Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

У липні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 26.12.2009 по 11.10.2012 вона з відповідачем [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] народилася дочка [PERSON] . Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 11.09.2012 шлюб між нею та відповідачем розірвано. З серпня 2011 року сторони разом не проживають та з того часу їхня дочка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надавав, 12.08.2021 рішенням Шевченківського районного суду міста Києва задоволено позов [PERSON] та стягнуто на її користь з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 23.04.2021 і до досягнення дочкою повноліття. Однак відповідач аліментів не сплачує та будь-якої іншої матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, що свідчить про його ухилення від здійснення батьківських прав та невиконання батьківських обов`язків. Крім того, відповідач не приймає жодної участі у вихованні дочки, не займається її фізичним, моральним та духовним розвитком, не цікавиться, що їй подобається, як вона любить проводити час, а томість лише каже, що він немає ні вільного часу ні фінансового ресурсу щоб приймати участь у житті дочки. Із урахуванням наведеного, позивачка вказує на наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дочки. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2023 головуючим суддею у справі визначено Рибалку Ю.В. Ухвалою суду від 13.07.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, встановлено відповідачу строк для подання відзиву, а позивачу - для подання відповіді на відзив. Ухвалою суду від 16.10.2023 залучено Орган опіки та піклування - Шевченківську районну в місті Києві державну адміністрацію до участі у справі в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. 21.11.2023 на адресу суду надійшов висновок Органу опіки та піклування - Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. На підставі розпорядження керівника апарату Подільського районного суду міста Києва від 15.01.2024 призначено повторний автоматизований розподіл зазначеної справи, оскільки згідно Наказу №4/02-02 від 11.01.2024 «Про відрахування зі штату Подільського районного суду міста Києва судді Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області Рибалки Ю.В.». Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2024 головуючим суддею у справі визначено Ковбасюк О.О. Ухвалою суду від 02.02.2024 прийнято справу до провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 03.06.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивачка не з`явилася, в матеріалах справи міститься її заява про розгляд справи за її відсутності, в якій вона позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечуючи щодо ухвалення судом заочного рішення. Відповідач на повторні виклики в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, жодних заяв та клопотань до суду не подавав. Представник Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, як третьої особи у справі, не з`явився, однак представником раніше подано до суду заяву про розгляд справи без участі, в якій третя особа просить суд прийняти рішення в інтересах дитини. З огляду на викладене та при відсутності заперечень сторони позивача, суд постановив ухвалу про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення, оскільки згідно ст. 281 ЦПК України, якщо відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. За змістом статті 164 СК України позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Конвенцією про права дитини у ст. 18 визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. У відповідності до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Як встановлено судом, позивачка [PERSON] та [PERSON] з 26.12.2009 по 11.10.2012 перебували у шлюбі, який зареєстрований 26.12.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1007. Згідно з рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 11.09.2012, ухваленим у справі №2610/14835/2012 шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу у сторін є дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, згідно з яким батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] . 20.11.2021 мати дитини змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] , виданим Шевченківським відділом ДРАЦС у м. Києві ЦМУМЮ (м. Київ) 20.11.2021. Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 12.08.2021 у справі №761/14942/21 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23.04.2021 і до досягнення дочкою повноліття. Водночас, як встановлено судом, відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання дочки, оскільки з часу стягнення аліментів сплатив лише 14 597,84 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості від 26.06.2023, складеним Подільським районним відділом ДВС. Вказаним розрахунком також підтверджується, що станом на 01.06.2023 сума боргу відповідача складає 117 406,87 грн. З`ясовано судом і те, що дитина повністю знаходиться на утриманні матері, тоді як батько дитини проживає окремо та з часу припинення спільного проживання з дитиною покладених на нього законом батьківських обов`язків не виконує, не бере участі у вихованні дитини, не цікавиться її життям. Так, із висновку Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації №109-7000 від 16.09.2023 вбачається, що в телефонній розмові [PERSON] підтвердив, що він проходить службу в ЗСУ та повідомив, що не заперечуватиме про позбавлення його батьківських прав відносно дочки [PERSON] . Згідно з довідкою №05-03/120 від 30.05.2023, виданою директором Спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №97 імені О. Теліги з поглибленим вивченням англійської мови Шевченківського району м. Києва, [PERSON] дійсно навчається у 7-Б класі, за час навчання дитини в школі з 1-го по 7-й клас [PERSON] жодного разу не відвідував батьківські збори, не спілкувався з вчителями, не цікавився навчанням Аріни. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що батько дитини самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. При розгляді даної справи судом також враховується, що відповідач, будучи неодноразово належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання жодного разу не з`явився та будь-яких належних та допустимих доказів в заперечення вищевстановлених судом обставин не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач ухиляється від виконання обов`язків по вихованню своєї дочки [PERSON] , [INFO] , не проявляє батьківської турботи, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не цікавиться її навчанням, не проявляє ініціативи щоб побачити свою дитину, не цікавиться, що їй подобається, як вона любить проводити час, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Виходячи із оцінки доказів у справі, таке ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків суд вважає свідомим та умисним, а тому вважає, що позбавлення його батьківських прав є доцільним і відповідатиме інтересам дитини, у зв`язку з чим позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається із наявної в матеріалах справи квитанції №66233147 від 29.06.2023, позивачкою [PERSON] при звернення до суду з даним позовом було сплачено судовий збір у розмірі 1 073,60 грн. Таким чином, враховуючи задоволення позовних вимог, вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved