Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-31 00:00:00

Заявник звернулась до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою, посилаючись на те, що вона є племінницею [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ). Факт родинних відносин встановлено рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 11 квітня 2019 року у справі № 755/3104/19. Факт встановлювався для встановлення опіки над рідною тіткою заявниці. Дата набрання законної сили рішенням: 13.05.2019 року Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2020 року у справі № 760/15780/19 [PERSON] ( [INFO] ) визнано недієздатною та встановлено над нею опіку. Опікуном [PERSON] призначено [PERSON] , [INFO] . 21 липня 2020 року [PERSON] звернулась до Солом`янського управління поліції ГУНП у м. Києві із заявою про те, що за адресою: [ADDRESS] , 13.07.2020 року пішла з дому її тітка, [PERSON] та не повернулася. Заява була зареєстрована в журналі заяв за номером ЄО 43548 від 21.07.2020 року та внесена в ЄРДР за номером 12020100090004545 від 22.07.2020 року. Звернення до органів внутрішніх справ України з приводу розшуку [PERSON] не дало ніяких результатів. Починаючи з дня зникнення [PERSON] (13.07.2020 року), [PERSON] періодично навідувалась в квартиру тітки за адресою: [ADDRESS] . Проте, на жаль, жодного разу вона не зустріла тітку вдома. Також [PERSON] припинила відвідувати своїх двоюрідних сестер [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] та [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] . З іншими родичами теж зв`язок обірвався. Так, з дня зникнення, [PERSON] жодного разу не зателефонувала, не написала та не повідомила іншим способом про місце свого перебування будь-кого з вищезазначених осіб. Таким чином, зв`язок з [PERSON] було втрачено 21.02.2022 року. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 17.04.2023 року [PERSON] визнана безвісно відсутньою. Останнє відоме постійне місце проживання [PERSON] : [ADDRESS] . Встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно для усунення правової невизначеності у правах та обов`язках [PERSON] по відношенню до своєї тітки, опікуном котрої вона являється, в тому числі усунення правової невизначеності щодо долі майна [PERSON] , у тому числі право на спадок. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 02.10.2023 року відкрито провадження та витребувано від Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня «Психіатрія», Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня №1», Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м.Києва», Київського відділу державної реєстрації смерті Центрального міжрегіо\-нального управління Міністерства юстиції (м.Київ), Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради ( Київська міська державна адміністрація) інформацію щодо [PERSON] . Також даною ухвалою судді залучено до участі у справі Київську міську раду. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23.05.2024 року витребувано від слідчого відділу Солом`янського управління поліції ГУНП у м. Києві інформацію про рух кримінального провадження. В судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали та просять суд оголосити [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса проживання: [ADDRESS] , померлою. В судове засідання представник Органу опіки та піклування Солом`янського районного в м. Києві державної адміністрації не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника. В судове засідання представник Київської міської ради не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, вислухавши пояснення заявника, її представника, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, допитавши свідків, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Наумівка Бобровицького району Чернігівської області, яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , є рідною тіткою заявниці [PERSON] , що підтверджується рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 11.04.2019 року у справі №755/3104/19. Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 07.10.2020 року у справі №760/15780/19 [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатною та встановлено над нею опіку. Опікуном [PERSON] призначено [PERSON] . Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва віл 17.04.2023 року у справі № 755/2669/22 [PERSON] визнано безвісно відсутньою з 13.07.2020 року. Відповідно до вимог ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 21.07.2020 року [PERSON] звернулась до Солом`янського управління поліції ГУ НП у м. Києві із заявою про те, що за адресою: [ADDRESS] , 13.07.2020 року пішла з дому тітка [PERSON] , [INFO] та не повернулась. Дана подія була зареєстрована до ЄО Солом`янського УП за №43548 від 21.07.2020 з подальшою реєстрацією до ЄРДР за №12020100090004545 від 22.07.2020 року, що підтверджується відповіддю Солом`янського управління поліції НП у м. Києві від 25.06.2021 за №371АЗ/125/55-21 на адвокатській запит. З копії матеріалів кримінального провадження №12020100090004545 від 22.07.2020 року вбачається, що кримінальне провадження триває. Оперативно-розшуковими заходами місце знаходження [PERSON] не встановлено. З Акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 11.03.2023 року, складеного заявницею [PERSON] , у присутності свідків, мешканців будинку [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] , вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , що є місцем реєстрації громадянки [PERSON] , [INFO] , остання фактично не проживає, починаючи з 13.07.2020 року та по теперішній час. З Акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 15.04.2024 року, складеного заявницею [PERSON] , у присутності свідків, мешканців будинку [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] , вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , що є місцем реєстрації громадянки [PERSON] , [INFO] , остання фактично не проживає, починаючи з 13.07.2020 року та по теперішній час. З відповіді Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня №1» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) від 07.03.2023 р. за №061/104-1205/07 на адвокатський запит №21/02 від 21.02.2023 р., у період з 13.07.2020 року по теперішній час у патологоанатомічному відділенні підприємства посмертна діагностика [PERSON] зі встановленням причин і механізмів смерті не проводилась. З відповіді Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району міста Києва» від 17.10.2023 року за №108/38-3764 на виконання ухвали суду про витребування доказів вбачається, що за період з 13.07.2020 року по теперішній час [PERSON] з будь-якими усними чи письмовими зверненнями, скаргами та пропозиціями не зверталась. З відповіді Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня «Психіатрія»» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) від 18.10.2023 року за №061/203/2-01/751 на виконання ухвали суду про витребування доказів вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] багаторазово знаходилась на стаціонарному лікуванні в лікарні, останній раз у період з 24.12.2019 по 14.02.2020 р. З 15.02.2020 року по теперішній час на стаціонарному лікуванні в лікарні не значиться. З відповіді Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) від 31.10.2023 року №01/1951 на виконання ухвали суду про витребування доказів вбачається, що згідно журналів реєстрації трупів в судово-медичному морзі у відділі судово-медичної експертизи трупів та Лівобережному відділенні відділу судово-медичної експертизи трупів Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи труп [PERSON] , [INFO] не було зареєстровано. З відповіді Київського відділу державної реєстрації смерті Центрального міжрегіо\-нального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 18.10.2023 року № 2855/33.12-58 на виконання ухвали суду про витребування доказів вбачається, що у відділі не проводилась державна реєстрація смерті [PERSON] , [INFO] . Перевірку проведено за період з 01.01.2026 року по теперішній час. В судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є сусідкою [PERSON] , повідомила, що останній раз бачила [PERSON] літом 2020 року. Після жодного разу особисто не бачила та не чула від інших осіб що її бачили. В судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є сусідкою [PERSON] , повідомила аналогічну інформацію. Визнання фізичної особи померлою здійснюється у судовому порядку, який встановлюється Главою 4ЦПК України (за аналогією визнання фізичної особи безвісно відсутньою). Відповідно до ч. 1 ст.46ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. У разі оголошення померлим громадянина, який пропав безвісти за обставин, що загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, суд може визнати днем смерті громадянина можливий день його загибелі. Оголошення громадянина померлим тягне за собою ті самі наслідки, що і смерть фізичної особи, а саме: відкривається спадщина, відбувається перехід майна до правонаступників. Підставою для оголошення особи померлою в судовому порядку є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Тож, для встановлення юридичного факту, а саме визнання людини померлою, заявникові, рідним, подружжю, дітям необхідно звернутися до суду із відповідною заявою та доданими до неї доказами безрезультатного розшуку особи, відомостей про обставини її останнього відомого місця перебування та зникнення, можливо повідомлення про бойові дії, фізичні втрати за місцем служби або перебування особи. За результатами розгляду даної заяви суд приймає рішення про визнання особи померлою. Після оголошення фізичної особи померлою відкривається спадщина (ст. 1220 ЦК України), утриманцям призначається пенсія, шлюб припиняється (ст. 104 Сімейного кодексу України), припиняється представництво за довіреністю, яку видала особа, оголошена померлою, та/або представництво за довіреністю, виданою особі, яка оголошена померлою (ст. 248 ЦК України). Судове рішення, яке підтверджує факт смерті відсутньої особи шляхом оголошення її померлою, з моменту набрання законної сили є підставою для припинення правосуб`єктності такої фізичної особи. На підставі рішення суду органом державної реєстрації актів цивільного стану буде видано Свідоцтво про смерть особи. Одним з обов`язкових реквізитів такого актового запису про смерть, а також свідоцтва про смерть є дата смерті. Згідно з ч. 3 ст.46 ЦК України днем смерті відсутньої фізичної особи вважається день набрання законної сили рішенням суду про оголошення її померлою. У випадку оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку, а також у зв`язку з воєнними діями суд має право визнати днем смерті цієї фізичної особи день її вірогідної смерті. У випадку припущення загибелі особи у зв`язку з воєнними діями, бойовими операціями, дата можливої загибелі буде встановлена та зазначена саме в судовому рішенні. Після набрання законної сили таке рішення суду про оголошення особи померлою надсилається або надається, крім органу державної реєстрації актів цивільного стану, також нотаріусу за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, відповідному органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Оголошення особи померлою необхідно для усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Особливості цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Однак необхідно відрізняти оголошення фізичної особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті особи можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим (п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»). Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження (ст. 47 ЦК України). Правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою, визначені у статті 48 ЦК України. Так, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглося та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред`явника. Особа, до якої майно перейшло за відплатним договором, зобов`язана повернути його, якщо буде встановлено, що на момент набуття цього майна вона знала, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива. У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна. Якщо майно фізичної особи, яка була оголошена померлою і з`явилася, перейшло у власність держави, Автономної Республіки Крим або територіальної громади і було реалізоване ними, цій особі повертається сума, одержана від реалізації цього майна. Аналізуючи зазначені норми права, підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 1 і 2 ст. 89 ЦПК України). Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення заяви. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що рішенням Дніпровського районного суду м. києва від 17.04.2023 року [PERSON] визнано безвісти відсутньою. Станом на день розгляду заяви по суті [PERSON] більше чотирьох років відсутня в місці постійного проживання та реєстрації, а також відсутні відомості про місце її перебування. Викладені заявницею обставини та мета, з якою заявниці необхідно оголосити особу померлою, свідчать про наявність між заявником та особою, яку вона просить оголосити померлою, такого матеріально-правового зв`язку. Відповідно до частини першої ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Таким чином, єдиною підставою для державної реєстрації смерті у даному випадку є рішення суду про оголошення особи померлою. Беручи до уваги викладене, встановивши, що [PERSON] , [INFO] , відсутня в місці її постійного проживання, а також відсутні відомості про місце її перебування більше чотирьох років, суд вважає, що заява є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved