Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до Кілійської міської ради Ізмаїльського району\~Одеської області про встановлення факту та визнання права власності за спадкове майно. В обгрунтовання поданого позову зазначено, що [INFO] помер [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з: - житлового будинку з будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] ; - земельної ділянки площею 2,53 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 008657, виданого 23.06.2004 року. За життя [PERSON] склав заповіт на ім`я позивача [PERSON] , згідно якого все своє майно заповідав останньому. Позивач, [PERSON] , відповідно до ст.. 1233 ЦК України є спадкоємцем до майна померлого [PERSON] та прийняв спадщину відповідно до положень ст.. 1268 ЦК України, так як на момент смерті спадкодавця постійно проживав з ним за однією адресою. Однак, під час звернення до нотаріуса для оформлення спадщини, було виявлено відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно та позивачу нотаріусом було надано роз`яснення, щодо неможливості оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та рекомендовано звернутись до суду, для вирішення цього питання. Оскільки правовстановлюючі документи на житловий будинок відсутні, то оформити право власності в нотаріальному порядку позивач не має можливості. В зв`язку з зазначеним позивач просить суд: - встановити факт належності житлового будинку з будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] [PERSON] , який помер [INFO] ; - визнати за позивачем [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] право власності на житловий будинок\~з будівлями\~та спорудами,\~розташованого в\~ [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; - визнати за позивачем [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] право власності на земельну ділянку площею 2,53 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 008657, виданого 23.06.2004 року, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву відповідно до якої просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги визнав у повному обсязі. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 19.11.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції в Одеській області вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 715 від 19.11.2015 року, /а. с.6/. Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 008657, виданого 23.06.2004 року головою Кілійської районної державної адміністрації Ради народних депутатів вбачається, що [PERSON] , який мешкає в с. Шевченкове, на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 26 травня 2004 року № 294 є власником земельної ділянки площею 2,53 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 6853, /а. с. 8/. Відповідно до технічного паспорта, складеного 21.04.2024 року КП «Центр інженерних досліджень» вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , в цілому складається з: літ. «А» - житловий будинок (загальна площа 95,8 кв. метра, житлова площа 62,8 кв. метра), літ. «Б» - гараж, літ. «В» - літня кухня, літ. «Г», «Д», «Ж» - сарай, літ. «З» - вбиральня, літ. «Е» - навіс, літ. «И» - літня кухня, № 1-5 огорожа, І- мостіння, ІІ-VI інші споруди, /а. с. 26-28/. Згідно рішення Кілійської міської ради №1536/VIII/27 від 25.11.2022 року «Про перейменування [ADDRESS] на вулицю Українська» встановлено, що міська рада вирішила перейменувати [ADDRESS] , без зміни поштових номерів, /а. с. 9-10/. Згідно виписки з по господарської книги № 1036 віл 01.05.2024 року наданої старостою Шевченківського старостинського округу №1 виконавчого комітету Кілійської міської ради села Шевченкове Ізмаїльського району Одеської області вбачається, що згідно даних по господарської книги №13 за 2011-2015 роки [PERSON] , 1935 року народження, який помер [INFO] , був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , з 1955 року до дня смерті. На день його смерті за вищевказаною адресою були зареєстровані спадкодавець [PERSON] , 1935 року народження та [PERSON] , 1972 року народження син, [PERSON] , 1995 року народження онук, [PERSON] , 1999 року народження - онука, та проживав [PERSON] , 1987 року народження, /а. с. 25/. Відповідно до заповіту від 18.04.2012 року посвідченого секретарем Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області та зареєстрованого в реєстрі за №44 встановлено, що [PERSON] , [INFO] на випадок своєї смерті зробив наступне заповідальне розпорядження: все його майно, де б воно не знаходилось із чого б воно не складалося і взагалі все те, на що він за законом матиме право і що буде йому належати на момент смерті, заповідав [PERSON] , [INFO] , /а. с. 7/. Згідно повідомлення Ренійської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за вих. № 837/01-16 від 15.07.2024 року вбачається, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] спадкова справа до майна померлого не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавались, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 77559896 від 05.07.2024 року. Та згідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 77559946 від 05.07.2024 року вбачається, що заповіт за номером в реєстрі нотаріальних дій №44 та номером у Спадковому реєстрі 53393783, датою посвідчення 18.04.2012 року, заповідачем якого є [PERSON] , [INFO] чинний, /а.с.20-22/. При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства: У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно \~\~статті \~\~41 Конституції України \~\~кожен \~\~має \~\~право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку,\~\~визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 № 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про належність житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки\~площею 2,53\~гектарів у\~межах згідно\~з планом,\~яка розташована\~на території\~Шевченківської сільської\~ради Кілійського\~району Одеської\~області,\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва [PERSON] , який помер [INFO] та враховуючи, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідні факти, вважає що позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Статтею 1233 ЦК України\~передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 3\~ст. 1268 ЦК України\~- спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплаті податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Як вказано в п. 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).\~ Відповідно до п. п 4.20 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України\~ 22.02.2012 року за №\~282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Судом встановлено, що позивач\~ не має можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину у нотаріуса, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту\~ в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов задоволенню. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved