Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

У жовтні 2023 року [PERSON] звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] , третя особа Солонянський відділ державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, відповідно до якої просив суд припинити стягнення аліментів, що стягуються із [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , за судовим наказом виданим 01 серпня 2018 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за справою № 199/5257/18 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від доходу, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 19 липня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття, в частині щодо стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , (ВП № 57148741). В обґрунтування своїх позовних вимог посилаючись на те, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На підставі судового наказу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.08.2018 у справі №199/5257/18 стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] , аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від доходу, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 19 липня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття Вказує, що з часу прийняття даного рішення у сторін змінилися сімейні обставини і [PERSON] , [INFO] на сьогоднішній день проживає з позивачем, перебуває на його повному утриманні, тому вважає що не має підстав у подальшому стягненні з нього аліментів на користь відповідачки. Просить з цих підстав позов задовольнити. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2023 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Якименко Л.Г. Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2023 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Солонянський відділ державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, направлено за підсудністю до\~Індустріального районного суду м.\~Дніпропетровська. В ухвалі зазначено, що судом було здійснено запит до Єдиного державного демографічного щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача [PERSON] . Згідно з наданою відповіддю № 276659 від 17.10.2023 року відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що відноситься до юрисдикції Індустріального районного суду м. Дніпропетровська. Справа надійшла до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 17 січня 2024 року. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 січня 2024 року, головуючим суддею у розгляді вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Слюсар Л.П. від 19 січня 2024 року позовну заяву прийнято до провадження, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2024 року здійснено перехід розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2024 року задоволено клопотання позивача та витребувано докази по справі. 24.06.2024 року від відповідача надійшли письмові пояснення по справі. В яких вказала, що позовні вимоги не визнає та просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2024 року закрито підготовче провадження у справі. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив суд позов задовольнити з підстав наведених в позові. Відповідач в судовому засіданні визнала позов та заперечувала щодо його задоволення. Вказавши, що дійсно син проживає з позивачем. Представник третьої особи Солонянського відділу державної виконавчої служби у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Заяв та клопотань не надійшло. Суд заслухавши позивача, відповідача, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав Судом встановлено, 01 серпня 2018 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська було видано судовий наказ за справою №199/5257/18 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від доходу, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 19 липня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття. Наразі, у Солонянському відділі ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрите виконавче провадження №57148741. Судом встановлено, що починаючи з літа 2023 року [PERSON] , [INFO] постійно проживає з батьком - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та перебуває на повному утриманні позивача. Факт спільного проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] з батьком - [PERSON] не заперечується відповідачем. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2\~ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Згідно ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.179\~СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до Закону, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, та лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Положеннями частин другої та третьої статті 181\~СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до п.17\~постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Згідно із ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. З аналізу статей 267\~-\~271\~СК України вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини, не витрачає отримувані нею аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, з якого вже стягуються аліменти. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. З наведеного слідує, що факт проживання дитини з батьком, з якого стягуються аліменти на користь матері на її утримання, є істотною обставиною для звільнення позивача від сплати аліментів. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3\~ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. \~Ст. 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а\~ст. 273 СК України\~додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.\~192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями\~ст.\~273\~СК України має на меті скасування їх присудження. У зв`язку із зазначеним, з урахуванням предмета цього спору в частині припинення стягнення аліментів з позивача на користь відповідача на утримання дитини, однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Відповідач визнала позов та не заперечувала, що неповнолітній син проживає з позивачем, а малолітня донька, [PERSON] , [INFO] , проживає з нею. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно ч. 4\~ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Оскільки визнання цього позову відповідачем по справі не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, в силу ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи із вищевикладеного, суд доходить до переконання, що позов є законним та підлягає задоволенню.

Outcome: approved