Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-13 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі по тексту - ТОВ «Бізнес Позика», позивач) звернулось до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач), в якому просить: 1) стягнути з [PERSON] на користь ТОВ«Бізнес Позика» заборгованість за договором № 276737-КС-003 про надання кредиту від 29.08.2021, що становить 60994,76 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 29169,68 грн; суми прострочених платежів по процентам - 31825,08 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 0,00 грн; 2) стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 29.08.2021 між [PERSON] та ТОВ «Бізнес Позика» було укладено договір № 276737-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронним повідомленням, підписаним в порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з умовами п. 1 Договору кредиту, ТОВ«Бізнес Позика» надало відповідачу грошові кошти у розмірі 30000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором та Правил про надання грошових коштів у кредит. Визначено, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0,86588198 процентів за кожен день користування кредитом. ТОВ«Бізнес Позика»» умови кредитного договору виконало у повному обсязі надавши відповідачу кредитні кошти в розмірі 30000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] . Позивач вказує, що відповідно до розрахунку заборгованості за договором, відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за вказаним договором № 276737-КС-003 на загальну суму 16500,00 грн. Позивач стверджує, що відповідач не виконав належним чином умови кредитного договору, а лише частково сплатив кошти, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість за Договором № 276737-КС-003 про надання кредиту в загальному розмірі 60994,76 грн., яка складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 29169,68 грн; суми прострочених платежів по процентам - 31825,08 грн.; суми прострочених платежів за комісією - 0,00 грн; Порушення відповідачем зобов`язань по укладеному договору зумовило звернення ТОВ «Бізнес Позика» до суду із відповідним позовом. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 15.04.2024 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальність «Бізнес Позика» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договоромбуло прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу запропоновано в установлений судом строк подати письмовий відзив на позов. Ухвалою суду від 22.07.2024 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Витребувано у Акціонерного товариства «ОТП БАНК» інформацію (відомості): 1) щодо належності [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , картки № [NUMBER] ; 2) про рух коштів (виписку) по банківській картці № [NUMBER] за період з 29.08.2021 по 13.02.2024 включно. 12.08.2024 до суду надійшли витребувані докази. Засоби забезпечення позову не вживались. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. У надісланій до суду заяві, просив розглядати справу за його відсутності, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання вчетверте не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, як шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, так і шляхом направлення судових повісток на його електронну пошту та SMS-повістками на вказаний ним у кредитному договорі номер телефону, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав. Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Отже, відповідачка у розумінні ст.ст. 128, 131 ЦПК України є належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, шляхом надіслання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, жодного разу не повідомив про причини неявки в судове засідання, відзиву на позов не надав, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини. 29.08.2021 між позивачем ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем [PERSON] укладено договір (оферта) № 276737-КС-003 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма), з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов п. 1 вказаного Договору, позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 30000,00 грн. на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах визначених цим договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів (а.с. 39-40). Також сторонами погоджено наступні умови: строк, на який надається кредит - 24 тижні. Стандартна процентна ставка в день 0,86588198, фіксована. Визначено, що комісія за надання кредиту становить 4500,00 грн. Загальний розмір наданого кредиту 30000,00 грн. Термін дії договору до 13.02.2022. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 66000,00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 3599,19 процентів. Сторонами у п. 3 Договору кредиту погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів, а саме повернення кредиту рівними платежами щомісячно у сумі 5500,00 грн., з 12.09.2021 по 13.02.2022, усього 12 платежів на загальну суму 66000,00 грн. До вказаного договору додані паспорт споживчого кредиту (інформація обов`язкова для ознайомлення позивальником) від 29.08.2021 (а.с. 11-12), пропозиція укласти Договір (оферта) № 276737-КС-003 про надання кредиту від 29.08.2021 (а.с. 13-14), прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення Договору № 276737-КС-003 про надання кредиту від 29.08.2021 (а.с. 51-52), у яких зафіксовано погоджені сторонами умови надання кредиту та які підписані сторонами. На підтвердження укладення договору № 276737-КС-003 від 29.08.2021 позивачем надано Анкету клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи - http://my.bizpozyka.com) та Візуальну форму послідовності дій Клієнта щодо укладення вказаного договору, з якої вбачається, що 29.08.2021 о 08:29:06 клієнт - [PERSON] , використовуючи власний номер телефону, ідентифікувався в ІТС та зайшов у особистий кабінет на сайті www.my.bizpozyka.com, надав всю необхідну інформацію для формування Товариством належної пропозиції клієнту, ознайомився з паспортом споживчого кредиту, здійснив акцептування кредитного договору шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором, надісланим на його номер телефону (а.с. 24-26). На підтвердження переказу грошових коштів [PERSON] позивачем надано копії довідок ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» від 14.03.2024 про перерахунок коштів [PERSON] згідно кредитного договору № 276737-КС-003 від 29.08.2021, з яких вбачається, що ТОВ «Бізнез Позика» були проведенні платежі: 29.08.2021 на суму 25000,00 грн. та 29.08.2021 на суму 5000,00 грн., на загальну суму 30000,00 грн. (а.с. 27-28). З витребуваної судом у АТ «ОТП Банк» інформації та виписки з особового рахунку № [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), за період з 29.08.2021 по 13.02.2024, вбачається, що випускалась банківська картка № [NUMBER] , [PERSON] отримав кредитні кошти за наступними грошовоми переказами, зокрема, 29.08.2021 на суму 5000,00 грн., 29.08.2021 на суму 25000,00 грн.. Позивач виконав своє зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу кредитні кошти згідно умов кредитного договору. Доказів повернення відповідачем кредиту та сплати процентів за користування кредитними грошима у повному обсязі матеріали справи не містять. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що [PERSON] взяті не себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк грошові кошти (суму кредиту) та нараховані проценти за користування кредитом у повному розмірі не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 11.03.2024 заборгованість [PERSON] становить 60994,76 грн., з яких 29169,68 грн. - заборгованість за кредитом та 31825,08 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками (а.с. 16-23). Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення ТОВ «Бізнес Позика» до суду за захистом своїх прав. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Згідно з ч. 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Статтею 12 вказаного Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, кредитний договір було укладено в електронній формі. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Так, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за ч. 1 ст. 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч. 2 ст. 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. На підставі вище викладеного, вбачається, що між сторонами було укладено договір приєднання відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України. Підписавши кредитний договір, [PERSON] засвідчив, що погодився на отримання в кредитних коштів саме на умовах, що визначені договором. Розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України. Відповідач розумів розмір процентів, надаючи свою згоду на отримання кредитних коштів, що ним під сумнів не ставиться, оскільки відповідач мав можливість не вступати у кредитні відносини із позивачем, якщо дійсно вважав встановлений розмір відсотків за користування коштами несправедливими, натомість відповідач погодив зі своєї сторони такі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень. Як встановлено судом, та підтверджується матеріалами справи, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Бізнес Позика» у загальній сумі 60994,76 грн., що складається із: 29169,68 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту; 31825,08 грн. - сума заборгованості за відсотками. Правильність нарахувань розміру заборгованості відповідачем на час розгляду справи не оспорювалась та не спростована. В матеріалах справи відсутні докази того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладення суперечить положенням ЦК України, або іншим актам цивільного законодавства, а також, що волевиявлення позичальника було обмеженим і не відповідало його внутрішній волі. Викладені істотні умови, права і обов`язки сторін, зокрема, способи та терміни погашення кредиту погоджені сторонами, про що свідчить його підписання ним. На підставі викладеного, оскільки відповідач умови вказаного договору належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась вищезазначена заборгованість, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором № 276737-КС-003 про надання кредиту від 29.08.2021, станом на 11.03.2024 у розмірі 60994 грн. 76 коп.. Таким чином, вимоги ТОВ «Бізнес Позика» підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений ним при подачі позову у розмірі 2422,40 грн, що підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією (а.с. 1).

Outcome: approved