Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-23 00:00:00

У квітні 2024 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Здолбунівської міської ради Рівненської області просила ухвалити рішення, яким шлюб, зареєстрований 16 березня 2018 року між нею та відповідачем розірвати; дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] залишити проживати з матір`ю [PERSON] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 30.04.2024 року до досягнення дітьми повноліття. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 16.03.2018 року з відповідачем був укладений шлюб. Від даного шлюбу народилися діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Нормальні подружні стосунки не склалися, через різні погляди на життя, сімейні обов`язки, відсутнє взаєморозуміння, взаємоповага, примирення між ними є неможливим, чоловік вчиняє психологічне насилля. Діти проживають із нею, вона займається їхнім вихованням, відповідач не надає матеріальної допомоги на їхнє утримання, перебуває за кордоном. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 02 травня 2024 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 05.06.2024 року до Здолбунівського районного суду Рівненської області надійшов відзив представника відповідача [PERSON] на позовну заяву, згідно яким проживання дітей з матір`ю, не може створювати [PERSON] перешкоди у спілкуванні з ним, він бажає бачитися з ними та приймати участь у їх вихованні, вважав би визначити суму аліментів в твердій грошовій сумі. Ухвалою суду від 13.06.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, з підстав, викладених у позовній заяві та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги в частині визначення місця проживання дітей з матір`ю та стягнення аліментів визнав, в частині розірвання шлюбу просив вирішити на розсуд суду. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. \~ \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 16 березня 2018 року Олександрійським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 101, між громадянами України [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 15.03.2024. Від спільного сумісного проживання народилися діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження від 15.03.2024. Згідно висновку органу опіки та піклування Здолбунівської міської ради Рівненської області від 24.05.2024, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] разом із матір`ю [PERSON] . Відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», станом на 18.03.2024 [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувалася, незнятої чи непогашеної судимості немає. За місцем проживання та роботи [PERSON] характеризується позитивно. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. \~ \~ \~ \~ \~Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ \~Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім`я розпалась. Статтею 160\~СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно статті 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно ст.11\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, згідно ст.15 Закону, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, а батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У п.18\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року\~роз`яснено, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення\~ст.160 СК, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно до ч.1ст.141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Відповідно до ст.\~157\~СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь в її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Суд, враховуючи всі обставини, які мають істотне значення для визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , згоду батька, вважає необхідним визначити місце проживання дітей з матір`ю. Крім того, суд зауважує, що батько дітей, у разі визначення місця проживання дітей з матір`ю, не обмежений у своєму праві на спілкування з дітьми, турботі відносно дітей та участі у вихованні дітей і може реалізувати свої права шляхом домовленості з матір`ю дітей щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1\~ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Діти фактично на даний час перебувають на утриманні позивачки. Відповідач не виконує обов`язки по утриманню своїх дітей, які встановлені\~ст. 180 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він знаходиться у працездатному віці, має можливість працювати та отримувати відповідну заробітну плату. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про стягнення аліментів.\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved