Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-07 00:00:00

У червні 2024 року [PERSON] , в особі представника - адвоката Дерев`янко І.О., звернулась до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено про те, що з 15 лютого 2003 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя подружжя не склалося, відносини між позивачем та відповідачем погіршилися, в сім`ї почалися постійні непорозуміння, сторони не могли дійти згоди у вирішенні важливих питань. З 2023 року фактично шлюбні відносини припинено, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, між ними втрачено почуття любові один до одного та на переконання позивача сім`я розпалася остаточно і подальше її збереження неможливо. Ухвалою суду від 20 червня 2024 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, сторонам надано строк для подання заяв по суті справи, призначено судове засідання. Позивач та її представник належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися, разом з тим від представника позивача - адвоката Дерев`янко І.О. до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення або про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не надав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з чим, на підставі ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 лютого 2003 року Вознесенівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про що складено відповідний актовий запис №39, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 10.05.2014 року. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частині третій статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частиною другою статті 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно із ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами на припинені з 2023 року, втрачено почуття любові та поваги один до одного, відсутнє взаєморозуміння, що унеможливлює подальше спільне проживання. Відновлення та збереження сім`ї на переконання позивача є неможливим. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про розірвання шлюбу. За таких обставин є підстави для ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно із ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 1 211,20 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved