Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

29.03.2021 Ужгородська міська рада звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСББ «Собранецька, 147/1», Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області про звільнення самовільно захопленої земельної ділянки та стягнення грошової суми заподіяної шкоди, згідно з яким просить: зобов`язати [PERSON] звільнити самовільно захоплену земельну ділянку комунальної власності Ужгородської міської ради площею 0,0351 га та земельну ділянку, надану ОСББ «Собранецька, 147/1» у постійне користування (кадастровий номер 2110100000:50:001:0372) площею 0,0373 га та демонтувати встановлену огорожу; стягнути з [PERSON] на користь Ужгородської міської ради заподіяну шкоду внаслідок самовільного захоплення земельних ділянок комунальної власності в розмірі 15014,61 грн. Мотивуючи позовні вимоги представник позивача вказує на те, що Головним управлінням Держгеокадастру у Закарпатській області за зверненням Ужгородської міської ради здійснено позапланову перевірку дотримання вимог земельного законодавства земельної ділянки, яка розташована по [ADDRESS] . За результатами перевірки складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки від 02.10.2020 №1024-ДК/904/АП/09/01/-20, яким встановлено, що [PERSON] самовільно зайнято частину земельної ділянки з кадастровим номером 2110100000:50:001:0372, що надана у постійне користування ОСББ «Собранецька, 147/1», площею 0,0373 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , та частину земель комунальної власності Ужгородської міської ради площею 0,0351 га, розташованих за адресою: [ADDRESS] . В ході перевірки встановлено, що рішенням XXIII сесії Ужгородської міської ради VII скликання від 15.05.2018 №1083 надано дозвіл ОСББ «Собранецька, 147/1» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки 0,1820 га для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку та прилеглої території по [ADDRESS] з подальшою передачею її у постійне користування. Представник позивача зазначає, що на підставі вказаного рішення розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування ОСББ «Собранецька, 147/1». Даний проект погоджений позитивним висновком управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради №358/03-08/20 від 08.07.2020, а також наявний акт погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками та користувачами. Крім того, рішенням ХLІІ сесії Ужгородської міської ради VII скликання від 24.12.2019 №1850 «Про затвердження та відмову у затвердженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» ОСББ «Собранецька, 147/1» затверджено проект землеустрою та передано у постійне користування земельну ділянку (кадастровий номер 2110100000:50:001:0372) площею 0,1820 для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] . Згідно з відомостями Державного земельного кадастру право користування даною земельною ділянкою зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за третьою особою від 24.01.2020, номер запису - 35231490. Як зауважує представник позивача, при огляді земельної ділянки з кадастровим номером 2110100000:50:001:0372 та земель комунальної власності за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що суміжним користувачем земельної ділянки 2110100000:50:001:0352 самовільно зайнято та огороджено частину земельної ділянки 2110100000:50:001:0372, яка надана у постійне користування ОСББ «Собранецька, 147/1», та частину земель комунальної власності. Суміжним користувачем, згідно з інформаційною довідкою №249753978 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, є [PERSON] , за якою зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 2110100000:50:001:0352 від 23.04.2018, номер запису про право - 25842802. Відповідно до розрахунків шкоди, здійсненої під час перевірки Головним управлінням Держгеокадастру у Закарпатській області, заподіяної внаслідок самовільного зайняття частини земельної ділянки [PERSON] за адресами: [ADDRESS] , та [ADDRESS] , розмір заподіяної шкоди Ужгородській міській раді становить 15014,61 грн. Представник позивача наголошує, що виконавчим комітетом Ужгородської міської ради було вжито заходи досудового врегулювання спору, а саме, [PERSON] було надіслано лист №03-17/114 16.02.2021 щодо приведення у відповідність, згідно з вимогами земельного законодавства, права користування спірною земельною ділянкою. З огляду на викладене, на приписи ЗК України представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги. Скориставшись своїм правом у відповідності до вимог ЦПК України представником відповідача - адвокатом Марамигіним П.В. подано відзив на позовну заяву, згідно з яким просить відмовити у задоволенні позову повністю. Представник відповідача вказує, що проти позову Ужгородської міської ради заперечують в повному обсязі, так як він є безпідставним, доводи, наведені в позовній заяві, є надуманими і недостовірними, такими, що суперечать дійсним обставинам. Позивач замовчує перед судом у даній справі реальний стан речей та вводить суд в оману щодо дійсного розвитку подій і щодо наявності/відсутності обставин, які мають значення для справи. По своїй суті, зазначений позов є зловживанням своїми правами, використання приватноправового інструментарію всупереч його призначенню. В заперечення щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову представник відповідача зазначає наступне. Щодо тезису про те, що [PERSON] самовільно зайняла та огородила частину земельної ділянки 2110100000:50:001:0372 площею 0,0351 га, з земельної ділянки, наданої 24.12.2019 в постійне користування ОСББ «Собранецька, 147/1», то це зовсім не відповідає дійсності, так як вказана огорожа була побудована ще до 1997 року, а не після 24.12.2019, коли було прийняте незаконне рішення Ужгородської міської ради, яким надано земельну ділянку ОСББ, на якій розташовані щонайменше з 1993 року об`єкти нерухомого майна, належні родині [PERSON] . В цій частині, представник відповідача наголошує, що пунктом 1.35 рішення XLII сесії VII скликання (2-го пленарного засідання) Ужгородської міської ради від 24.12.2019 №1850 «Про затвердження та відмову у затвердженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСББ «Собранецька, 147/1» (кадастровий номер 2110100000:50:001:0372) площею 0,1820 га для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] , та передано вказану земельну ділянку у постійне користування, оскаржено [PERSON] до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області та судом відкрито провадження у справі №308/1000/20, де відповідачем визначено Ужгородську міську раду та ОСББ «Собранецька, 147/1», про що їм обом достеменно відомо. Більше того, листом від 07.09.2020 Ужгородська міська рада завірила [PERSON] , що допоки спір у цивільній справі №308/1000/20 щодо земельної ділянки 2110100000:50:001:0372 оскаржується в суді, Ужгородська міська рада буде кореспондувати свої рішення з висновками суду щодо порядку користування земельними ділянками. Представник відповідача наголошує, що 07.07.1997 сім`я [PERSON] за договором купівлі-продажу придбала житловий будинок, господарські будівлі та споруди і земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] . Право приватної власності на вказане нерухоме майно пройшло державну реєстрацію 10.09.1997 та отримало реєстраційний № [NUMBER] . В склад зареєстрованого нерухомого майна увійшли: житловий будинок літ. А, два сараї літ. Б, В, вбиральня літ. Г, літня кухня літ. Д, котельня літ. Е, огорожа №1-7, споруди №8 та І. З архівних матеріалів технічної інвентаризації 1945-2020 років підтверджується відсутність факту «захоплення земель». Так станом на 27.06.1946 будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , було розташовано згідно з Генеральним планом на 0,2129 га землі і на цій ділянці вже був наявний житловий будинок, сараї, вбиральні, літня кухня, огорожі №1-7 і колодязь. Згідно з архівними матеріалами cтop. 85, 90 інвентаризаційної справи розмір земельної ділянки = 2174 кв.м. з чітким зазначенням контурів ділянки та розмірів ділянок огорожі, до яких було прив`язано існуючі фактичні межі земельної ділянки під будинковолодінням за адресою: [ADDRESS] . Згідно з архівними матеріалами на cтop. 45 інвентаризаційної справи розмір земельної ділянки = 1954 кв.м. було встановлено рішенням міськвиконкому № [NUMBER] від 06.08.1955. Станом на 25.11.1965 будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , було розташовано згідно з Генеральним планом на 0,1908 га землі з наявними будівлями. Згідно з свідоцтвом про право власності на житло, виданим 06.08.1993 за №63, зареєстрованого в державному реєстрі прав власності за №613, жилий будинок, сараї, вбиральні, літня кухні, огорожі №1-7 та споруда І - у тексті свідоцтва написано: наведено у технічному паспорті, який є складовою частиною цього свідоцтва. Попередньому власнику будівель і споруд по [ADDRESS] ( [PERSON] ), якою було продане будинковолодіння родині [PERSON] , розпорядженням глави міської управи Ужгородської міської ради народних депутатів від 23.02.1994 №76 надано земельну ділянку у постійне користування площею 1000 кв.м. та в тимчасове користування строком на три роки 908 кв.м. по [ADDRESS] . Рішенням виконкому Ужгородської міської ради №73 від 24.04.1996, виданим попередньому власнику, [PERSON] , було надано у приватну власність земельну ділянку розміром 0,1026 га за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю ЗК 015-010091 від 07.05.1996, в описі меж «від Б до В» якого вказано: постійне користування Персіянцевої. Таким чином, станом на момент придбання родиною [PERSON] нерухомого майна у Персіянцевої, останній в 1997 році під об`єктами нерухомого майна одночасно належали земельні ділянки площею 0,1026 га на праві приватної власності, згідно з рішенням від 24.04.1996 №73 та на праві постійного користування 0,1 га, згідно з рішенням від 23.02.1994 №76, що знайшло відображення в державному акті про право приватної власності на землю ЗК 015-010091 в описі меж земельної ділянки, переданої у приватну власність, а саме, в описі меж «від Б до В» якого вказано: постійне користування Персіянцевої. Згідно з нормативними актами, виданими на виконання положень законодавства України, при проведенні інвентаризаційних робіт встановлюється факт самовільного будівництва на самозахоплених земельних ділянках - такого згідно з матеріалами інвентаризаційної справи №4250 «Собранецька, 151» за період 1946-2020 рр. встановлено не було, про що свідчить і останній актуальний технічний паспорт будинковолодіння від 18.07.2017), який не місить ніяких змін від 2009 року. Також Ужгородська міська рада рішенням виконавчого комітету від 28.02.2001 №28 дозволила проведення реконструкції будинку по [ADDRESS] , та будівництво у дворі гаража і господарських споруд. Інспекція ДАБК м. Ужгорода видала дозвіл на виконання будівельних робіт №33 від 28.05.2001. Будівництво було завершено та 08.01.2009 міська приймальна комісія з 7 чоловік, в складі якої були посадові особи від управління архітектури та містобудування і від відділу землекористування Ужгородської міської ради. Всі ці особи без зауважень підписали акт приймання в експлуатацію, не встановивши жодних порушень і «захоплення земель». Ужгородська міська рада рішенням виконавчого комітету від 28.01.2009 №10 затвердила акт здачі в експлуатацію будівельних робіт по [ADDRESS] , оскільки порушень земельного законодавства не було. З того часу і дотепер жодних будівельних робіт за адресою: [ADDRESS] , не проводилося і власники будинковолодіння по [ADDRESS] , не змінювали меж земельної ділянки, на якій розміщене належне на праві приватної власності нерухоме майно, яке зареєстроване у державному реєстрі прав власності на об`єкти нерухомого майна. Житловий будинок по [ADDRESS] за даними інформаційної довідки від 26.12.2019 №194940130 складається з наступних частин нерухомого майна (складові частини об`єкта): житловий будинок, АА', господарська будівля, Б сарай, В літня кухня-сауна, Д вбиральня, Г споруда, II огорожа, №1-3. Існування вказаних об`єктів нерухомого майна підтверджується й іншими витягами сторінок з інвентаризаційної справи №4250 (реєстровий №613) будинковолодіння [ADDRESS] : обкладинка інвентаризаційної справи №4250); свідоцтво про право на спадщину за законом від 21.12.1995; витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно від 24.02.2009; витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі від 06.05.2009. Приведеними вище належними і допустимими доказами доведено відсутність порушень зі сторони [PERSON] земельного законодавства і відсутність «захоплення земель», оскільки вона з 1997 року володіла будинковолодінням по [ADDRESS] , добросовісно, відкрито і безперервно користувалася огородженою земельною ділянкою, якою перед цим з 1946 року добросовісно, відкрито і безперервно користувалися попередні власники будинковолодіння і їхні права, у тому числі і щодо права власності і постійного користування земельною ділянкою, перейшли до родини [PERSON] . За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСББ «Собранецька, 147/1» створене лише 15.12.2017, що вочевидь унеможливлює порушення прав цієї організації родиною [PERSON] , яка з 1997 року користувалася і володіла земельною ділянкою прибудинкової території та об`єктами нерухомого майна, розташованими на ній. Крім того, представник відповідача зазначає, що в 2016 році власники будинковолодіння по [ADDRESS] , звернулися в Ужгородську міську раду щодо передачі їм у приватну власність тієї частини обгородженої прибудинкової території будинковолодіння по [ADDRESS] , яка не ввійшла до купленої ними в 1997 році земельної ділянки. X сесія VII скликання Ужгородської міської ради пунктом 1.15 та пунктом 1.16 рішення №572 від 26.01.2017 надала [PERSON] та [PERSON] дозволи на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з подальшою передачею її у власність. 12.04.2017 [PERSON] та [PERSON] подали в ЦНАП Ужгородської міської ради заяви про затвердження технічної документації. Також в Державний земельний кадастр 06.04.2017 було внесено дані щодо земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , з кадастровим номером 2110100000:50:001:0337, що підтверджено витягом з ДЗК НВ-2101904212017 від 06.04.2017. Також в Державний земельний кадастр 11.04.2017 було внесено дані щодо земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , з кадастровим номером 2110100000:50:001:0338, що підтверджено витягом з ДЗК НВ-2101912272017 від 11.04.2017. В листі виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 11.08.2017 №92/21-16, адресованому [PERSON] та [PERSON] , зазначено про неможливість приймати рішення про передачу земельних ділянок у власність, в оренду або в постійне користування. У відповідь на скаргу [PERSON] в Ужгородську міську раду від 17.08.2017 Ужгородська міська рада листом від 18.09.2017 № Ко-02799/06-06 відповіла, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.06.2017 скасовано рішення Ужгородської міської ради, яким було затверджено Генеральний план (коригування) міста Ужгорода, тому приймати рішення про передачу земельних ділянок у приватну власність неможливо. У вказаному листі не зазначено протягом якого часу існує таке обмеження приймати рішення про передачу земельних ділянок у приватну власність, але зазначено, що після врегулювання даного питання та приведення у відповідність до норм чинного законодавства Генерального плану міста Ужгород, заява [PERSON] буде включена до проекту рішення на розгляд сесії міської ради, що не було зроблено дотепер. Таким чином, зазначені звернення [PERSON] з 2016 року є невирішеними Ужгородською міською радою, через неможливість надання саме Ужгородською міською радою земельної ділянки у приватну власність, з фактичним визнанням правомірності дій [PERSON] щодо волі приватизувати прибудинкову територію. Тобто, ненадання земельної ділянки Ужгородською міською радою пов`язане саме з неможливістю Ужгородської міської ради з 2016 року передати у власність прибудинкову територію до будинковолодіння по [ADDRESS] . 28.03.2018 [PERSON] подав у ЦНАП Ужгородської міської ради заяву про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з подальшою передачею її у власність. Послуга дотепер не виконана. Пунктом 1.3 Ужгородської міської ради від 30.10.2018 №1304 «Про надання та відмову у надані згоди на складання технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» надано згоду на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з подальшою передачею її у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0734 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] . З протоколу засідання земельної комісії з вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання добросусідства від 31.10.2018 №41 слідує, що за наслідками розгляду звернення голови ОСББ «Собранецька, 147/1» Соляник Є.