Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-31 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» звернулося до суду з позовом, відповідно до якого просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за Кредитним договором № 25686/12/2021 від 29.12.2021 року в сумі 16 350,00 грн та сплачений при зверненні до суду з вказаним позовом судовий збір в сумі 2 684,00грн. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 29.12.2021 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та відповідачем було укладено кредитний договір № 25686/12/2021. Кредитний догорів підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентфікатора який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до п.п.1.1 п.1 Кредитного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. 13.01.2023 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» було укладено Договір факторингу № 13012023, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передало за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК\~«ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» прийняло належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 13012023 від 13.01.2023 року ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло право грошової вимоги до відповідача у сумі 16 350,00 грн., яка складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу 6 000,00 грн; суми заборгованості за відсотками 10 350,00 грн. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення позивача, відповідачем порушено договірні зобов`язання в частині своєчасного повернення грошових коштів та сплати відсотків за їх користування. Посилаючись на викладене, товариство вимушене звернутись до суду із даним позовом та просить стягнути із відповідача на користь позивача зазначену суми боргу за кредитним договором у примусовому порядку, а також судові витрати, понесені позивачем. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.12.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 29.01.2024 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяві, відповідно до якого просить у задоволені позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що позивачем до позовної заяви додані копії документів, які в супереч ст.95 ЦПК України не засвідчені у відповідності до чинного законодавства, а саме, засвідчені штампом «з оригіналом згідно» без зазначення імені, а лише прізвище та ініціали, та відсутня дата такого засвідчення. В копії акту прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу №13012023 від 13.01.2023 року вбачаються механічні втручання знищено та спотворено частину тексту в п.2, а саме, не визначена загальна сума заборгованості. Такі ж знищення та спотворення присутні і у вказаному договорі факторингу. Крім того, позивачем всупереч ч.3 ст.175 ЦПК України в позовній заяві не зазначено в кого саме знаходяться оригінали документів, а саме, наказу №ФК 125 від 02.04.2014 року, протоколу №42 від 26.06.2014 року та розрахунку заборгованості за кредитним договором. Також позивачем не доведено належними доказами перерахування коштів від первісного кредитора відповідачу, а лише зазначено про підписання між ними Договору. В позовній заяві позивач не зазначив, яка саме сума та коли була перерахована відповідачу первісним кредитором та відповідний рахунок на який могли б бути спрямовані ці кошти. Окрім цього, договором взагалі не визначений обов`язок ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» перерахувати (передати) кошти відповідачу, та не передбачене відповідне право на перерахунок (передачу) цих коштів. Витяг з реєстру боржників до Договору факторингу №13012023 від 13.01.2023 не є розрахунком суми заборгованості, а лише констатує суму 16 350 грн. Крім цього, розрахунок заборгованості за кредитним договором та витяг з реєстру боржників до Договору факторингу не містять обов`язкових реквізитів, не засвідчені у відповідності до чинного законодавства України, а отже не можуть бути визнані належними доказами. В той же час розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 р. № 6-16цс15. Отже , на думку відповідача, позивачем не доведено факт видачі кредиту, плинності та розміру заборгованості, що є його обов`язком. Посилання фінансової установи на наявність роздрукованого розрахунку заборгованості за договором як на підставу задоволення позовних вимог є необґрунтованими, оскільки сам розрахунок, виписка по рахунку та довідки про відкриття кредитного рахунку та умови кредитування є внутрішніми документами та не містять відомостей, що дозволили б суду перевірити правильність нарахування відсотків позивачем. При цьому, навіть за умови отримання відповідачем коштів від первісного кредитора, логічним був би наступний розрахунок заборгованості: загальний розмір 10 500 грн, що включав би в себе: 6 000 грн - заборгованість за сумою основного боргу; 4500 грн -заборгованість за відсотками. Вказаний контррозрахунок підтверджується Додатком 1 до Договору про надання фінансового кредиту №25686-12/2021, де зазначена дана сума заборгованості та строком дії договору - 30 днів. 01.02.2024 року від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої 29 грудня 2021 р. між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» (далі Первісний кредитор) та [PERSON] було укладено кредитний договір № 25686-12/2021, який відповідачем підписано електронним підписом шляхом введення коду W2025. Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до Правил є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу на веб-сайт за допомогою Логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не було б укладено. Відповідач правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом чотирнадцяти днів з моменту отримання копії примірника договору не скористався. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк, умови кредитування та нарахування відсотків в зв`язку з простроченням повернення кредитних коштів, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. У відповідності до умов укладених кредитних договорів, кошти надаються позичальнику в безготівковій формі на банківську картку, вказану позичальником при укладанні кредитного договору (п. 1.6. Договору). На підтвердження перерахування коштів за кредитним договором первісним кредитором було надано повідомлення від 13.12.2023 року №2919_23121352144, що ТОВ «Універсальні платіжні рішення» надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунку. Для цього підприємство внесене в державний реєстр фінансових установ та отримало ліцензію Національного банку України, та на підставі укладеного договору на переказ коштів ФК-150920 від 2020-09-15, було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 29-12-2021 18:16:51 на суму 6 000,00 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 128063110. Відповідач, як тримач карти банку № [NUMBER] на яку було перераховано кредитні кошти мав можливість, власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження та/або спростування факту перерахування кредитних коштів по вищенаведеному договору, натомість останньою не надано суду належних і допустимих документальних доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на її банківський рахунок. Факт отримання грошових коштів за Кредитним договором відповідачем у відзиві належними доказами не спростовується. Згідно кредитного договору відповідачем особисто було вказано картку банку для перерахунку кредитних коштів, а саме: № [NUMBER] . Відповідно до даних отриманих за допомогою сервісу визначення банку за номером картки: № [NUMBER] , а саме за першими шістьома цифрами номера банківської картки (BIN) відомо, що картку емітовано в Акціонерному товаристві «УНІВЕРСАЛ БАНК». Доступ до виписок по картці має банк-емітент - Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» та відповідач. Ні Первісний кредитор, ні ТОВ «ФК «ЄАПБ» не мало та не має доступу до даної інформації, так як дана інформація є банківською таємницею. При цьому, нарахування здійснювалось наступним чином: 29.12.2021 р. по 28.01.2022 р. згідно п. 1.2; п. 1.3 договору; 29.01.2022 р. по 24.02.2022 р. згідно п. 1.3; п. 4.3 договору; з 24.02.2022 р. по 17.04.2022 р. первісним кредитором нарахування не здійснювалось у зв`язку з військовою агресією Росії проти України; 18.04.2022 р. по 28.04.2022 р. згідно п. 1.3; п. 4.3 договору. Правилами надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту фінансового кредиту, зі змістом якої відповідач була ознайомлена на момент укладення кредитного договору № 25686-12/2021 від 29.12.2021 року, передбачено порядок нарахування процентів за користування кредитом та механізм повернення кредиту. Додаток до Договору про надання фінансового кредиту містить в собі графік платежів та розрахунок заборгованості (в тому числі суми кредиту і процентів за користування кредитом) та щодня оновлюється в Особистому Кабінеті відповідача. В обов`язки ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» входило надати інформацію позичальнику, що вимагається законом перед укладенням правочину, а факт ознайомлення з ними, їх об`єктивна оцінка та осмислення входить до зони відповідальності самого позичальника і подальше укладення правочину залежить від волі останнього. Не спростування відповідачем презумпції правомірності кредитного договору - всі права, набуті сторонами правочину за цими договорами, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення кредитних договорів, підлягають виконанню. 13.01.2023 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 13012023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ»» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №13012023 від 13.01.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16350,00 грн., з яких: 6000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 10350,00 грн сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. сума заборгованості за пенею. В законодавстві України не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги. Крім того, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. 04.03.2024 року від відповідача на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, згідно яких додатки, долучені позивачем до відповіді на відзив, не можуть бути враховані судом в якості доказів оскільки подані до суду з порушення приписів ЦПК України, зокрема ч.2 ст.95 ЦПК України, зокрема, не засвідчені належним чином. Також, надане позивачем як доказ повідомлення від 13.12.2023 року №2919_23121352144 від ТОВ «Універсальні платіжні доручення» щодо перерахування коштів на платіжну картку клієнта: 29-12-2021 18:16:51 на суму 6000,00 грн, маска картки [NUMBER] , не містить П.І.Б. клієнта, номер картки, реквізити договору за яким здійснюється переказ клієнту. З призначення платежу теж не вбачається, що даний переказ є поповненням на виконання будь-якого договору. Крім цього, повідомлення адресоване не позивачу, а первісному кредитору, який на час отримання даного повідомлення вже відступив право вимоги позивачу, тобто відповідно і прав на звернення та отримання даної інформації не мав. Коли та яким чином було отримано вказаний документ позивачем, останнім не зазначено. Також, в наданій позивачем копії повідомлення в її нижній частині зазначена інформація сторонньої юридичної особи ТОВ «Універсальний дата центр». На думку відповідача даний документ не містить інформації щодо предмету доказування, а отже є неналежним та виникають сумніви щодо його достовірності. Також позивач визнає, що не може надати інформацію та підтвердити доказами перерахування коштів відповідачу, оскільки вказана інформація с банківською таємницею, однак належними та допустимими доказами неможливість отримання такої інформації в позасудовому порядку, не надав, натомість звернувся до суду з клопотанням про витребування цих доказів, що суперечить вимогам ч.4 ст.83 ЦПК України. Зазначена позивачем картка з № [NUMBER] містить 14 символів та не перебуває у її володінні, а отже надати будь-які виписки по даній картці вона можливості також не має. Посилання позивача про те, що відповідачем було особисто вказано картку банку для перерахунку кредитних коштів, і саме № [NUMBER] , не підтверджено доказами та спростовується копією Договору про надання фінансового кредиту №25686-12/2021, де в розділі 7 «реквізити та підписи сторін» рахунок позичальника не зазначений. Крім того, позивач посилається на певні дані отримані за допомогою сервісу визначення банку проте не зазначає, що це за сервіс і в якій формі ним отримані зазначені дані. 13.03.2024 року від [PERSON] надійшло клопотання про витребування у позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» оригінали договору факторингу № 13012023 від 13.01.2023 укладеного між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 13012023 від 13.01.2023, повідомлення від 13.12.2023 року про успішне перерахування коштів, реєстр боржників до договору факторингу та платіжну інструкцію до договору факторингу. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач в позовній заяві просив розгляд справи проводити без участі його представника. Відповідач до початку розгляду справи по суті вимог також подала заяву про розгляд справи без її участі. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 29.12.2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 25686-12/2021 шляхом підписання його електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора W2025, надісланим на належний відповідачу номер мобільного телефону Відповідно до підпункту 1.1. пункту 1 договору про надання фінансового кредиту товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 6 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та умовах, визначених цим договором. Підпунктом 1.2. пункту 1 кредитного договору визначено, що кредит надається строком на 30 днів, тобто до 27.01 2022 року. Відповідно до пункту 1.3. договору за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,50 % (процентів) на добу. Підпунктом 1.6. пункту 1 договору передбачено, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. Відповідно до підпункту 2.3. пункту 2 договору, у разі якщо клієнт не повернув кредит у строк, передбачений у п. 1.2. цього договору, з першого дня проценти за користування кредитними коштами нараховуються за ставкою 2,5 % на добу, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору. Підпунктом 2.5. пункту 2 вищевказаного договору передбачено, що обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. 29.12.2021 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] склали додаток № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 25686-12/2021, у якому зазначено, що сума кредиту становить 6 000,00 грн, сума процентів за користування кредитом 4 500,00 грн, загальний розмір кредиту складає 10 500,00 грн. Згідно інформації, наданої на виконання ухвали суду про витребування доказів АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 15.07.2024 року, вих.№БТ/4483, на ім`я [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , було емітовано платіжну картку № [NUMBER] від 10.08.2020 року. Власник картки № [NUMBER] [PERSON] . 29.12.2021 року на платіжну картку № [NUMBER] , що належить [PERSON] надходили кошти в сумі 6 000,00 гривень від iPay.ua. Відповідно до положень ст. 205 Цивільного кодексу України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно зі ст. 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Нормою статті 639 Цивільного кодексу України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Відповідно до ч.12 стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36\~Господарського процесуального\~кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. За змістом статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За цим договором позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику на суму у розмірі 6 000 грн 00 коп. шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити нараховані відсотки за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. За обумовленими та погодженими на власний розсуд сторонами визначено наступні умови: тип позики кредит; мета отримання кредиту для власних потреб, строк позики (строк дії договору) становить 30 днів; дата повернення позики 27.01.2022; за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5 % (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,50 % (процентів) на добу. В розділі 7 містяться реквізити сторін. У даному випадку діє презумпція правомірності правочину (ст.204 ЦК України), яка не спростована, що узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Судом встановлено, що позивачем умови укладеного договору виконано, та 29.12.2021 року здійснено переказ за допомогою системи EasyPay у розмірі 6 000,00 грн, що підтверджується довідками наданими АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 15.07.2024 року вих.№БТ/4483 про належність платіжної картки № [NUMBER] [PERSON] та надходження на її рахунок коштів в день укладення кредитного договору № 25686-12/2021 в обумовленій сторонами договору сумі 6 000,00 гривень, та ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 13.12.2023 року за вих.№2919_231213152144, яка містить аналогічну інформацію. Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно із приписами ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу Українизаміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу Українизобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. 13.01.2023 року між ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» та ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» укладено договір факторингу № 13012023, відповідно до якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначенні в Реєстрі боржників, який формується згідно з Додатком № 1 та є невід`ємною частиною договору. 13.01.2023 року між ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» та ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» укладено Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу № 13012023 від 13.01.2023 року, відповідно до якого, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр Боржників кількістю 10683, після чого, з урахуванням пункту 1.2 договору факторингу № 13012023 від 13.01.2023 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Згідно Реєстру боржників до Договору факторингу №13012023 від 13.01.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16350,00 грн., з яких: 6000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 10350,00 грнсума заборгованості за відсотками. Доказів недійсності/нікчемності Договору факторингу №13012023 від 13.01.2023 суду не надано, отже суд відхиляє доводи представника відповідача про відсутність правових підстав для переходу прав вимоги ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до боржника [PERSON] .. Зазначені докази є належними, допустимими та встановлюють наявність обставин, що обгрунтовують вимоги позивача, а тому підстав для витребування оригіналів договору факторингу № 13012023 від 13.01.2023 укладеного між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 13012023 від 13.01.2023, повідомлення від 13.12.2023 року про успішне перерахування коштів, реєстр боржників до договору факторингу та платіжну інструкцію до договору факторингу, суд не вбачає, виходячи також зі змісту ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку. Позивач зазначає, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 13.01.2023 року позивач не здійснював жодних штрафних санкцій, а тому [PERSON] має непогашену заборгованість за кредитним договором № 25686-12/2021 від 29.12.2021 року у розмірі 16 350,00 грн, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 6 000,00 грн, сума заборгованості за відсотками 10 350,00 грн. Водночас за змістом статті 1048 Цивільного кодексу України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, у постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 300/438/18. За умовами договору про надання фінансового кредиту № 25686-12/2021 від 29.12.2021 року, укладеного між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] , передбачено надання фінансового кредиту у розмірі 6\~000,00 грн строком на 30 днів, тобто до 27.01.2022 року. Згідно з додатком № 1 від 29.12.2021 року до договору про надання фінансового кредиту № 25686-12/2021 від 29.12.2021 року загальна сума, яку відповідач мав повернути кредитору, але, як встановлено, такого повернення не здійснив, сторонами договору визначена у розмірі 10 050,00 грн, з яких: 6 000,00 грн - сума кредиту, 4 500,00 грн - сума відсотків за користування кредитом, відтак, суд доходить висновку, що саме вказані суми підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Після закінчення строку кредитування кредитор має право на застосування відповідальності за невиконання грошового зобов`язання в порядку, визначеному ч. 2ст. 625 Цивільного кодексу України, однак таких вимог новим кредитом заявлено не було. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню. Доказів належного виконання своїх договірних зобов`язань щодо повернення коштів відповідачем суду не надано. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (п. 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Враховуючи викладене, а також беручи до уваги те, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав в зв`язку з чим утворилась заборгованість по сплаті коштів у загальному розмірі 10 500 грн, тому суд вважає позов обґрунтованим та доведеним, що дає підстави для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволений на 64,22 % (10500,00х100/16350,00), суд покладає на відповідача судовий збір у розмірі 1723,66 грн (2684,00х64,22%).

Outcome: partial