Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання за нею права власності на 1/2 частку транспортного засобу - автомобіля марки "ЗАЗ", модель 110307, 2005 року випуску, сірого кольору, VIN: [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] ; права власності на 1/2 частку житлового будинку із господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташовані по [ADDRESS] ; права власності на 1/2 частку земельної ділянки, кадастровий номер 6825855000:01:009:0021, площею 0,1399 га, призначеної для обслуговування житлового будинку із господарчими будівлями та спорудами, що розташована по [ADDRESS] ; права власності на 1/2 частку житлового будинку із господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташовані по [ADDRESS] , та припинення права спільної сумісної власності на це майно. \~ \~ \~ \~На обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що 15.09.2012 між нею і відповідачем відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ярмолинецького районного управління юстиції у Хмельницькій області був зареєстрований шлюб, який розірвано рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 14.09.2023. За час перебування у шлюбі вони набули у приватну власність автомобіль марки "ЗАЗ", д.н.з. [NUMBER] , житловий будинок із господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований по [ADDRESS] , із земельною ділянкою, яка призначена для його обслуговування, кадастровий номер 6825855000:01:009:0021, площею 0,1399 га, а також житловий будинок із господарськими будівлями та надвірними спорудами по [ADDRESS] . Вказане майно є спільною сумісною власністю позивачки та відповідача, але посвідчити своє право на вказане майно та користуватися ним на власний розсуд позивачка не має можливості, оскільки відповідач вважає його виключно своєю власністю. Тому позивачка просить визнати за нею право власності на 1/2 частку спірного майна, припинивши право спільної сумісної власності на це майно. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивачка не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала. \~ \~ \~ \~Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, пояснив, що спочатку він з позивачкою проживали в будинку [ADDRESS] , який придбали разом під час шлюбу. Потім купили будинок по [ADDRESS] і жили у ньому. Пізніше за гроші, які він взяв у борг, придбали будинок по [ADDRESS] , у якому він проживає після розлучення, з вересня 2023 року. Також під час шлюбу вони придбали автомобіль, який на даний час перебуває у його користуванні. \~ \~ \~ \~Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 15 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ярмолинецького районного управління юстиції у Хмельницькій області був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] . \~ \~ \~ \~Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 14.09.2023 яке набрало законної сили 17.10.2023, шлюб між сторонами розірвано. Під час перебування у шлюбі, 16 вересня 2013 року, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Ярмолинецького районного нотаріального округу Хмельницької області Стожик Н. В., зареєстрованого в реєстрі за № 1238, сторони придбали житловий будинок загальною площею 36,5 кв.м. з господарськими будівлями: сарай (літ. Б), підвал (літ. б1), сарай (літ. В), сарай (літ. Г), що розташований по [ADDRESS] . Право власності на будинок було оформлено на [PERSON] 12 травня 2023 року на підставі договору купівлі продажу посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Павлик Н. П., зареєстрованого в реєстрі за № 356, сторони придбали житловий будинок загальною площею 72,3 кв.м. з господарськими будівлями: сарай (літ. Б), підвал (літ. б), сарай (літ. В), огорожа (літ. 1-2), що розташований по [ADDRESS] , а також земельну ділянку площею 0,1399 га для обслуговування цього житлового будинку, кадастровий номер земельної ділянки 6825855000:01:009:0021. Право власності на вказане нерухоме майно було оформлено на [PERSON] . Крім того, під час перебування у шлюбі сторони придбали легковий автомобіль "ЗАЗ", модель 110307, 2005 року випуску, сірого кольору, VIN: [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] , який був зареєстрований за [PERSON] , як власником транспортного засобу. Дані обставини визнані сторонами, а також підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 14.09.2023 у справі № 689/1857/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 9); Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 357213715 від 05.12.2023 (а.с. 10-14); відповідями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 401463 від 10.01.2024 (а.с. 41), № 401455 від 10.01.2024 (а.с. 43), № 401447 від 10.01.2024 (а.с. 45); відповіддю на запит № 180518919 від 07.11.2023 до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів (а.с.15). 23 грудня 2023 року Городоцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було зареєстровано шлюб між [PERSON] і [PERSON] , після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] (а.с. 64). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. За змістом частин першої та сьомої статті 41 Конституції України, частин першої та п`ятої статті 319 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і таке використання не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 368 ЦК України). Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) (частина перша статті 60 СК України). Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України (стаття 68 СК України). Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України). У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України). З огляду на викладені положення законодавства суд дійшов висновку, що житловий будинок із господарськими будівлями та надвірними спорудами по [ADDRESS] , земельна ділянка, кадастровий номер 6825855000:01:009:0021, площею 0,1399 га, призначена для обслуговування житлового будинку, житловий будинок із господарськими будівлями та надвірними спорудами по [ADDRESS] та автомобіль "ЗАЗ", модель 110307, д.н.з. [NUMBER] , є спільною сумісною власністю [PERSON] і [PERSON] , і у разі поділу їх частки у цьому майні є рівними. Згідно з частиною першою статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За правилами частин першої другої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина перша статті 356 ЦК України). Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. У постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 442/7505/14-ц зроблено висновок, що спільна часткова власність є специфічною конструкцією оскільки, існує: (а) множинність суб`єктів. Для права власності характерна наявність одного суб`єкта, якому належить відповідне майно (наприклад, один будинок один власник). Навпаки, спільна часткова власність завжди відзначається множинністю суб`єктів (наприклад, один будинок два співвласники); (б) єдність об`єкта. Декільком учасникам спільної часткової власності завжди належить певна сукупність майна. Причому право спільної часткової власності може стосуватися як подільних/неподільних речей, так і майнових прав та обов`язків. Згідно із ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. За таких обставин та враховуючи те, що відповідно до ст. 206 ЦПК України визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав і свобод сторін та інших осіб, суд приймає визнання позову і вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 9496,43 грн. \~ \~ \~ \~На підставі\~ст.\~15,\~16,\~319,\~328,\~355,\~356,\~368,\~372\~ЦК України,\~

Outcome: partial