Й. щодо погодження меж земельної ділянки по [ADDRESS] , у зв`язку з безпідставною відмовою у погодженні меж суміжними землекористувачами [PERSON] та [PERSON] було вирішено: «Враховуючи, що питання [PERSON] було розглянуто 30.10.2018 на сесії Ужгородської міської ради, рекомендувати заявнику вирішувати питання у судовому порядку». За протоколом засідання земельної комісії з вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання добросусідства від 06.12.2018 №44 (пункт 10) слідує, що у зв`язку з змінами в обставинах повторне звернення голови ОСББ «Собранецька, 147/1» Соляник Є.Й. щодо погодження меж земельної ділянки по [ADDRESS] , у зв`язку з безпідставною відмовою у погодженні меж суміжними землекористувачами [PERSON] та [PERSON] було вирішено: «Беручи до уваги попереднє рішення комісії від 31.10.2018 та рішення Ужгородської міської ради народних депутатів від 23.02.1994 №76, яким спірна земельна ділянка закріплена за будинковолодінням по [ADDRESS] , рекомендувати заявнику вирішувати питання в судовому порядку». Таким чином, відповідно до частини п`ятої статті 158 ЗК України органом місцевого самоврядування було вирішено земельний спір за зверненням голови ОСББ «Собранецька, 147/1» Соляник Є.Й. щодо погодження меж земельної ділянки по [ADDRESS] , що межує з будинковолодінням по [ADDRESS] , та рекомендовано заявнику - Соляник Є.Й. вирішувати питання в судовому порядку. Однак, ОСББ «Собранецька, 147/1» в порушення вимог, установлених частиною п`ятою статті 158 ЗК України, не звернулася до суду щодо оскарження рішень земельної комісії з вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання добросусідства від 31.10.2018 №41 (пункт 6), від 06.12.2018 №44 (пункт 10). Натомість, як випливає з даних веб-сайту Ужгородської міської ради, розпорядженням міського голови від 06.11.2018 №512 «Про зупинення дії пункту 1.3 рішення XXVIII сесії міської ради VII скликання 30.10.2018 №1304» дію пункту 1.3 рішення XXVIII сесії міської ради VII скликання 30.10.2018 №1304 «Про надання та відмову у наданні згоди на складання технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» зупинено дію пункту 1.3 рішення XXVIII сесії міської ради VII скликання 30.10.2018 №1304 «Про надання та відмову у наданні згоди на складання технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)», винесено питання на повторний розгляд міської ради. Вказане розпорядження опубліковано на сайті Ужгородської міської ради, дата публікації: 07.11.2018. Як слідує з мотивувальної частини зазначеного розпорядження, воно прийнято на підставі доповідної записки начальника відділу землекористування від 05.11.2018 №108/22-16, у зв`язку з можливим накладенням меж (координат) суміжних земельних ділянок домоволодінь [ADDRESS] та [ADDRESS] . Рішенням Ужгородської міської ради від 19.11.2018 № 1316 «Про визнання пункту 1.3 рішення XXVIII сесії міської ради VII скликання від 30.10.2018 № 1304 таким, що втратив чинність» пункт 1.3 рішення XXVIII сесії міської ради VII скликання від 30.10.2018 №1304 «Про надання та відмову у наданні згоди на складання технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» в частині надання [PERSON] згоди на складання технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки площею 0,0734 га в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , визнано таким, що втратило чинність. Вказане рішення опубліковано на сайті Ужгородської міської ради, дата публікації: 20.11.2018. Як слідує з мотивувальної частини зазначеного рішення, воно прийнято на підставі розпорядження міського голови 06.11.2018 №512 «Про зупинення дії пункту 1.3 рішення XXVIII сесії міської ради VII скликання 30.10.2018 №1304. При цьому, як випливає з протоколу пленарного засідання позачергової XXIX сесії Ужгородської міської ради VII скликання 19.11.2018, головуючим зазначено: «Головуючий резюмував, що вето не подолано. Зазначив, що вішення з нього питання буде прийнято після досягнення згоди з сусідніми землекористувачами.». Протокол пленарного засідання позачергової XXIX сесії Ужгородської міської ради VII скликання 19.11.2018 опублікований на сайті Ужгородської міської ради, дата публікації: 10.12.2018. Про зазначене, частково з викривленням інформації міститься і в публікації Ужгородської міської ради на її веб-сайті. Цим пунктом надавався дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки з подальшою передачею v власність для будівництва та обслуговування будинку та господарських будівель і споруд на [ADDRESS] , [PERSON] . Однак 31 жовтня на комісії із земельних спорів щодо меж земельних ділянок розглядалося звернення ОСББ «Собранецька, 147/1» і голова ОСББ повідомив, що частина земельної ділянки [PERSON] накладається на земельну ділянку цього об`єднання співвласників. Дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування багатоквартирного будинку ОСББ ««Собранецька, 147/1» міська рада дала раніше - 15 травня цього року (рішення №1083). Голосуванням на сьогоднішній позачерговій сесії депутати не подолали вето міського голови. Публікація вчинена на сайті Ужгородської міської ради, дата публікації: 19.11.2018. Однак, в порушення вимог частини п`ятої статті 158, частини першої, другої, четвертої статті 161 ЗК України та власних рішень земельної комісії з вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання добросусідства від 31.10.2018 №41 (пункт 6), від 06.12.2018 №44 (пункт 10), Ужгородською міською радою прийнято оскаржуване рішення про надання земельної ділянки у постійне користування ОСББ «Собранецька, 147/1», яким порушено інтереси співвласника нерухомого майна ( [PERSON] ) та відведено у постійне користування ОСББ «Собранецька, 147/1» земельну ділянку, на якій знаходиться нерухоме майно належне, у тому числі [PERSON] , чим порушено її права та охоронювані законом інтереси за захистом яких вона звернулась до суду і справа за її позовом розглядається в суді (справа №308/1000/20). Все наведене вище свідчить не про «захоплення земель», а про цілеспрямовані систематичні правомірні дії власників будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , направлені на здійснення своїх конституційних прав на приватизацію прибудинкової території свого будинковолодіння, яке було в 1997 році набуте, в 2009 реконструйоване і здане в експлуатацію та зареєстроване за власниками в реєстрі прав і ДЗК. Представник відповідача зауважує, що за період з 1997 року і дотепер була проведена лише одна перевірка щодо можливих порушень вимог земельного законодавства при використанні [PERSON] частини земельної ділянки комунальної форми власності, яка розташована по [ADDRESS] . Перевірку проводило управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області згідно із зверненням Соляника Є.Й. , яке надійшло з Ужгородської міської ради від 30.08.2017 №КО-9248/06-06. Тоді листом від 22.09.2017 №31-7-0.163-180/90-17 [PERSON] викликали для надання пояснень в управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, де вона надала всі необхідні пояснення та копії документів і перевірка Держгеокадастру не виявила жодних порушень. Також Соляник Є.Й. вводив в оману Ужгородську міську раду скаргами та ініціював перевірку відділу ДАБК виконавчого комітету Ужгородської міської ради з направленням №95 від 18.07.2017, яка не виявила за час перевірки 18.07.2017 - 24.07.2017 рр. жодних порушень. Також порушень не виявила перевірка від 16.08.2017 відділу муніципальної інспекції з благоустрою за скаргою №3 від 24.07.2017 Соляника Є.Й . Перевірка Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, акт обстеження земельної ділянки від 02.10.2020, який слугує доказом у справі, також є однобічною, оскільки орган зажадав пояснень від [PERSON] в супровідному листі від 05.10.2020 №1024-ДК/0025/04/011-20 в строк до 19.10.2020, і цим же листом було надіслано акт перевірки, обстеження проведене без залучення [PERSON] до обстеження інспектором ДЗК земельної ділянки в натурі, що свідчить про те, що сам інспектор взагалі не обстежував земельної ділянки, так як єдиний вхід до прибудинкової території є через хвіртку за адресою: [ADDRESS] , другого входу немає. Таким чином, інспектор або перелізав через паркан або взагалі не був на обстеженні, і те, і те є незаконним, а складання акту обстеження земельної ділянки без виходу на земельну ділянку і без залучення [PERSON] до обстеження цієї ділянки та надання нею пояснень є незаконним та кримінальним правопорушенням, передбаченим статтею 162 КК України. [PERSON] надано письмові пояснення з доданими документами в кількості 26 штук в строк, вказаний в листі, що підтверджується відміткою про реєстрацію вказаного пояснення на першій сторінці та текстом пояснень. Після ознайомлення 24.11.2020 з вказаними матеріалами адвокатом було встановлено, що станом на 07.10.2020 направлена відповідь в Ужгородську міську раду, що підтверджується доданим позивачем до позову листом від 07.10.2020 №18-7-0.163-8014/2-20. Все це свідчить про явне і упереджене ставлення, оскільки встановлення строку на подання пояснень до 19.10.2020 після проведеної перевірки 02.10.2020 і повідомлення про це в листі від 05.10.2020 та до отримання пояснень направлення 07.10.2020 результатів перевірки запитувачу (Ужгородській міській раді), вказує на небажання Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області встановлювати істину, отримавши пояснення та приймати законне і обґрунтоване рішення. Крім того, зазначені акти та документи Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області взагалі не мають доказового значення у справі, оскільки містять однобічно наведені висновки, що не відображають дійсний стан речей і обставин, свідчать про вибірковість підходу, порушення методологічних засад, невірність висновків і вихідних даних, що слугували підставою для перевірки та розрахунків. Вказане свідчить про однобічність встановлення обставин, неврахування письмових пояснень, наданих [PERSON] , та передчасність висновків і суджень наведених у оформлених актах і відповідях Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області. У поданому відзиві представник відповідача зауважує, що за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСББ «Собранецька, 147/1» створена лише 15.12.2017, головою вказаної організації є Соляник Є.Й. , який цілеспрямовано і протизаконно перешкоджає власникам будинковолодіння по [ADDRESS] у вчиненні правомірних дій щодо оформлення прав на землю, а саме написанням безпідставних скарг до міської ради, вчиненням інших дій на межі законності, оцінка яким надана правоохоронними органами та в подальшому буде надана судовими органами, згідно з обвинувальним актом в кримінальному провадженні №12020070030000937 від 17.03.2020 за обвинуваченням Соляник Є.Й. у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125, статтею 356 КК України, справа щодо розгляду якого перебуває у провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за №308/6657/20, спробою знищити докази в цивільній справі №308/1000/20, що призвело до постановлення ухвали про забезпечення доказів від 27.03.2020. Наголошує, що право постійного користування земельною ділянкою ОСББ «Собранецька 147/1» оскаржене [PERSON] до суду у справі №308/1000/20, що додатково свідчить про спірний характер землекористування ОСББ «Собранецька, 147/1», яке отримало таке право лише у 2019 році, на відміну від фактичного користування родиною [PERSON] щонайменше з 1997 року. Представник відповідача наголошує, що як станом не 1997 рік, так і станом не теперішній час, чинне земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який хоча безпосередньо і не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у правилах статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України, інших положеннях законодавства. З вимог Ужгородської міської ради слідує, що нею ставиться питання про зобов`язання [PERSON] звільнити земельну ділянку та демонтувати встановлену огорожу. При цьому питання про демонтаж огорожі ставиться лише як наслідок буцім то самовільного захоплення земельної ділянки [PERSON] , при тому, що факт здачі в експлуатацію реконструйованого домоволодіння в 2009 році і прийняття його в експлуатацію комісією за участю Ужгородської міської ради з подальшим затвердженням на виконкомі акту про прийняття в експлуатацію, з подальшою державною реєстрацією цілісного об`єкту після реконструкції, який включає в себе, також і огорожу, наявність рішень позивача про надання у постійне користування та приватну власність всього розміру прибудинкової території по будинковолодінню за адресою: [ADDRESS] , замовчується Ужгородською міською радою, як позивачем, в порушення гарантованого обов`язку держави захищати зареєстровані раніше речові права, що виключає факт самовільного будівництва і самовільного зайняття земельної ділянки. Документально підтверджено, що огорожа існувала як законно збудована ще у попереднього власника, була набута [PERSON] у складі об`єкта нерухомого майна ще в 1997 році під час існування редакції ЗК України 1992 року і у [PERSON] є її невід`ємне право на користування земельною ділянкою під належним їй нерухомим майном. Все наведене вище свідчить не про «захоплення земель», а про цілеспрямовані систематичні, правомірні дії власників будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , направлені на здійснення своїх конституційних прав на приватизацію прибудинкової території свого будинковолодіння, яке було в 1997 році набуте, в 2009 році реконструйоване і здане в експлуатацію та зареєстроване за власниками в реєстрі прав і ДЗК. Щодо неможливості, у тому числі і в судовому порядку, позбавлення прав [PERSON] на належні їй на праві власності частини нерухомого майна, і відповідно про незаконність вимог позивача в цій справі, свідчить стаття 41 Конституції України і норми Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який відповідно до своєї преамбули регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав. Протягом 1997-2020 рр. будинковолодіння, належне родині [PERSON] було постійно огороджене огорожею, в тому числі з капітальним фундаментом, і за весь вказаний 23-х річний період не було жодних претензій зі сторони саме Ужгородської міської ради. [PERSON] добросовісно, відкрито і безперервно користувалася огородженою ще попереднім власником прибудинковою територією, огорожа навколо якої існувала ще до прийняття чинного ЗК України. Жодна перевірка за вказаний період, а також жодна установа, до відома якої згідно із законодавством належить контроль за використанням земель, не встановила порушень з боку [PERSON] чинного законодавства в формі «захоплення земель», чи їх самовільного зайняття. Скориставшись своїм правом у відповідності до вимог ЦПК України представником третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області подано письмові пояснення на позовну заяву, у яких просить позовні вимоги Ужгородської міської ради до [PERSON] про звільнення самовільно захопленої земельної ділянки та стягнення грошової суми заподіяної шкоди задовольнити повністю. Позиція сторін справи: Представник позивача Ужгородської міської ради - Гончарук А.Р. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові. Відповідач [PERSON] та її представник у судове засідання повторно не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомленими у встановленому законом порядку. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Представники третьої особи ОСББ «Собранецька, 147/1» - Бойко Б.Б. та Соляник Є.Й. у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області у судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами. Заяви, клопотання сторін: 14.05.2021 представником відповідача [PERSON] - адвокатом Марамигіним П.В. подано до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи. 21.05.2021 представником третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області подано до суду письмові пояснення на позовну заяву. 28.05.2021 представником відповідача [PERSON] - адвокатом Марамигіним П.В. подано до суду відзив на позовну заяву. 28.05.2021 представником позивача Ужгородської міської ради подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи. 07.07.2021 представником позивача Ужгородської міської ради подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи. 03.11.2021 директором КП «АПБ» подано до суду лист на виконання ухвали суду від 18.10.2021 про витребування доказів у справі. 17.11.2021 представником відповідача [PERSON] - адвокатом Марамигіним П.В. подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі. 17.11.2021 представником відповідача [PERSON] - адвокатом Марамигіним П.В. подано до суду заяву про розгляд справи у відсутності особи, яка бере участь у справі. 18.11.2021 представником позивача Ужгородської міської ради подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи. 28.03.2022 представником позивача Ужгородської міської ради подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи. 19.02.2024 представником третьої особи ОСББ «Собранецька, 147/1» подано до суду заяву про розгляд справи без їх участі із запереченням з приводу зупинення провадження у справі. 19.02.2024 представником позивача Ужгородської міської ради подано до суду заяву про розгляд справи без їх участі та відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі. 04.03.2024 представником позивача Ужгородської міської ради подано до суду заява про не заперечення щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду. 04.03.2024 представником третьої особи ОСББ «Собранецька, 147/1» подано до суду заяву про проведення підготовчого засідання без їх участі та призначення справи до судового розгляду по суті. 03.04.2024 представником третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області подано до суду заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами. 19.07.2024 представником позивача Ужгородської міської ради подано до суду заяву про розгляд справи без її участі та в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові 24.07.2024 представником третьої особи ОСББ «Собранецька, 147/1» подано до суду заяву про розгляд справи без їх участі . В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії: 01.04.2021 ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду позовну заяву залишено без руху. 28.04.2021 ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі. 18.10.2021 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів у справі та постановлено витребувати від комунального підприємства «Архітектурно-планувальне бюро» матеріали інвентарної справи на будинок [ADDRESS] . 19.02.2024 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі. 04.03.2024 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду закрито підготовче провадження у справі за даним позовом та призначено розгляд справи по суті. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 15.12.2017 зареєстроване ОСББ «Собранецька 147/1» (а.с. 240, 240 а, т. 1). Згідно з інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку земельна ділянка з кадастровим номером 2110100000:50:001:0372 площею 0,1820 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, перебуває у комунальній власності Ужгородської міської ради, дата державної реєстрації права - 24.01.2020, номер запису про право - 35231273. Право постійного користування даною земельною ділянкою за реєстровано за ОСББ «Собранецька, 147/1», дата державної реєстрації права - 24.01.2020, номер запису про право - 35231490 (а.с. 23, 24, т. 1). Відповідно до витягу з рішення ХХІІІ сесії VІІ скликання Ужгородської міської ради від 15.05.2018 №1083 «Про надання та відмову у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» міською радою вирішено надати дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок з подальшою передачею їх в постійне користування: об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Собранецька, 147/1» земельної ділянки площею 0,1820 га для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку та прилеглої території по [ADDRESS] (пункт 3.1) (а.с. 25, т. 1). Згідно з витягом з рішення ХLII сесії VII скликання (2-ге пленарне засідання) Ужгородської міської ради від 24.12.2019 №1850 «Про затвердження та відмову у затвердженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» міською радою вирішено затвердити проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок: об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Собранецька, 147/1» земельної ділянки (кадастровий номер 2110100000:50:001:0372) площею 0,1820 га для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] та передати її у постійне користування (пункт 1.35) (а.с. 26, т. 1). Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (інформаційна довідка №249753978 від 25.03.2021) підтверджується, що земельна ділянка з кадастровим номером 2110100000:50:001:0352 площею 0,1026 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), зареєстровано за [PERSON] від 23.04.2018, номер запису про право - 25842802, в цілому на праві приватної власності належить [PERSON] , дата державної реєстрації - 23.04.2018, номер запису про право власності - 25842802 (а.с. 27, 28, т. 1). За зверненням Ужгородської міської ради Головним управлінням Держгеокадастру у Закарпатській області здійснено позапланову перевірку дотримання вимог земельного законодавства земельної ділянки кадастровий номер 2110100000:50:001:0372, яка розташована по [ADDRESS] . За результатами перевірки державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Закарпатській області - головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Великоберезнянському, Ужгородському, Перечинському районах та м. Ужгород управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області Туряницею І.В. складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки від 02.10.2020 №1024-ДК/904/АП/09/01/-20, яким встановлено, що [PERSON] самовільно зайнято частину земельної ділянки з кадастровим номером 2110100000:50:001:0372, що надана у постійне користування ОСББ «Собранецька, 147/1», площею 0,0373 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , та частину земель комунальної власності Ужгородської міської ради, площею 0,0351 га, розташованих за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14-18, т. 1). У результаті перевірки встановлено, що рішенням XXIII сесії VII скликання Ужгородської міської ради Закарпатської області від 15.05.2018 №1083 надано дозвіл ОСББ «Собранецька 147/1» на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки 0,1820 га для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку та прилеглої території по [ADDRESS] з подальшою передачею її у постійне користування. На підставі вищевказаного рішення, завдання на розроблення проекту землеустрою ПП «Ужгеостар» розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування ОСББ «Собранецька, 147/1» для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку по [ADDRESS] . Вищевказаний проект землеустрою погоджений позитивними висновками: висновок управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради Закарпатської області від 08.07.2020 №358/03-08/20 та висновок про розгляд проекту щодо відведення земельної ділянки від 09.08.2020 №6847/82-19. Згідно з актом погодження меж земельної ділянки із суміжними землевласниками та користувачами, який міститься в проекті землеустрою, земельна ділянка межує: від А до Б землі [PERSON] ; від Б до В землі міської ради; від В до Г землі міської ради; від Г до Д землі загального користування; від Д до Е землі [PERSON] ; від Е до Є землі загального користування; від Є до Ж землі [PERSON] , [PERSON] ; від Ж до А землі [PERSON] . Згідно з відомостями Державного земельного кадастру право користування земельною ділянкою 2110100000:50:001:0372 площею 0,1820 га зареєстровано в Державному реєстрі речових права на нерухоме майно від 24.01.2020, номер запису про право власності - 35231490. Категорія земель відповідно до статті 19 ЗК України: землі житлової та громадської забудови, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку. Листом від 20.08.2020 №03-20/368 Ужгородська міська рада звернулася до Головного управління для здійснення перевірки дотримання вимог земельного законодавства та встановлення факту самовільного зайняття земельної ділянки, яка належить до комунальної власності за адресою: [ADDRESS] . До вищевказаного листа Ужгородською міською радою додано акт обстеження земельної ділянки від 11.08.2020 та топографо-геодезичне знімання із зазначенням площі самовільного зайняття земель комунальної власності та земель, які перебувають у постійному користуванні ОСББ «Собранецька, 147/1». Згідно з наданими документами встановлено, що розпорядженням Ужгородського міського голови «Про створення комісії» з метою відповідного реагування на скаргу голови ОСББ «Собранецька 147/1» Соляник Є.Й. №С-168 від 16.07.2020 створено комісію для встановлення факту самовільного зайняття земель комунальної власності власником земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Комісією проведено обстеження земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , з кадастровим номером 2110100000:50:001:0352. За результатом обстеження складено акт обстеження земельної ділянки від 11.08.2020, яким встановлено, що частина будівлі, яка перебуває у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON] знаходяться за межами земельної ділянки, яка перебуває у приватній власності за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, будівля знаходиться на частині ділянки, яка належить до земель комунальної власності. Ужгородською міською радою Закарпатської області до перевірки надано топографічне знімання земельної ділянки по [ADDRESS] , виконане сертифікованим інженер-землевпорядником ФОП [PERSON] . Також при огляді земельної ділянки з кадастровим номером 2110100000:50:001:0372 площею 0,1820 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та земель комунальної власності за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що суміжним користувачем земельної ділянки 2110100000:50:001:0352 самовільно зайнято та огороджено частину земельної ділянки 2110100000:50:001:0372, яка надана у постійне користування ОСББ «Собранецька 147/1» за адресою: [ADDRESS] та частину земель комунальної власності, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 2110100000:50:001:0352 площею 0,1026 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] від 23.04.2018, номер запису про право - 25842802. Відповідно до наданих картографічних матеріалів площа самовільно зайнятої земельної ділянки 2110100000:50:001:0372, яка надана у постійне користування ОСББ «Собранецька 147/1» складає 0,0373 га, а площа самовільно зайнятих земель комунальної власності - 0,0351 га. Таким чином, [PERSON] самовільно зайнято частину земельної ділянки 2110100000:50:001:0372, яка надана у постійне користування ОСББ «Собранецька 147/1» площею 0,0373 га та частину земель комунальної власності Ужгородської міської ради, яка складає площу 0,0351 га. 02.10.2020 державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Закарпатській області - головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель у Великоберезнянському, Ужгородському, Перечинському районах та м. Ужгород управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області Туряницею І.В., у присутності голови ОСББ «Собранецька 147/1», проведено обстеження земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 2110100000:50:001:0372) та [ADDRESS] (землі комунальної власності), у зв`язку з проведенням розрахунку розміру, заподіяної шкоди внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, загальна площа земельної ділянки - 0,1820 га, про що складено відповідний акт обстеження земельної ділянки від 02.10.2020 №1024-ДК/218/АО/10/01/-20 (а.с. 10-13, т. 1). За результати обстеження земельної ділянки встановлено, що земельна ділянка площею 0,1820 га (кадастровий номер 2110100000:50:001:0372), яка розташована за адресою: [ADDRESS] , перебуває у постійному користуванні ОСББ «Собранецька 147/1». Право постійного користування на земельну ділянку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису - 35231490, дата державної реєстрації - 24.01.2020. Згідно зі статтею 19 ЗК України земельна ділянка за кадастровим номером 2110100000:50:001:0372 відноситься до земель житлової та громадської забудови, цільове призначення - для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку (код КВЦПЗ - 02.03). Для встановлення факту самовільного зайняття частини земельної ділянки, відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 №963, розрахунок розміру шкоди заподіяної фізичній особі внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, здійснюється на підставі матеріалів обстежень земельних ділянок, проведених відповідно до Порядку виконання земельно-кадастрових робіт. При огляді земельної ділянки з кадастровим номером 2110100000:50:001:0372 площею 0,1820 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] та земель комунальної власності за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що суміжним користувачем земельної ділянки 2110100000:50:001:0352 самовільно зайнято та огороджено частину земельної ділянки 2130100000:50:001:0372, яка надана у постійне користування ОСББ «Собранецька 147/1» за адресою: [ADDRESS] та частину земель комунальної власності, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 2110100000:50:001:0352 площею 0,1026 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] від 23.04.2018, номер запису про право - 25842802. Відповідно до наданих картографічних матеріалів, які виконані сертифікованим інженер-землевпорядником ФОП [PERSON] , площа самовільно зайнятої земельної ділянки 2110100000:50:001:0372, яка надана у постійне користування ОСББ «Собранецька 147/1» складає 0.0373 га, а площа самовільно зайнятих земель комунальної власності складає 0,0351 га. Таким чином, [PERSON] самовільно зайнято частину земельної ділянки 2110100000:50:001:0372, яка надана у постійне користування ОСББ «Собранецька 147/1» площею 0,0373 га та частину земель комунальної власності Ужгородської міської ради, яка складає площу 0,0351 га, що є порушенням вимог земельного законодавства, відповідальність за яке передбачено пунктом «б» частини 1 статті 211 ЗК України та тягне за собою адміністративну відповідальність за статтею 53-1 КУпАП. Відповідно до проведеного розрахунку шкода, заподіяна внаслідок самовільного зайняття частини земельної ділянки комунальної власності, згідно з Методикою визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 №963, складає 15014,61 грн. Розрахунком розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття частини земельної ділянки [PERSON] (для земель житлової та громадської забудови) за адресою: [ADDRESS] (землі комунальної власності Ужгородської міської ради) підтверджується, що розмір заподіяної шкоди становить 7279,18 грн. (а.с. 19, 20, т. 1). Розрахунком розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття частини земельної ділянки [PERSON] (для земель житлової та громадської забудови) за адресою: [ADDRESS] підтверджується, що розмір заподіяної шкоди становить 7735,43 грн. (а.с. 21, 22, т. 1). З листа виконавчого комітету Ужгородської міської ради №03-17/114 від 16.02.2021, адресованого [PERSON] , вбачається, що останню повідомлено про те, що Головним управлінням Держгеокадастру у Закарпатській області відповідно до листа №18-7-0.163-8014/2-20 від 07.10.2020 здійснено позапланову перевірку дотримання вимог земельного законодавства земельної ділянки, яка розташована по [ADDRESS] . За результатами позапланової перевірки складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки від 02.10.2020 №1024-ДК/904/АП/09/01/-20, яким встановлено, що [PERSON] самовільно зайнято частину земельної ділянки з кадастровим номером 2110100000:50:001:0372, площею 0,0373 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що надана у постійне користування ОСББ «Собранецька 147/1» та частину земель комунальної власності Ужгородської міської ради, площею 0, 0351 га, розташованих за адресою: [ADDRESS] . Посилаючись на положення статей 116, 124 ЗК України та статті 16 Закону України «Про оренду землі», з огляду на вищенаведене, запропоновано [PERSON] оформити право оренди даної земельної ділянки відповідно до вимог земельного законодавства. У разі відмови щодо приведення у відповідність права користування земельною ділянкою, матеріали перевірки будуть направлені до правоохоронних органів для відповідного реагування (а.с. 29, 30, т. 1). Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Стаття 41 Конституції України наголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із частиною першою статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини перша та друга статті 319 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України). Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частині другій статті 16 ЦК України. Тлумачення наведених норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження майном, що перебуває у приватній власності, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі звернутися до суду за захистом свого майнового права, зокрема з позовом про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення (негаторний позов). Власник може вимагати усунення всяких порушень його права, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Підставою для подання такого позову є вчинення перешкод власнику, посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном, а також факти, що підтверджують дії відповідача у створенні позивачу перешкод щодо здійснення ним цих правомочностей. При цьому для задоволення вимог власника достатньо встановити факт об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні власником своїх правомочностей. Таким чином, право власності як абсолютне право має захищатися лише при доведенні самого факту порушення. За змістом статті 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані: забезпечувати використання їх за цільовим призначенням; додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля; своєчасно сплачувати земельний податок; не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі; своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон; зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем; за свій рахунок привести земельну ділянку у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком здійснення такої зміни не власником земельної ділянки, коли приведення у попередній стан здійснюється за рахунок особи, яка незаконно змінила рельєф. Відповідно до статті 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо). Згідно зі статтею 145 Конституції України та частиною четвертою статті 71 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку. Статтею 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що одним з основних принципів місцевого самоврядування є судовий захист прав місцевого самоврядування. Відповідно до статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у межах та порядку, встановлених законом . Статтею 80 ЗК України передбачено, що суб`єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування - на землі комунальної власності. Згідно з пунктом 12 Перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці другому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності. Статтею 83 ЗК України врегульоване право власності на землю територіальних громад. Так, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. З огляду на статтю 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» право комунальної власності - це право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування. Відповідним органом, що здійснює функції суб`єкта права власності на земельні ділянки на території місті Ужгорода є Ужгородська міська рада. Як вбачається з матеріалів справи, суміжним користувачем [PERSON] самовільно зайнято та огороджено частину земельної ділянки з кадастровим номером 2110100000:50:001:0372, яка надана у постійне користування ОСББ «Собранецька 147/1» площею 0,0373 га та частину земель комунальної власності Ужгородської міської ради площею 0,0351 га. Територіальна громада - це жителі, об`єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об`єднання жителів кількох сіл, селищ, міст, що мають єдиний адміністративний центр. Згідно зі статтею 140 Конституції України територіальна громада - це жителі села, селища, міста чи добровільне об`єднання жителів кількох сіл у сільську громаду. Відповідно до положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада є органом місцевого самоврядування, що представляє відповідні територіальні громади та здійснює від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження органу місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та законами України. Органи місцевого самоврядування в особі міських рад та їх виконавчих органів поєднують в собі охоронні (контрольні) функції та функції суб`єкта права власності з усіма притаманними йому правомочностями щодо володіння, користування та розпорядження об`єктом права власності. Слід дійти висновку про те, що Ужгородська міська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє відповідні територіальні громади, членами якої є в тому числі власники квартир у житловому будинку, та діє від їх імені та в їх інтересах. Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно зі статтею 13 Конституції України, земля, її надра, атмосфера, повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Відповідно до частин першої, другої статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно з частиною першою статті 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю. Частиною першою статті 92 ЗК України передбачено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Згідно з пунктом тридцять четвертим частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин віднесено виключно до компетенції міських рад. Статтею 116 ЗК України унормовано, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної чи комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Згідно з приписами частини першої статті 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. За відсутності рішення органу виконавчої влади або місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у власність або в користування, юридична особа або фізична особа не має права використовувати земельну ділянку державної або комунальної форми власності (абзац третій пункту 2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» №6 від 17.05.2011). Відповідно до положень статті 90 ЗК України власники земельних ділянок мають право, зокрема, самостійно господарювати на землі. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Частинами другою, третьою статті 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Пунктом б) частини першої статті 211 та статті 212 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства, зокрема за самовільне зайняття земельних ділянок. Самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням і охороною земель визначені Законом України «Про державний контроль за використанням та охороною земель». Згідно зі статтею 1 вказаного Закону самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 жовтня 2019 року у справі №920/447/18 (провадження №12-80гс19) дійшла висновку, що відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (стаття 126 ЗК України). Таким чином, право власності та право користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності виникає лише за наявності рішення компетентних органів і тільки в межах вказаних в цих рішеннях, і такі повноваження в межах міста є виключною компетенцією ради. Тобто підставою набуття права власності чи права користування земельними ділянками комунальної власності вказаної адміністративної одиниці для громадян та юридичних осіб, як і визначення умов такого користування є відповідне рішення ради. Верховний Суд у постанові від 29 вересня 2020 року у справі №648/533/16-ц (провадження №61-20574св19) дійшов висновку про те, що в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, в тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема з позовом про усунення перешкод у розпоряджанні власністю (негаторний позов). Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується самим відповідачем [PERSON] , на частині земельної ділянки з кадастровим номером 2110100000:50:001:0372, яка надана у постійне користування ОСББ «Собранецька 147/1» за адресою: [ADDRESS] , та частині земель комунальної власності, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , встановлено огорожу. Документів, що посвідчують право власності чи право користування відповідачем [PERSON] земельною ділянкою з кадастровим номером 2110100000:50:001:0372, яка надана у постійне користування ОСББ «Собранецька 147/1» площею 0,0373 га та земель комунальної власності Ужгородської міської ради площею 0,0351 га, передбачені ЗК України, у справі немає. Враховуючи відсутність у [PERSON] документів, що посвідчують право власності або право користування земельною ділянкою, на якій встановлена огорожа, а власник земельної ділянки Ужгородська міська рада заперечує проти встановлення такої огорожі, оскільки це порушує права інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги про зобов`язання відповідача звільнити самовільно захоплену земельну ділянку комунальної власності Ужгородської міської ради площею 0,0351 га та земельну ділянку, надану ОСББ «Собранецька, 147/1» у постійне користування (кадастровий номер 2110100000:50:001:0372) площею 0,0373 га та демонтувати встановлену огорожу, є обґрунтованими. З огляду на викладене, суд враховує, що відповідач не оформила правовідносини із міською радою щодо користування земельною ділянкою комунальної власності, на якій розташована огорожа, а тому врегулювання спору шляхом досягнення угоди між сторонами неможливо. На підставі викладеного, встановлення огорожі на земельній ділянці, яка належить територіальній громаді міста Ужгорода, без дозволу власника та з явними порушеннями прав інших осіб є поведінкою, спрямованою на втручання у право власності іншої особі на шкоду її правам та охоронюваним законом інтересам. Що стосується позовних вимог позивача про стягнення з відповідача заподіяної шкоди внаслідок самовільного захоплення земельних ділянок комунальної власності, суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом (частини третя статті 16 ЦК України). Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом абзацу першого пункту 2 постанови Пленум Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна ману юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Отже, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування майнової шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Згідно з частиною другою статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Відповідно до пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Розрахунок шкоди слід проводити за формулою, передбаченою Методикою визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 25 липня 2007 року №963: Пс х (Нпз х Кн х Кк) х Кф х Кі = Шс. Пс - площа, на якій виявлено самовільне зайняття земельної ділянки Нпз - середньорічний дохід від використання земель житлової та громадської забудови за цільовим призначенням відповідно до групи населених пунктів за чисельністю населення. Кн - коефіцієнт, який застосовується для населених пунктів обласного значення, міст Києва та Севастополя. Кк - коефіцієнт, який враховує курортний статус населеного пункту. Кф - коефіцієнт, який враховує функціональне використання земель. Кі - коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель. Згідно з Методикою розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки відповідачем за адресою: [ADDRESS] (землі комунальної власності Ужгородської міської ради) становить 7279,18 грн. (0,0351 х (129615 х 1,6 х 1) х 1 х 1 = 7279,18 грн.), а за адресою: [ADDRESS] - 7735,43 грн. (0,0373 х (129615 х 1,6 х 1) х 1 х 1 = 7735,43 грн.). Відповідно, загальний розмір заподіяної шкоди внаслідок самовільного захоплення земельних ділянок комунальної власності становить 15014,61 грн. (7279,18 грн. + 7735,43 грн. = 15014,61 грн.), який підлягає стягненню з відповідача на користь Ужгородської міської ради. Доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, суд вважає безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу. Відповідно до частин першої, другої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків. Встановлених цим Кодексом. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її не доведення. У постанові від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13 Велика Палата Верховного Суду наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний. Тобто певна обставинам не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Визнаючи доведеним факт самовільного зайняття відповідачем спірної земельної ділянки суд, перевіривши правомірність користування [PERSON] земельною ділянкою комунальної власності Ужгородської міської ради площею 0,0351 га та земельною ділянкою, наданою ОСББ «Собранецька, 147/1» у постійне користування (кадастровий номер 2110100000:50:001:0372) площею 0,0373 га, встановив, що відповідно до технічного паспорта домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , органом місцевого самоврядування не приймалося рішення про передачу в користування відповідача вказаної земельної ділянки. Це спростовує заперечення відповідача, за яким позов спрямований на непропорційне втручання держави у відносини користування власністю, оскільки таких прав набуто не було. Суд бере до уваги на наявні у матеріалах справи та досліджені докази, а саме, акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки від 02.10.2020 №1024-ДК/904/АП/09/01/-20 та акт обстеження земельної ділянки від 02.10.2020 №1024-ДК/218/АО/10/01/-20, якими встановлено факт самовільного зайняття та огородження [PERSON] частини земельної ділянки з кадастровим номером 2110100000:50:001:0372, що надана у постійне користування ОСББ «Собранецька, 147/1», площею 0,0373 га, та частину земель комунальної власності Ужгородської міської ради, площею 0,0351 га, які відповідачем не спростовано. Разом з тим, суд наголошує на тому, що самовільному зайняттю земельних ділянок притаманні такі юридичні ознаки: з об`єктивної сторони - це дії особи, які свідчать про фактичне заволодіння чи використання земельної ділянки; відсутність при цьому відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її відчуження або надання у користування; відсутність вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки; такі дії є неправомірними, тобто їх правомірність не закріплена нормативно-правовим актом України; з суб`єктивної сторони - такі дії є винними. Таким чином, обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи відповідних правовстановлюючих документів, а їх відсутність свідчить про самовільне зайняття земельної ділянки. За встановлених обставин та беручи до уваги, що відповідач, на яку покладено процесуальний обов`язок доведення обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх заперечень, не надала доказів правомірного користування спірною земельною ділянкою, суд приходить до переконання, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивача про те, що [PERSON] самовільно зайняла та використовує земельну ділянку комунальної власності Ужгородської міської ради площею 0,0351 га та земельну ділянку, надану ОСББ «Собранецька, 147/1» у постійне користування (кадастровий номер 2110100000:50:001:0372) площею 0,0373, шляхом встановлення огорожі, чим чинить перешкоди у користуванні земельною ділянкою комунальної власності. Тому, враховуючи вищевикладені обставини справи, наявні в матеріалах справи докази як в підтвердження позовних вимог, так і в їх заперечення, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Ужгородської міської ради до [PERSON] про звільнення самовільно захопленої земельної ділянки та стягнення грошової суми заподіяної шкоди. Аналіз практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (наприклад, рішення від 21 січня 1999 року в справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», від 22 лютого 2007 року в справі «Красуля проти Росії», від 5 травня 2011 року в справі «Ільяді проти Росії», від 28 жовтня 2010 року в справі «Трофимчук проти України», від 9 грудня 1994 року в справі «Хіро Балані проти Іспанії», від 1 липня 2003 року в справі «Суомінен проти Фінляндії», від 7 червня 2008 року в справі «Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії») свідчить, що право на мотивоване (обґрунтоване) судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи та поширюється як на цивільний, так і на кримінальний процес. Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи. Щодо розподілу судових витрат: У відповідності до частини першої, пункту першого частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Виходячи з наведеного, у зв`язку із задоволенням позову повністю, у порядку частин першої статті 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 4540 грн. Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Судове засідання було призначено на 24.07.2024 року, дата складання повного судового рішення - 29.07.2024 року, а відтак датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи є 29.07.2024 року.

Outcome: approved