Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, а саме: видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , на строк до шести місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити [PERSON] перебувати в місці проживання та перебування [PERSON] : \~ \~ \~ \~ [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] наближатися на визначену відстань (до 100 метрів) до місця проживання (перебування), інших місць частого відвідування [PERSON] ; заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі до 26.04.2014 року. В 2014 році до Херсонського міського суду Херсонської області заявником подана заява про розподіл майна. Згідно рішення суду [PERSON] та [PERSON] належать по 1/2 квартири за адресою: [ADDRESS] , де вона і мешкаю по теперішній час. Під час сумісного проживання кривдник, починаючи з липня 2014 року, вчиняв фізичного, психологічного насильства над нею, доводить до психічних зривів заявницю. Єдине місце, де вона може від нього сховатися, це власна квартира. Під час останнього насилля кривдник завдавав їй тілесних ушкоджень, а саме було нанесено травми голови, синяки та забої. Після відвідування сімейного лікаря, [PERSON] , данні факти підтверджуються документально щодо загального стану здоров`я консультаціями у травматолога, а саме: припухлості кінцівок, головний біль, нудоту, припухлість волосяної частини голови (копія виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого додається). Згідно виписки з медичної книжки хірургом Поліклініки №2 КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Корабеліша» зазначено про струс головного мозку, численні гематоми. З кожним разом, після вживання алкоголю, стан кривдника погіршувався, внаслідок чого вона декілька разів вимушена була викликати поліцію. Останнього разу, 19.07.2024 року, після чергових погроз та насилля з боку Кривдника, заявниця вимушена була викликала поліцію, було зафіксовано вказані обставини, виписано терміновий заборонних припис від 19.07.2024 року серія АА №384371 стосовно [PERSON] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.07.2024 року відкрито провадження у справі за заявою. Заявник в судовому засіданні підтримала заяву, просила її задовільнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні до початку розгляду справи по суті покинув зал судового засідання. Вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про видачу обмежувального припису, підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно відомостей з паспорту [PERSON] серії [NUMBER] виданого Суворовським РВ ХМВ УМВС України, з 27.05.1972 по 23.04.2014 року знаходився у шлюбі з [PERSON] . Відповідно до запису лікаря [PERSON] від 23.07.2024 року та копії виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, яка зверталась зі скаргою біль припухлість лівої в/кінцівки, головний біль, нудота. Загальний стан здоров`я консультаціями у травматолога, а саме: припухлості кінцівок, головний біль, нудоту, припухлість волосяної частини голови. Згідно п. 1 ч. 1ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до ст.\~1\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до п.2 ч.1\~ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Відповідно до ст.26 вказаного закону, обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Згідно з ч.3\~ст. 26 цього Закону\~рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У п.9 ст. 1 згаданого Закону оцінка ризиків\~це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Зважаючи на наведені правила Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Відповідно до\~ст. 18 Сімейного Кодексу України\~кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу, а також визначено способи захисту сімейних прав та інтересів, зокрема способами захисту, встановленими законом є встановленні правовідношення, примусове виконання добровільно не виконаного обов`язку, припинення правовідношення або його анулювання, припинення дій, які порушують сімейні права, відновлення правовідношення, яке існувало до порушення права, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, якщо це передбачено цим Кодексом або договором та зміна правовідношення. Відповідно до п.1 ч.2\~ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема заборони перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою. Відповідно до ч.4\~ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Про видачу обмежувального припису кривднику суддя у встановлений законом строк інформує уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад за місцем проживання (перебування) постраждалої особи. З матеріалів справи вбачається, що заявник [PERSON] зверталася до органів Національної поліції України з приводу неправомірної поведінки щодо неї з боку [PERSON] . Згідно термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА №384371 від 19.07.2024р., інспектор ОПДН Херсонського ГУП ГУНП в Херсонській області виніс терміновий заборонний припис стосовно [PERSON] у зв`язку зі скоєнням домашнього насильства відносно [PERSON] 19.07.2024 року о 17:20 за адресою: [ADDRESS] . Терміновий заборонний припис винесений строком на 3 доби, з 19.07.2024р. до 22.07.2024р. до 20:00год.. Частиною шостою статті 82\~ЦПК України встановлено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Статтею 8 Конвенції гарантовано, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Виходячи із змісту даного права, воно включає існування, як негативних так і позитивних обов`язків держави, які невід`ємні від реальної «поваги» до приватного та сімейного життя. (пункт 78 рішення Європейського Суду у справі «Мамчур проти України»). Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 рішення Європейського Суду у справі «Хант проти України»). Таким чином, оцінюючи досліджені в судовому засіданні належні та допустимі докази, суд приходить до висновку, про наявність обґрунтованих ризиків вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявника [PERSON] , яка є постраждалою від домашнього насильства. За таких обставин, вимоги заявника підлягають задоволенню та необхідності видачі обмежувального припису відносно [PERSON] шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав [PERSON] та покладення на нього обов`язків, встановлених ч.2\~ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~строком на 6 (шість) місяців. Згідно ч.4\~ст. 350-6 ЦПК України\~рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. Відповідно до ч.2\~ст. 350-8 ЦПК України\~про видачу обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухваленого рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчих органах сільських, селищних, міських, районний у містах рад за місцем проживання(перебування) заявника. В силу ч.3\~ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved