Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 22 березня 2023 року перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції, актовий запис № 57. Спільне життя з відповідачем не склалося. Сторони проживають окремо, шлюбні відносини призупинились. На даний час відсутнє взаєморозуміння, любов та повага. Спільне господарство сторони не ведуть. При таких обставинах позивач вважає за доцільне розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просила не надавати строк на примирення. Відповідач в судове засідання не з`явився. Згідно листа [INFO] від 14.03.2024 № 7/926 [PERSON] призваний на військову службу під час мобілізації та направлений для проходження військової служби до військової частини [NUMBER] [ADDRESS] . Спроби вручити [PERSON] судової повістки та повідомити про розгляд справи за місцем проходження військової служби не досягли результатів. Суд не вбачає підстав для зупинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України з наступних підстав. Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Як зазначено ВС в постанові від 25.04.2024 № 852/2а-1/24 вимога щодо дотримання розумного строку розгляду справи спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту, а відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав. Зупинення провадження по справі - це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду. Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи. Необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи у стані невизначеності, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку. Для зупинення провадження у справі з вказаної вище підстави необхідно з`ясувати чи перебуває особа у складі Збройних Сил України безпосередньо у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та чи виконує вказана частина бойові завдання у зоні бойових дій, а також чи призвів її призов на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період до об`єктивної неможливості відповідача приймати участь у судовому провадженні. Лист [INFO] від 14.03.2024 № 7/926 такі дані не містить. Можливість одного з подружжя розірвати шлюб є невід`ємним особистим правом особи. Зупинення провадження у справі до закінчення воєнного стану не відповідає як завданню цивільного судочинства на своєчасний розгляд справи, так і змісту та меті п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України а також суперечить частині другій статті 64 Конституції України, відповідно до якої право на судовий захист не може бути обмежене навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану. Матеріали справи не містять доказів про те, що відповідач виконує бойові завдання у зоні бойових дій та про те, що особисто відповідач не перебуває у зоні постійної дислокації, а знаходиться у зоні бойових дій. Таким чином, суд не знаходить підстав для зупинення провадження у справі згідно з п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 22 березня 2023 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб, який зареєстровано Старокостянтинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 81. Після державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на [PERSON] . Спільних дітей у сторін немає. Відносини між подружжям не склалися за відсутністю взаєморозуміння між ними. Можливість припинення шлюбу на підставі волевиявлення одного з подружжя є проявом принципу свободи шлюбу та рівності подружжя, закріпленого ст. 51 Конституції України. Так як укладення шлюбу здійснюється вільно та добровільно, то ніхто не може бути примушений до збереження подружніх відносин, якщо їх основа втрачена. Шлюбні стосунки між сторонами припинені, шлюб існує формально. Оцінивши надані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, позивач не заявила клопотання про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд вважає необхідним позивачу залишити теперішнє прізвище « [PERSON] ». У відповідності до ст. 141 ЦПК України, на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1211 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved