Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнаня батьківства, включення до актового запису інформації про батька та стягнення аліментів. Позивачка обґрунтовує свої вимоги тим, що протягом 2012-2019 років вона підтримувала цивільні відносини з відповідачем без реєстрації шлюбних відносин. Під час цих відносин [PERSON] фактично був одружений, хоча весь час він спростовував цей факт на словах, деякий час проживав один. Брати на себе відповідальність за ці відносини [PERSON] не поспішав, так як це тягне за собою певні юридичні наслідки, мотивуючи це різними причинами. В результаті цих цивільних відносин у них народилася дитина - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , актовий запис № 978. Відповідач під час вагітності та після народження дитини перестав підтримувати з нею будь-які відносини. Через півроку після народження дитини відносини поновилися. Відповідач частково піклувався про дитину (по фінансовій можливості), періодично відвідував дитину, дарував подарунки. Дитина знає [PERSON] в лице як тата, називає «папа [PERSON] ». Позивачка зазначає, що з середини 2019 року [PERSON] взагалі перестав спілкуватися з дитиною та з нею і надавати будь-яку матеріальну допомогу дитині, мотивуючи це тим, що дитина не його, бо дитина на його думку на нього не схожа, а також тим, що у неї своє «особисте життя». Позивачка також зазначає, що на даний момент вона незаміжня, проживає разом з дитиною у своїй квартирі за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] проживає окремо в своїй сім`ї за адресою: [ADDRESS] . При народженні дитина отримала дівоче прізвище матері « [PERSON] », а по батькові « [PERSON] », відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері). Батько дитини зазначений як « [PERSON] » Даний факт підтверджується Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України. Згідно з ч.2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. З метою забезпечення можливості для гармонійного існування та розвитку дитини позивачка змушена звернутися до суду за захистом своїх прав на користь неповнолітньої дитини, яка проживає з матір`ю. Позивачка зазначає, що відповідач не є інвалідом, аліменти на утримання інших дітей, непрацездатних батьків не сплачує, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 грн. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25.08.2021 позовну заяву прийнято до провадження, відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25.10.2021 за клопотанням позивачки у справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичному центру МВС України. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. 06.09.2022 до суду направлено справу разом з висновком експерта від 19.08.2022 № СЕ-19/108-21/14771-БД. Відповідно до ч.7 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", розпорядження Голови Верховного суду України №4/0/9-22 від 10.03.2022, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ в умовах воєнного стану, а саме змінено територіальну підсудність Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області на Томаківський районний суд Дніпропетровської області. На Томаківський районний суд Дніпропетровської області покладено обов`язок забезпечити розгляд справ (проваджень), які надійшли на розгляд до 16 вересня 2022 року включно. Тому Комунарський районний суд м.Запоріжжя, якому було направлено дану справу для подальшого збереження, 30.05.2024 повернув справу на адресу Томаківського районного суду Дніпропетровської області для подальшого розгляду. Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 31.05.2024 позовну заяву прийнято до провадження, відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 19.06.2024 замінено третю особу Мелітопольський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (69095, м.Запоріжжя, вул.Українська, 48 Запорізької області). Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 11.07.2024 підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті на 24.07.2024. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилися, проте остання направила до суду заяву, в якій просить суд справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, однак представник відповідача - адвокат Коваленко М.Ю. до розгляду справи по суті подав заяву від 25.10.2021 (а.с.30) про розгляд клопотання позивачки щодо призначення судової молекулярно-генетичної експертизи за його відсутності, та просить ухвалити рішення на розсуд суду. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] , батьком записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Відомості про батька записані за вказівкою матері відповідно до ч.1 ст.135 СК України, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 26.08.2015 відділом ДРАЦС по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, серія [NUMBER] , актовий запис № 978 (а.с.11), Витягом №00015973700 від 05.11.2015 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.13-14). Позивачка проживає разом з дитиною у квартирі за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи (а.с.15), довідкою № 2326 від 11.06.2021 (а.с.16). Згідно з ч.2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Визнання батьківства за рішенням суду регулюється статтею 128 СК України. Відповідно до частин першої та другої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу (частина четверта статті 128 СК України). Визнання батьківства за рішенням суду, розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Європейський суд з прав людини зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07.05.2009 року). Згідно з частиною четвертою, пунктами 3-5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/108-21/14771-БД від 19.08.2022 судового експерта Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру К.Кирпичової, за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи у цивільній справі №937/6776/21, [PERSON] , який є відповідачем у даній справі, може бути біологічним батьком дитини- [PERSON] , [INFO] . Ймовірність підтвердження біологічного батьківства складає 99,9999% (а.с. 39-46). Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Будь-яких доказів, які б викликали сумнів у повноті, ясності, правильності дослідження, чи доказів пов`язаних з недостатньою професійною кваліфікацією експерта, учасниками справи надано не було, а тому суд вважає їх правильними та обґрунтованими і такими, що не суперечать матеріалам справи і можуть бути взятими до уваги судом при ухваленні рішення. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно положень 125 щодо визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою: якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини; якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається, а саме: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2008 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за нормою ст.ст. 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Згідно з п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року №96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п. 2.16.4 Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Outcome: approved