такого доходу підлягає до задоволення. На підставі ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування його витрат по сплаті судового збору 1211,20 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved