Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-11 00:00:00

Комінтернівським районним судом Одеської області здійснюється розгляд позовної заяви [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано наступним. 14.12.2022 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Спільних дітей сторони не мають. Позивач зазначає, що підставою розірвання шлюбу є ті обставини, що шлюбні відносини між подружжям фактично припинені, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, шлюб існує формально, його збереження неможливе. На момент подання позову, позивач перебуває у стосунках з [PERSON] , станом на момент подання позову вагітна, батьком дитини є [PERSON] , який визнає таке батьківство. Позивач у судове засідання не прибула, надала до суду заяву, згідно якої просить провести розгляд справи без її участі, наполягає на задоволенні позовних вимог, проти винесення заочного рішення не заперечує. Третя особа [PERSON] надав суду заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити, визнає батьківство ненародженої дитини та просить провести розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання, не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом надсилання судових повісток на зареєстровану адресу проживання відповідача, судова повістка на 20.06.2024 отримана останнім особисто, судова повістка на 12.08.2024 повернулась відправнику по причині відсутності адресата за вказаною адресою. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, судом встановлено, що вимоги, щодо ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів дотримані, а підстави для ухвалення заочного рішення існують у сукупності. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі та задовольнити позовні вимоги з огляду на наступне. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 110 Сімейного кодексу України чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у відповідності до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , 14.12.2022 зареєстрували шлюб, реєстрацію проведено Доброславським відділом ДРАЦС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), про що зроблено відповідний актовий запис №256. На момент подання позову, позивач була вагітною, батьком дитини остання визначала [PERSON] батьком дитини, який визнавав таке батьківство, згідно поданої заяви, а тому позов прийнято до розгляду судом. В подальшому, а саме 31.07.2024 року, вагітність [PERSON] припинено за медичними показниками, що підтверджується копію виписки №17439 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого у ЖК Лиманської ЦРЛ. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Сторони не виявили бажання примиритись, позивач наполягає на розірванні шлюбу, від відповідача відзиву на позовну заяву не надходило. Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що спільне життя Позивача з Відповідачем не склалося та припинено. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, не встановлено фактів, що після розірвання шлюбу будуть порушені особисті та майнові права подружжя, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. При цьому, перешкод в розірванні шлюбу, що визначені у ч. 3 ст. 110 СК України, судом не встановлено, так як вагітність позивача є перерваною станом на час ухвалення судового рішення. З цих підстав позов слід задовольнити. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, тому, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь позивача. Враховуючи наведене та

Outcome: approved