Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вищезазначеним позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що [PERSON] отримала у приватну власність земельну ділянку, що розташована в смт. Глеваха, площею 0.090 га для ведення особистого підсобного господарства, на підставі державного акту від 21.12.2003 року серія Р3 №283431, виданого Глевахівською селищною радою народних депутатів Васильківського району Київської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №4101. Позивачка після отримання права власності на земельну ділянку певний час здійснювала її впорядкування та використання, однак, останні декілька років, у зв`язку з особистими причинами, а також введенням карантинних заходів та воєнним станом не використовувала власну земельну ділянку. 23.06.2023 року Позивачці було відмовлено у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки, оскільки в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, знаходиться інша земельна ділянка або її частина (виявлено перетин з ділянкою №3221455300:01:017:0330. Як зазначає позивач, 27.08.2020 року Відділом у Токмацькому р-ні Міжрайонного управління у Токмацькому р-ні та м. Токмак ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області було зареєстровано право власності [PERSON] на земельну ділянку №3221455300:01:017:0008, площею 1,2036 га. В подальшому, [PERSON] було складено нотаріальну заяву на поділ земельної ділянки з кадастровим номером №3221455300:01:017:0008 площею 1,2036 га, на дві ділянки площею 1 га та 0,2036 га, а саме: кадастровий №3221455300:01:017:0330 та №3221455300:01:017:0331, після чого [PERSON] було продано новоутворені земельні ділянки [PERSON] та останнім зареєстровано право власності, згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного приватного нотаріуса Фастівського (раніше Васильківського) нотаріального округу Київської області Бобкова О.В., індексний номер: 54803015 від 27.10.2020. При цьому, Відповідачі, які зареєстрували своє право власності задовго після набуття у власність земельної ділянки Позивачкою в частині, що перетинається, до фактичного використання земельної ділянки не приступали, за місцем розташування земельної ділянки не з`являлися жодного разу, тому про те, що Відповідачі оформили право власності на земельну ділянку, що перетинається із земельною ділянкою Позивачки стало відомо лише при внесенні відомостей про земельну ділянку Позивачки до Державного земельного кадастру. Представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не подав. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважав можливим розглянути спір у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, виходить з наступного. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За положеннями ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Положеннями ст.15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як вбачається з положень ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Положеннями ч.6 ст.81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] отримала у приватну власність земельну ділянку, що розташована в смт. Глеваха, площею 0.090 га для ведення особистого підсобного господарства, на підставі державного акту від 21.12.2003 року серія Р3 №283431, виданого Глевахівською селищною радою народних депутатів Васильківського району Київської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №4101. Позивачка була зареєстрована платником податку на землю, що підтверджується довідкою б/н від 15.05.2006 року, виданою Виконавчим комітетом Глевахівської селищної ради. Довідкою Виконавчого комітету Глевахівської селищної ради №512 від 12.06.2007 року підтверджується, що за Позивачкою рахується, згідно земельно-облікових даних земельна ділянка площею 0.090 га для ведення особистого підсобного господарства по вул. Вокзальній, розташування земельної ділянки підтверджується викопіюванням з генерального плану. 21.08.2007 року було здійснено перенесення в натуру (на місцевість) меж та передачу під охорону та збереження межових знаків ділянки Позивачки, що підтверджується відповідним Актом. 19.10.2007 року відділом містобудування та архітектури при оформленні Позивачкою кадастрового номеру на земельну ділянку було надано висновок про погодження технічної документації та наявність обмежень на використання земельних ділянок у власності, яким було повідомлено, що обмеження на використання земельної ділянки Позивачки відсутні. 01.06.2023 року Позивачкою було укладено договір на виконання робіт по розробці технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). 16.06.2023 року Позивачкою було подано заяву про внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру та технічну документацію із землеустрою. 23.06.2023 року Позивачці було відмовлено у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки, оскільки в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, знаходиться інша земельна ділянка або її частина (виявлено перетин з ділянкою №3221455300:01:017:0330 (далі Спірна ділянка). 27.08.2020 року Відділом у Токмацькому р-ні Міжрайонного управління у Токмацькому р-ні та м. Токмак ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області було зареєстровано право власності [PERSON] (Відповідач-1) на земельну ділянку №3221455300:01:017:0008, площею 1,2036 га. 11.09.2020 зареєстроване кримінальне провадження №42020111200000422 за фактом підробки рішення Глевахівської селищної ради, яке стало підставою для реєстрації Відповідачем-1 права власності на земельну ділянку площею 1,2036 га для ведення особистого селянського господарства в смт. Глеваха, кадастровий номер 3221455300:01:017:0008. 16.09.2020 ухвалою слідчого судді земельну ділянку №3221455300:01:017:0008 площею 1,2036 га, визнано речовим доказом та на неї накладено арешт. 29.09.2020 року не зважаючи на накладений арешт Відповідачем-1 було складено нотаріальну заяву на поділ земельної ділянки з кадастровим номером №3221455300:01:017:0008 площею 1,2036 га, на дві ділянки площею 1 га та 0,2036 га. 02.10.2020 року не зважаючи на накладений арешт Кагарлицькою міською радою зареєстровано за Відповідачем-1 дві, утворені внаслідок поділу земельні ділянки: №3221455300:01:017:0330 (площею 1 га, номер запису про право власності 38516516, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 2185832932214 Спірна ділянка) та №3221455300:01:017:0331 (площею 0,2036 га, номер запису про право власності 38516679, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 2185841332214). 06.10.2020\~року Васильківським\~міськрайонним судом\~було винесено\~ухвалу №362/5183/20,\~якою підтверджується,\~що Глевахівська\~селищна рада\~не приймала\~рішення щодо\~відведення земельної\~ділянки Відповідачу-1,\~в Глевахівській\~селищній раді\~відсутні будь-які\~заяви,\~листи,\~клопотання громадян,\~підприємств,\~організацій,\~установ з\~проханням надання\~дозволу на\~розробку чи\~затвердження документації\~з землеустрою\~по формуванню\~земельної ділянки,\~та якою\~булонакладено арешт із забороною реєстраційних дій на новоутворені Відповідачем-1 земельні ділянки №3221455300:01:017:0330 (площею 1 га, номер запису про право власності 38516516, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 2185832932214 Спірна ділянка) та №3221455300:01:017:0331 (площею 0,2036 га, номер запису про право власності 38516679, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 2185841332214). 27.10.2020 року не зважаючи на накладений арешт як земельної ділянки до її поділу, так і новоутворених земельних ділянок, договорами купівлі-продажу №2566 та №2569 Відповідачем-1 було продано новоутворені земельні ділянки [PERSON] (Відповідачу-2) та останнім зареєстровано право власності, згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного приватного нотаріуса Фастівського (раніше Васильківського) нотаріального округу Київської області Бобкова О.В., індексний номер: 54803015 від 27.10.2020. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України). Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 зазначено, що належним відповідачем у справах за позовами про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє,\~користується,\~розпоряджається своїм\~майном на\~власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Такі ж\~самі принципи\~закріплені у\~ст.\~41\~Конституції України,\~відповідно до\~якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно до п. 6 ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставами для відмови в державній реєстрації прав є наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, крім випадків, визначених цим Законом. Відповідно п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~25\~ЗУ «Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень»,\~ проведення\~реєстраційних дій\~зупиняється на\~підставі судового рішення про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили. Згідно абзаців 2, 3 ч. 3 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором. Зміст зазначеної правової норми переконливо свідчить про те, що, на відміну від ч. 2 ст.\~26\~Закону України\~Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, чинна редакція встановлює такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи: 1) судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; 2) судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; 3) судове рішення про скасування державної реєстрації прав. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 03.09.2020 у справі № 914/1201/19, від 23.06.2020 у справі № 906/516/19, від 23.06.2020 у справі № 905/633/19, від 23.06.2020 у справі № 922/2589/19, від 30.06.2020 у справі № 922/3130/19, від 14.07.2020 у справі № 910/8387/19, від 20.08.2020 у справі № 916/2464/19, від 28.10.2020 у справі № 910/10963/19, від 01.12.2020 у справі № 916/1935/19. Відповідно до\~п.\~9\~ч.\~1\~ст.\~27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Згідно ч. 1, 2 ст. 311 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», реєстраційні дії на підставі судових рішень проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником. Державна судова адміністрація України у день набрання законної сили судовим рішенням, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру прав примірника такого судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 791 ЗКУ, Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Згідно ч. 3 ст. 791 ЗКУ, сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Відповідно до ч. 4 ст. 791 ЗКУ, земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Згідно ч. 10 ст. 791 ЗКУ, державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Відповідно до ч. 13 ст. 791 ЗКУ, земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про державний земельний кадастр», державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Згідно ч. 2 ст. 24 ЗУ «Про державний земельний кадастр», державна реєстрація земельних ділянок здійснюється державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Відповідно до абзацу 4 ч. 10 ст. 24 ЗУ «Про державний земельний кадастр», державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Згідно абзацу 5 ч. 10 ст. 24 ЗУ «Про державний земельний кадастр», ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності). Позивачка є титульним власником земельної ділянки з 2003 року, що підтверджується відповідним державним актом. Таким чином, дослідивши всі матеріали справи, надавши належну оцінку наданим доказам, а також виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, на підставі вищевикладеного, визначивши характер спірних правовідносин та норми матеріального права, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку про задоволення позову через його доведеність та обґрунтованість, оскільки порушене право власності Позивача на земельну ділянку підлягає захисту та поновленню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved