Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-23 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. До Херсонського міського суду Херсонської області надійшла позовна заява адвоката Сініло Тетяни Валеріївни, яка діє від імені та в інтересах [PERSON] , до Дар`ївської сільської ради Херсонського району Херсонської області, третя особа [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилалася на те, що [INFO] померла дочка позивача [PERSON] , [INFO] .. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді: 32,9 кв.м. житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що належали померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.08.1993 року, виданого Орендним підприємством Білозерського комбінату комунальних підприємств, згідно розпорядження міського голови №164 від 26.08.1993 року. Таким чином місцем відкриття спадщини є с. Інгулець Херсонського району Херсонської області Херсон. Спадкоємцями першої черги за законом на майно померлої є позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] (батьки померлої). [PERSON] з грудня 2020 року по квітень 2022 року проживала разом з батьками без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . 24.02.2022 року відбулася збройна агресія РФ проти України у зв`язку з чим, по всій території України було запроваджено військовий стан. Відтак, місто Херсон і Херсонська область, зокрема с. Інгулець Херсонського району, з перших днів війни були окуповані Росією. Донька позивача [PERSON] прийняла рішення у квітні 2022 року тимчасово покинути окуповану територію і на деякий час виїхала з України до Польщі. Де у місті Слупськ Поморського воєводства Республіки Польща померла [INFO] . Отримання праху доньки і відповідних документів на підтвердження її смерті зайняло певний час у батьків. 11.11.2022\~року частину\~Херсонської області\~та місто\~Херсон було\~деокуповано.\~В свою\~чергу після\~деокупації обласний\~центр,\~Білозерська територіальна\~громада,\~і відповідно,\~село Інгулець\~знаходяться під\~обстрілами.Після деокупації міста, органи нотаріату почали відновлювати свою роботу в лютому 2023 року, внаслідок постійних обстрілів Херсонщини, кількість нотаріусів, що відновили роботу, дуже мізерна, внаслідок чого існує черга. 27.02.2024 року Позивач звернувся із усною заявою до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Юрченко Н.В. щодо прийняття спадщини після смерті доньки [PERSON] . Доказом чого слугує Інформаційний Лист від 27.02.2024 року № 69/01-16, що останньому відмовлено у зв`язку із пропуском встановленого законом строку на прийняття спадщини і запропоновано звернутись до суду із позовною заявою, у порядку ч.3 ст.1272 ЦК України, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи наведене та вважаючи, що шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач пропустив з поважних причин через запровадження військового стану по всій території України, смерть доньки в іншій країні, початок роботи органів нотаріату з лютого 2023 року, а також постійні обстрілі Херсонської області в тому числі м.Херсона та с. Інгулець, просить суд визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті доньки [PERSON] , померлої [INFO] , терміном в три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. Аргументи учасників справи. 19.04.2024 року від представника відповідача надійшов відзиву, в якому останні при винесені рішення суду покладався на розсуд суд, просив суд слухати справу у відсутність представника. 24.04.2024 року через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якому остання підтримала позовні вимоги та просила суд розглядати справу у відсутність позивача та її представника. Від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, просила задовольнити позовні вимоги. Рух справи. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.03.2024 року відкрито провадження у справу та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області 25.04.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав повноваження представнику. Представник позивача адвокат Базилєва Ю.О. судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Представник відповідача Дар`ївської сільської ради Херсонського району Херсонської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні вважала вимоги такими, що підлягають задоволенню. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 6 (а.с.12). [PERSON] та членам його сімї: [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної (сумісної або часткової) власності житловий будинок [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданого 26.08.1993 року Орендним підприємством Білозерського комбінату комунальних підприємств, згідно розпорядження міського голови №164 від 26.08.1993 року (а.с.11) 21.06.2003 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». 08.11.2007 року шлюб між ними розірвано, що підтверджується відміткою в паспорті громадянина України (а.с.19). [INFO] [PERSON] померла в республіці Польща, що підтверджується свідоцтвом № [NUMBER] від 14.09.2022 року, виданим відділом цивільного стану міста Слупськ Поморського воєводства Республіки Польща (а.с.9-10). Після її смерті відкрилася спадщина на: 32,9 кв.м. житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що належали померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.08.1993 року, виданого Орендним підприємством Білозерського комбінату комунальних підприємств, згідно розпорядження міського голови №164 від 26.08.1993 року. Згідно довідки №33 від 26.02.2024 року [PERSON] , [INFO] , проживала разом з батьками [PERSON] та [PERSON] до червня 2022 року без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 28.02.2024 року, спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , не заводилась (а.с.7 зворот). З Витягу № 447 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданого 15.07.2024 року Дарївською сільською радою Херсонського району Херсонської області вбачається, що за адресою: [ADDRESS] станом на 13.09.2022 року проживали: [PERSON] (третя особа) та [PERSON] (позивач) (а.с.68). Наведені докази вказують, що [PERSON] та [PERSON] є єдиними спадкоємцями за законом після смерті доньки [PERSON] , померлої [INFO] та позивач пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду Так, у відповідності дост.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно дост.1222 ч.1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно із ст.ст.1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Натомість судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини не подав вчасно до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272ЦК України. Відповідно до ст.ст.1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні продовжувався Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133,від 18 квітня 2022 року № 259,від 18 травня 2022 року № 341,від 12 серпня 2022 року № 573,від 7 листопада 2022 року № 757, а також від6 лютого 2023 року № 58 (строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] є єдиними спадкоємцями за законом після смерті доньки та не зверталися до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадкового майна. Причиною пропуску строку на прийняття спадщини позивач вказує: запровадження військового стану по всій території України з 24.02.2022 року, смерть доньки в іншій країні, початок роботи органів нотаріату з лютого 2023 року, а також постійні обстрілі Херсонської області в тому числі м.Херсона та с. Інгулець Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 "про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до … остаточного рішення суду. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд, проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положеньст.76 ЦПК України докази в їх сукупності приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалість три місяці.

Outcome: approved