Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заробітної плати, посилаючись на наступні обставини. [PERSON] з 25.10.2018 року по 26.10.2022 року перебувала у трудових відносинах з ТОВ "ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ". Товариство з обмеженою відповідальністю "КЛАРІКС РЕМ 23" є правонаступником ТОВ "ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ" з 10.05.2023р. Згідно Наказу про звільнення: №3/37у від 26.10.2022 року позивач звільнена з займаної посади на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін. За час роботи на підприємстві у відповідача перед позивачем, як працівником, виникла заборгованість по виплаті зарплати. Зарплата була нарахована позивачу, але не виплачена по сьогоднішній день. Борг відповідача з виплати заробітної плати станом на момент звільнення становить 20291,37 грн. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача вказану заборгованість. В судове засідання позивач та її представник не з`явились, представник надав заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, справу розглянути у їх відсутності, у разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не надав. Разом з тим, на офіційному веб-сайті судової влади України розміщено оголошення про виклик до суду відповідача, з огляду на що відповідач, відповідно до п.11 ст.128\~ЦПК України вважається таким, що отримав судову повістку. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.280\~ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Згідно із ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст.15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі\~статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами\~ст.12 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до п. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Судом встановлено, що згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №3/11/07 від 08.03.2023 року, наданого ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» РЕМОНТНЕ УПРАВЛІННЯ-3», [PERSON] працювала повний робочий день у ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» з 25.10.2018 року по 26.10.2022 року. З вищевказаного періоду в пільгових умовах праці відпрацьовано, згідно з вибіркою: з 25.10.2018 року по 26.10.2022 року - машиністом крана 4 розряду виробничої дільниці з ремонту устаткування №7. У зазначений період роботи була зайнята на дробильних, випалювальних, збагачувальних, огрудкувальних та шихтувальних фабриках (у цехах) рудних і нерудних копалин, що містять у пилу 2 відсотки і більше кристалічного (вільного) двооксиду кремнію. За професією машиніст крана пільговий стаж за Списком №1 складає: за 2018 рік - 2 місяці 7 днів, за 2019 рік -11 місяців 18 днів, за 2020 рік - 12 місяців, за 2021 рік - 12 місяців, за 2022 рік - 6 місяців 23 дні. У виробництві «Підготовка руд, збагачення, окускування (агломерація, брикетування, згрудкування), випалювання руд і нерудних копалин», що передбачено Списком №1 розділом II, затверджених Постановою КМУ №461 від 24.06.2016р. Підстава для видачі: особиста картка фП-2, результати атестації робочих місць за умовами праці (Наказ від 30.06.2017 року №3/59о, Наказ від 30.04.2022 року №4о), картки обліку фактично відпрацьованого часу за 2018р., 2019р., 2020р., 2021р., 2022р. (а.с.6). Згідно Наказу\~№3/37у\~від 26.10.2022\~року [PERSON] ,\~машиніста крана\~5\~розряду виробничої\~дільниці з\~ремонту устаткування\~№2,\~звільнено з\~роботи 26.10.2022\~року за\~угодою сторін,\~згідно п.\~1\~ст.\~36\~КЗпП України. Особиста заява [PERSON] від 19.10.2022р. №3/181з (а.с.5). Згідно розрахункового листку за жовтень 2022 року, борг за ТОВ «КЛАРІКС РЕМ 23» на кінець місяця складає 20291,37грн. (а.с.6). Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до вимог статті 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Крім того, ст. 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений ч. 1 ст. 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини залежних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум. Відповідно до правових позицій Верховного Суду України у справах №6-259цс17 від 13.03.2017 року, №6-144ц13 від 29.01.2014 року, пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 р. №13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, передбачені ст. 116 КЗпП України є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності передбаченої ст. 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Відсутність коштів у роботодавця не позбавляє його відповідальності. Невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку. Пунктом 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" №9 від 06.11.1992 року передбачено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менше двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100. Відповідно до п. 3 розділу 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, ідо передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України\~встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Таким чином, з огляду на встановлені обставини та наведені норми чинного законодавства, позовні вимоги представника позивача є обґрунтованими, підтверджуються зібраними у справі доказами, а тому підлягають до задоволення у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Крім того, відповідно до ч.1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved