Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

АТ «ПУМБ» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 94472,41 грн та витрат зі сплати судового збору у сумі 2 422 грн 40 коп. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 30.12.2019 року на підставі укладеного кредитного договору №2001510431501 відповідачу видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 20 000 грн, а 04.06.2021 на підставі укладеного кредитного договору №1001888690501 відповідач отримав креди в сумі 50 400 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, у зв`язку з чим станом на 01.01.2024 виникла заборгованість за кредитним договором №2001510431501 у розмірі 31222,13 грн, з яких 19 148,27 грн - заборгованість за кредитом, 12 073,86 грн - заборгованість за процентами, а за кредитним договором №1001888690501 у розмірі 63250,29 грн, з яких 43 999,68 грн - заборгованість за кредитом, 9,41 грн - заборгованість за процентами, 19241,19 - заборгованість за комісією, а загалом - 94472 грн 41 коп. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29 березня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглянута у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 30.12.2019 [PERSON] підписав заяву №2001510431501 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у АТ «ПУМБ», в якій просив банк встановити на його поточний рахунок кредитний ліміт у сумі 3 000 грн. Строк дії кредитного ліміту становить 12 місяців та продовжується на такий самий строк у разі відсутності заперечень. Реальна річна процентна ставка складає 47,88%. Підписанням цієї заяви відповідач беззастережно підтвердив, що прийняв публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті /а.с.18/. Також 30.12.2019 відповідачем був підписаний паспорт споживчого кредиту /а.с.18 зворот/, яким визначено основні умови кредитування. Зокрема, визначено строки кредитування - 12 місяців з продовженням на такий самий строк у разі відсутності заперечень, мета отримання кредиту, спосіб та строк надання кредиту - шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії в межах кредитного ліміту на картковому рахунку, тип та розміри процентних ставок: фіксована, пільгова 0% річних, стандартна 47,88%, реальна процента ставка за умови використання кредиту поза межами пільгового періоду 47,88%, а також порядок повернення кредиту, наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит та інше. Довідкою АТ «ПУМБ» підтверджується встановлення кредитного ліміту за договором №22001510431501, поетапне збільшення кредитного ліміту до 20 000,00 грн /а.с.8/. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором №2001510431501 від 30.12.2019, укладеного між сторонами в справі, та виписки за договором, [PERSON] має заборгованість перед банком станом на 01.01.2024 в сумі 31222 грн 13 коп., з яких за сумою кредиту - 19148,27 грн, за відсотками - 12073,86 грн /а.с.11-12, 13-17/. При цьому випискою підтверджується користування кредитними коштами, часткове їх повернення та сплата відсотків за користування. 04.06.2021 [PERSON] підписав заяву №1001888690501 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у АТ «ПУМБ», в якій просив надати йому споживчий кредит у сумі 50 400 грн. Строк дії кредиту становить 24 місяці. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості: 2,99 %; розмір процентної ставки 0,01% річних. Схема повернення кредиту: ануїтетна (рівними платежами). Спосіб надання кредиту: видача готівкою через касу Банку видача кредиту шляхом банківського переказу на рахунок в АТ «ПУМБ», отримувач: « [PERSON] ». Також визначено, що сума комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить 1506,96 грн щомісяця. У заяві вказано, що відповідач підписанням даної заяви беззастережно підтвердив, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування (далі ДКБО) фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані їй в процесі обслуговування (з урахуванням усіх змін) і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у банку), а при обранні послуги з укладення Договору страхування, підписанням цієї заяви підтвердив свою згоду на укладення Договору страхування на зазначених умовах (а.с.52-53). Також 04.06.2021 відповідачем був підписаний паспорт споживчого кредиту /а.с.53 зворот/, яким визначено основні умови кредитування . Відповідно до наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором №1001888690501 від 04.06.2021 укладеного між сторонами в справі, та виписки за договором, [PERSON] має заборгованість перед банком станом на 01.01.2024 в сумі 63 250 грн 29 коп., з яких за сумою кредиту - 43 999,68 грн, за відсотками - 9,42, по комісії -19 241,19 грн /а.с.9-10,19-20/. При цьому випискою підтверджується користування кредитними коштами, часткове їх повернення. Загалом за договорами №2001510431501 від 30.12.2019 та №1001888690501 від 04.06.2021, [PERSON] має заборгованість, відповідно до наданих суду розрахунків - 94472, 42 грн (63 250, 29+31222,13). Згідно з статутом позивач є правонаступником ПАТ «ПУМБ» /а.с.48-51/. Позивач направляв на адресу відповідача письмову вимогу (повідомлення) про наявність заборгованості перед банком за кредитними договорами /а.с.7/. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним - стаття 1055 ЦК України. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом статті 1056-1 Кодексу розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Як зазначено в ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано суду доказів, які б спростовували надані позивачем докази щодо розміру заборгованості по кредитному договору в частині суми кредиту та процентів. Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитними договорами, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором №1001888690501 від 04.06.2021., яка складається із заборгованості по сумі кредиту та заборгованості по процентам, а також за кредитним договором №2001510431501 від 30.12.2019, яка складається із заборгованості по сумі кредиту та заборгованості по процентам. Водночас суд не може погодитися із нарахуванням комісії в розмірі 19 241,19 грн за кредитним договором №1001888690501 від 04.06.2021 з огляду на наступне. Згідно частини другої статті 215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. 10 червня 2017 року набув чинності Закон «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з ч.5 ст.12 Закону «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.11.2023 року в справі №204/224/21 та Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13.07.2022 (справа № 496/3134/19) дійшли висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до пункту 5 укладеного між сторонами кредитного договору №1001888690501 розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить 2,99%. Тобто, позивачем фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Надані позивачем докази в їх сукупності не підтверджують, що в укладених кредитних договорах були передбачені додаткові та супутні банківські послуги, за які встановлені такі щомісячні комісії. Також банк не зазначив та не надав доказів узгодження з відповідачем переліку послуг, за які він має сплачувати комісію. До того ж позивачем на зазначено про види послуг, що надавалися [PERSON] (інформування відповідача про здійснення щомісячних платежів, надання інформації щодо стану заборгованості, інформування про виникнення простроченої заборгованості, консультування відповідача тощо), та дату їх надання. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено правомірності нарахування та стягнення з відповідача передбаченої умовами договорів комісії за обслуговування кредиту, оскільки з тексту позовної заяви та доданих до неї документів взагалі не випливає ані зміст вказаної послуги, ані обґрунтованість встановлення плати за її надання відповідно до Закону України «Про споживче кредитування». Враховуючи те, що [PERSON] було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, положення пункту 5 кредитного договору №1001888690501 від 04.06.2021 щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно у розмірі по 1506,96 грн є нікчемними. Водночас з дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за кредитним договором №1001888690501 від 04.06.2021 вбачається, що відповідачем сплачено 4518,50 грн у рахунок погашення комісії, тоді як такі кошти мали бути спрямовані на погашення відсотків та заборгованості за тілом кредиту. У зв`язку з цим загальний розмір заборгованості відповідача за даним кредитним договором становить 39490 грн 60 коп., виходячи з такого розрахунку: 43 999,68 грн (заборгованість по сумі кредиту) + 9,42 грн (заборгованість по процентам) - 4 518,50 грн (кошти, внесені відповідачем в рахунок сплати комісії) = 39490,60 грн. Отже, позовні вимоги АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитними договорами №2001510431501 та №1001888690501 підлягають задоволенню частково на загальну суму 70 712 грн 73 коп. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати /а.с.1/, які відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 1 813 грн 17 коп. (2422,40х70712,73/94472,41). На підставі викладеного та

Outcome: partial