Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до ТОВ « Кредит-Капітал», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець Горелик Є.Б. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 08.05.2019 року між нею та ТОВ « КУ « Європейська Кредитна Група» було укладено кредитний договір, предметом якого був мікрозайм грошових коштів, оформлений на сайті відповідача. 17.11.2020 р. між ТОВ « КУ «Європейська кредитна група» та ТОВ « ФК « Кредит Капітал» укладено договір відступлення права вимоги № ЕМ -4 відповідно до якого правонаступником всіх прав та обов`язків ТОВ « КУ «Європейська Кредитна Група» є ТОВ « ФК « Кредит-Капітал». 23.04.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Горелик Є.Б. відкрито виконавче провадження № [NUMBER] з виконання виконавчого напису № 30674, вчиненого приватним нотаріусом 18.03.2021 р. Вважає, що вказаний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом порушена процедура вчинення даної нотаріальної дії. Зазначає, що нотаріусом вчинено виконавчий напис з порушенням вимог ст. 88 Закону « Про нотаріат», відповідно до якої виконавчий напис вчиняється, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості та за умови, що з дня виникнення вимоги минуло не більше трьох років. Нотаріально посвідчений кредитний договір між сторонами не укладався. Позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 30674 від 18.03.2021 р. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ « КУ «Європейська кредитна група» заборгованості у розмірі 8937 грн.; стягнути з ТОВ « Кредит-Капітал» на користь Зубко судові витрати у розмірі 968,96 грн. Позивачка, представник позивачки в судове засідання не з`явились, просили справу слухати у їх відсутність ( а. с. 68,83). Представник відповідача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» в судове засідання не з`явився, про день і слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. ( а. с. 51,58,63,82). Треті особи [PERSON] , приватний виконавець Горелик Є.Б. в судове засідання не з`явились, про день і час слухання справи повідомлялись належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили. ( а. с. 54-55,60-65,71-74,78-81). Суд на підставі ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення по справі, оскільки представник відповідача двічі не з`явився в судове засідання, не повідомив про причини своєї неявки, не надав відзив на позовну заяву, а позивачка не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Суд розглянув справу за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про день і час слухання справи, що відповідає положенням ст. ст. 128, 223 ЦПК України, з урахуванням поданих клопотань про розгляд справи за відсутності сторони, що , в свою чергу, не порушує прав та обов`язків учасників судової справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що 08.05.2019 р. між ТОВ « КУ « Європейська кредитна група» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 2863608002/302754, відповідно до умов якого Товариство надало кредит позичальнику в розмірі 5100 грн., а останній повинен повернути кредит та сплатити проценти за його користування . Договір укладено в електронній формі за допомогою електронного підпису.( а. с. 38-39). Згідно договору про відступлення прав вимоги за № ЕМ-4 від 17.11.2020 р. між ТОВ « КУ « Європейська Кредитна Група» та ТОВ « ФК « Кредит Капітал» укладено договір про відступлення прав вимоги за № ЕМ-4, відповідно до умов якого правонаступником всіх прав та обов`язків ТОВ « КУ « Європейська Кредитна Група» є ТОВ « ФК «Кредит-Капітал». 18.03.2021 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. вчинено виконавчий напис за № 30674 про стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № 2863608002/302754 від 08.05.2019 р., укладеним з ТОВ « КУ « Європейська кредитна група», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення прав вимоги № Ем-4 від 17.11.2020 р. є ТОВ « ФК « Кредит-Капітал» заборгованості в сумі 8007 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту- 5100 грн., простроченої заборгованості за несплаченими відсотками за користування кредитом- 2907 грн. ( а. с. 84). Постановою від 23.04.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Гореликом Є.Б. відкрито виконавче провадження ВП № [NUMBER] з приводу виконання виконавчого напису № 30674, виданого 18.03.2021 р. ( а.с. 9). Позивачкою ставиться питання про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню , з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, у тому числі, в непересвідчені нотаріуса у безспірності суми стягнення за кредитним договором. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 19.03.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». З матеріалів справи вбачається, що укладений між банком та позивачем кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21), від 06 жовтня 2021 року у справі № 361/4793/20 (провадження № 61-5910св21). Суд звертає увагу, що учасники справи розпоряджаються своїми процесуальними правами на власний розсуд. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із вказаних положень прослідковується можливість застосування принципу «affirmanti incumbit probatio» який означає, що «хто стверджує, той і доводить». Отже, відповідач не надав суду докази того, що кредитний договір від 08.05.2019 року був нотаріально посвідчений. Також у матеріалах справи відсутні документи, які були надані нотаріусу, що підтверджують безспірність заборгованості боржника [PERSON] . В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що позивач отримував лист з вимогою про усунення порушення стосовно зобов`язання, у зв`язку з чим останній був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги банку, або виконати їх, що також не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Вказане також узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду України від 23.06.2020 року у справі № 645/1979/15ц ( провадження № 14-706цс19) (пункт 52 вказаної постанови). Не отримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо такої заборгованості або оспорити вимоги відповідача. Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Аналогічні правові висновки викладені в Постанові ВСУ від 30.09.2019 року в справі № 357/12818/17. Отже, враховуючи вищезазначені норми права, викладені правові позиції Верховного Суду України, приймаючи до уваги недоведеність відповідачем факту одержання позивачем вимоги про усунення порушення з приводу виконання кредитного зобов`язання, недоведеність відповідачем безспірності суми заборгованості, а також наявності нотаріально посвідченого кредитного договору, що, в свою чергу, свідчить про порушення процедури вчинення нотаріального напису, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесений судовий збір в сумі 968,96 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved