Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-23 00:00:00

Короткий змістпозовних вимог. 25.03.2024 позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, в обґрунтування якої зазначила, що що 04 жовтня 2003 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Малинського районного управління юстиції Житомирської області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, про що складений актовий запис № 189. Від даного шлюбу [INFO] народився син, [PERSON] . Відповідно до рішення Малинського районного суду Житомирської області від 10.08.2011 у цивільній справі №2/0614/568/11 шлюб між сторонами розірваний; сина залишено проживати з матір`ю. Згідно з рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 19.05.2010 у цивільній справі №2-642/2010 вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 31.03.2010 і до досягнення дитиною повноліття. На виконання судового рішення від 19.05.2010 відкрито виконавче провадження про стягнення з боржника [PERSON] на користь позивача на утримання дитини аліментів у визначеному судом розмірі. Разом з тим, боржник судове рішення ні в примусовому, ні в добровільному порядку належним чином не виконував, в результаті чого станом на 01.03.2024 виникла заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 203628,45 грн, а тому позивач просить стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.04.2022 по 25.03.2024. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 17.04.2024 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 12 годину 06.05.2024, яке через неявку відповідача неодноразово відкладалось. Разом із позовом позивач подала до суду заяву про те, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, а також розглядати справу без її участіза наявними матеріалами. Відповідач у судове засідання не з`явився, відзиву, заяв та клопотань до суду не надходило. Копія ухвали про відкриття провадження від 17.04.2024 разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] , а також на адресу місця проживання, вказану у позовній заяві: Житомирська область, Житомирський район, село Межирічка, які повернуті до суду із зазначенням причин невручення "адресат відсутній за вказаною адресою" та з причин "за закінченням терміну зберігання" (а.с.22, 29-31). У постанові Верховного Суду від 11.06.2021 у справі №2-6236/11 наведено позицію, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням, зокрема на відсутність (вибуття) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, за відсутності заперечень позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Суд, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Встановлені судом обставини. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , а його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 10.08.2011 у цивільній справі №2/0614/568/11 шлюб між сторонами розірваний; дитину залишено проживати з матір`ю (а.с.9). На підставі рішення Малинського районного суду по справі №2-642/2010, виданий виконавчий лист 19.05.2010 про стягнення із [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.03.2010 та до досягнення дитиною повноліття (а.с.10). Розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, здійсненим начальником Малинського ВДВС у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), підтверджується, що за період з березня 2014 року і станом на 01.03.2024 заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів становить 203628,45 грн, зокрема з квітня 2022 року по лютий 2024 року, включно, відповідач не здійснив жодного разу сплату аліменті (а.с.11-12). Позивачем долучено до матеріалів справи розрахунок пені за прострочення сплати аліментів за період з квітня 2022 року по лютий 2024 року станом на 25.03.2024, згідно з яким розмір неустойки складає 282228,18 грн (а.с.13). Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом. Між сторонами виник спір щодо стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Спірні правовідносини регулюються ст.196 Сімейного кодексу України (далі - СК України). Відповідно доч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму (правовий висновок, викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 572/1762/15-ц від 25 квітня 2018 року та у справі №333/6020/16-ц від 03 квітня 2019 року). Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+….(Anх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. У п. 22 постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни від 15травня 2006 року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Відповідач відзиву на позовну заяву не подавав, як і будь-яких доказів щодо відсутності його вини у несплаті аліментів або ж неспроможності сплачувати аліменти, а тому підстав вважати, що заборгованість зі сплати аліментів виникла не з вини відповідача, у суду немає. Отже, загальна сума пені за порушення [PERSON] строків виконання аліментних зобов`язань за період з квітня 2022 року по лютий 2024 року становить 282228,18 грн. Разом з тим, відповідно до ст. 196 СК України, з відповідача може бути стягнута пеня за прострочення сплати аліментів в розмірі, що не перевищує 100 відсотків заборгованості по аліментам, тобто 203628,45 грн. Таким чином, оскільки відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , та на нього був покладений однаковий з позивачем обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення свого сина, а відповідачем допущено порушення строків виконання аліментних зобов`язань, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Розподіл судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати, а саме: на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved