Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-23 00:00:00

Відповідно до рішення Подільського районного суду м. Києва від 03.10.2023 у задоволенні позову ТОВ «Рембудсервіс ЛТД» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, 3% річних та інфляційних відмовлено. 24.01.24 представник [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з заявою про поновлення строку на подання доказів витрат на правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення про стягнення з ТОВ «Рембудсервіс» на користь [PERSON] судових витрат у розмірі 4 050 грн. Обґрунтовуючи заяву про поновлення строку на подання доказів витрат на правничу допомогу, представник відповідача вказав, що рішення Подільського районного суду м. Києва від 03.10.2023 було отримано ним 19.01.2024. Крім того, заявником було подано копію Договору про надання правничої допомоги № 04/10-22 від 04.10.2022 з копією Додаткової угоди № 5 від 04.10.2022 та копію розрахунку оплати зазначеного Договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. При цьому суд звертає увагу на те, що норми ЦПК України не містять вичерпного переліку поважних причин, які можна враховувати при вирішенні питання про поновлення пропущеного процесуального строку, так як вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. При цьому, поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами. Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2022 у справі № 755/9215/15-ц вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватись і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. Така практика запроваджена у Касаційному адміністративному суді у складі верховного суду, зокрема у постанові від 16 квітня 2019 року справі № 817/1889/17. Як установлено судом, представнику [PERSON] рішення Подільського районного суду м. Києва від 03.10.2023 було надіслано 22.01.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с. 198). Таким чином, термін для подання заявником доказів витрат на правничу допомогу повинен відраховуватися з дня отримання ним копії повного тексту судового рішення - 22.01.2024. З матеріалів справи вбачається, що заявник подав заяву про поновлення строку на подання доказів витрат на правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення 24.01.2024, тобто до закінчення п`ятиденного строку, визначеного ст. 141 ЦПК України. Виходячи з вищевикладеного, суд ухвалив поновити [PERSON] строк строк на подання доказів судових витрат. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України cуд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Cуд ухвалив розглядати заяву про ухвалення додаткового рішення без виклику учасників справи. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Судом установлено, що 04.10.2022 між [PERSON] (клієнт) та адвокатським об`єднанням «Вербицький та партнери» було укладено договір про надання правничої допомоги № 04/10-22 (далі - договір). (а.с. 203-206). Відповідно до п. 1.1. договору клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. Згідно з п. 1 Додаткової угоди № 5 до договору виконавець зобов`язується надати замовнику правничу допомогу , що полягає в представленні інтересів замовника у суді першої та (за потреби) апеляційної інстанції у справі № 758/14398/19 за позовом ТОВ «Рембудсервіс ЛТД» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 27 526 грн. 97 коп. (а.с. 207). Згідно з актом прийому-передачі наданих послуг від 02.11.2023 до договору про надання правничої допомоги № 13/06/23 від 13.06.2023 адвокатське бюро надало клієнту правничу допомогу, юридчні послуги відповідно до договору про надання правничої допомоги № 04/10-22 від 04.10.2022 за підготовку процесуальних документів: підготовка і подання письмових пояснень у справі справі № 758/14398/19 за позовом ТОВ «Рембудсервіс ЛТД» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 27 526 грн. 97 коп , а клієнт прийняв наступну правову допомогу та сплатив суму в розмірі 4 050 грн. (а.с. 209) На підтвердження сплати зазначених сум надано квитанцію Monobank № 8464-38F\-\V52-209Y від 07.11.2023 (а.с. 211). Відповідно до ч. ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до п.п. 1-3 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо. Ураховуючи те, що при ухваленні рішення Подільського районного суду м. Києва від 03.10.2023 судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з ТОВ «Рембудсервіс» на користь [PERSON] судових витрат, у вигляді професійної правничої допомоги, у розмірі 4 050 грн.

Outcome: approved