Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

у травні 2024 року ТОВ «Теплопостачсервіс» звернулось до Голосіївського районного суду м. Києва з позовною заявою про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування позову посилався на те, що ТОВ «Теплопостачсервіс» з 01.07.2014 року є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Відповідач є власником квартири 147 у зазначеному вище будинку. 18 листопада 2016 року між сторонами спору укладено договір про надання послуг з центрального опалення, постачання гарячої води № М4/147. Позивач зазначає, що відповідач систематично не виконує свої зобов`язання за договором щодо оплати житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, у зв`язку із чим виникла заборгованість за період з грудня 2021 року по березень 2024 року у розмірі 25 989,84 грн. з центрального опалення, з грудня 2019 року по березень 2024 року у розмірі 6 728,84 грн. з постачання гарячої води та з березня 2022 року по березень 2024 року у розмірі 1 50,02 грн. за абонентське обслуговування. Також позивач просить стягнути 219,52 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму заборгованості за централізоване опалення, три відсотка річних у розмірі 15,53 грн., нарахованих на суму заборгованості за централізоване опалення, 546,85 грн. інфляційних збитків, нарахованих на суму заборгованості з централізованого постачання гарячої води, та три відсотка річних у розмірі 130,19 грн., нарахованих на суму заборгованості з централізованого постачання гарячої води. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 червня 2024 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідач відзив на позовну заяву не надсилав. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд надходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 17.11.2015 року. З 01.07.2014 року ТОВ «Теплопостачсервіс» є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . 18 листопада 2016 року між ТОВ «Теплопостачсервіс» та [PERSON] укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води № М4/147, за умовами якого виконавець ТОВ «Теплопостачсервіс» зобов`язувався своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, згідно із діючими нормативами, а споживач зобов`язувався своєчасно та у повному обсязі оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, що передбачені договором. Відповідно до положень ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном (ст. 360 ЦК України). Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України). Умовами договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води № М4/147 від 18 листопада 2016 року, зокрема, ст. 16 договору, визначено обов`язок споживача, зокрема, оплачувати послуги в установлений договором строк. Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 01 червня 2011 року «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги». Вказаний Порядок визначає механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і поширюється на суб`єктів господарювання всіх форм власності, які надають послуги, суб`єктів господарювання всіх форм власності, що спеціалізуються на виконанні окремих послуг, на умовах субпідрядних договорів з виконавцями, органи місцевого самоврядування, власників, орендарів житлових будинків (гуртожитків), власників (наймачів) квартир (житлових приміщень у гуртожитках), власників нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках). Відповідно до п. 2 Порядку тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно- гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до цього Порядку. Послуги надаються з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невід`ємною частиною договору про надання послуг. Інформація про перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, їх вартість, структуру тарифу, його зміну з обґрунтуванням її необхідності доводиться до відома споживачів у порядку, затвердженому Міністерством розвитку громад та територій України. За п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 плата за надані послуги вносяться споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплої енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначає, що відповідач не виконує належним чином своїх зобов`язань по оплаті послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, внаслідок чого утворилася заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг з централізованого опалення за період з грудня 2021 року по березень 2024 року у розмірі 25 989,84 грн., по оплаті житлово-комунальних послуг з централізованого постачання гарячої води за період з грудня 2019 року по березень 2024 року у розмірі 6 728,84 грн., а також за абонентське обслуговування за період з березня 2022 року по березень 2024 року у розмірі 1250,02 грн. На підтвердження своїх доводів надав суду розрахунок заборгованості. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина 1 статті 509 Цивільного кодексу України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 Цивільного кодексу України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. За вказаних обставин з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати, нараховані на заборгованість по оплаті житлово- комунальної послуги з централізованого опалення у розмірі 219,52 грн.; три відсотки річних, нарахованих на суму заборгованість по оплаті житлово-комунальної послуги з централізованого опалення у розмірі 15,53 грн., а також 546,85 грн. інфляційних збитків, нарахованих на суму заборгованості з централізованого постачання гарячої води, та три відсотка річних у розмірі 130,19 грн., нарахованих на суму заборгованості з централізованого постачання гарячої води. З урахуванням наведеного та вимог закону, суд надходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води та абонентської плати. З урахуванням задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 028,00 грн.

Outcome: approved