Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 18.06.2016 року,\~ від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] ,\~ спільне сімейне життя з [PERSON] \~ не склалося, у зв`язку з різними поглядами на життя та несумісність характерів, у сім`ї відсутнє взаєморозуміння, фактичні шлюбні стосунки припинені, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому позивач просить шлюб розірвати. Ухвалою судді від 28.05.2024 було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явилася,\~ через підсистему «Електронний суд» напавила заяву, в якій просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує, проти\~ заочного розгляду справи не заперечує. Подала суду довідку №99/1170 від 29.05.2024\~ про участь у бойових діях в м.Часів Яр Донецькій області\~ (а.с.21-23). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ЦПК України. Направлені за місцем реєстрації відповідача судові виклики відділенням поштового зв`язку повернуті на зворотну адресу суду з позначкою «адресат відмовився». Також відповідач був повідомлений про час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило та відповідно до положень ст.128,130 ЦПК України вважається, що відповідач повідомлений належно про розгляд справи. На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони 18.06.2016 року зареєстрували шлюб, у Білоцерківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного\~ територіального\~ управління юстиції у Київській області,\~\~ актовий запис № 582 (а.с.8). Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] .\~ Наведене підтверджується матеріалами справи. Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставою для розірвання шлюбу є те,\~ шо з вересня 2023 року сторони припинили подружні відносини, мають різні інтереси та погляди на життя.\~ Позивач зазначила, що збереження сім`ї неможливе і дане суперечить її інтересам, наполягає на розірванні шлюбу. Позивач вказала на підстави розірвання шлюбу - відсутність розуміння та формальне існування шлюбу. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до норми вказаної статті, при розірванні шлюбу кожен із подружжя має право зберегти спільне прізвище або відновити дошлюбне. Це право може бути реалізоване лише у момент припинення шлюбу у разі його розірвання. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат, зміну прізвища. На підставі викладеного,

Outcome: approved