Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-01 00:00:00

01 серпня 2024 року [PERSON] подав до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області матеріали заяви «про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України». Згідно до змісту заяви, просить: - встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Дубовички, Кролевецького району Сумської області, громадянин України, який був зареєстрований за адресою: м. Генічеськ Херсонської області, померлого [INFO] на тимчасово окупованій території - у м. Генічеськ Херсонської області, що є підставою для реєстрації факту смерті [PERSON] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), шляхом внесення відомостей про смерть та видачу [PERSON] свідоцтва про смерть [PERSON] та витягу з державного реєстру актів запис про реєстрацію смерті. В обґрунтування заявник зазначив, що після вторгнення рф на територію м. Генічеськ Херсонської області його батьки опинились під окупацією, у зв`язку з чим заявник не міг відвідувати свого батька - [PERSON] , який хворів. З окупованої території батьки у зв`язку з похилим віком та тривалою хворобою виїхати не змогли. [INFO] батько заявника, [PERSON] , помер від набряку головного мозку у м. Генічеськ Херсонської області. На теперішній час заявник має намір встановити факт смерті його батька на тимчасово окупованій території та отримати свідоцтво про смерть встановленого законодавством України зразка для вирішення цивільно-правових питань. Протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 01 серпня 2024 року, заяву [PERSON] передано до провадження судді Івченко Т.П. Ухвалою від 02 серпня 2024 року заяву призначено до розгляду в порядку окремого провадження. В судове засідання призначене на 02 серпня 2024 року сторони по справі не прибули, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. [PERSON] , [INFO] , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданий Дніпровським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України у Дніпропетровській області від 29 жовтня 1996 року. Згідно до свідоцтва про народження, видане Генічеським райбюро РАЦС Херсонської області, актовий запис № 238, [PERSON] народився [INFO] , батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] . Згідно до свідоцтва про смерть, виданого [NUMBER] Генічеським районним відділом запису актів цивільного стану Управління РАЦС Херсонської області, актовий запис № 170249950000100448007, [PERSON] , [INFO] , уродженець села Дубовичи Кролевецького району Сумської області, помер [INFO] у місті Генічеськ Херсонської області. Згідно до медичної довідки про смерть серії 84 №224000232 від 03.06.2024 року, [PERSON] помер [INFO] , причина смерті - набряк головного мозку, церебральний атеросклероз. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 1 Об/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-l/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; г) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом . Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. 1 ч. 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для про ведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Не надаючи оцінки легітимності документам, виданим на тимчасово окупованій території, оскільки за законом такі документи є недійсним і не створюють правових наслідків, тому що видані органами та/або особами, передбаченими частиною другою статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд має виходити із самого факту смерті особи. Будь-які докази, які свідчать про протилежне, у суду відсутні. Іншого способу захистити свої права заявник не має. Таким чином, виходячи зі встановлених обставин у справі, досліджених у сукупності на підставі їх аналізу, суд вважає, що з огляду на зібрані докази факт смерті громадянина України: [PERSON] , [INFO] , уродженця села Дубовичи Кролевецького району Сумської області, який [INFO] помер на тимчасово окупованій території України, а саме: місто Генічеськ Херсонської області, Україна, є очевидним та обґрунтованим. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню. Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Судом роз`яснюється, що це рішення є достатнім документом для підтвердження юридичного факту, про встановлення якого просить заявник. Згідно пункту 21 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», заявники щодо справ про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи.

Outcome: approved