Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

24.06.2024 року до суду звернуся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 26.06.2024 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження в судове засідання з викликом сторін. В позові посилався на те, що він перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 14.04.2012 року, який було зареєстровано Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 77. Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Сімейні стосунки між ними не склалися, з 13 червня 2024 року шлюбні відносини між сторонами остаточно припинені, з цього часу вони не живуть однією сім`єю, не ведуть спільне господарство та проживають окремо. Позивач проти поновлення сімейних відносин з відповідачкою, оскільки збереження шлюбу з нею суперечитиме його інтересам. Вважає, що сім`я розпалася остаточно. Прохав розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 14.04.2012 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 77. Позивач в судове засідання не з`явився, 10.07.2024 його представник адвокат Гавриленко Н.А. подала заяву про розгляд справи без їх участі, на позовних вимогах наполягають. Відповідач в судове засідання також не з`явилася, 25.07.2024 року подала заяву про визнання позову, прохала справу розглянути без її участі. Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. 14.04.2012 року сторони зареєстрували шлюб у Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 77, після реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.04.2012 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] від 29.05.2012 року. Позивач наполягає на тому, що сімейні стосунки між ними не склалися, причинами розпаду сім`ї стали відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. З 13 червня 2024 року сімейні відносини між сторонами остаточно припинені, з цього часу вони не живуть однією сім`єю, не ведуть спільне господарство та проживають окремо. Він категорично проти поновлення сімейних відносин з відповідачкою, оскільки збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. Вважає, що сім`я розпалася остаточно і шлюб необхідно розірвати. Відповідач визнала вказані обставини, не заперечувала проти задоволення позову. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: \~ \~ \~ \~Так, відповідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають у шлюбі з 14.04.2012 року, мають спільного сина: [PERSON] , [INFO] , шлюбні відносини між сторонами припинені з 13 червня 2024 року, і подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, так як це суперечить їхнім інтересам, тому шлюб між ними має бути розірваний. Відповідно ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач визнала пред`явлений до неї позов і визнання відповідачем позову не суперечить закону, тому суд враховуючи положення ст.206 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved