Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці з позовною заявою , в якій стверджує, що з лютого 2020 року по липень 2021 року перебував у стосунках із [PERSON] та [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Вказує, що однією сім`єю з [PERSON] фактично проживали в період з грудня 2020 року по липень 2021 року. На час народження [PERSON] , він з [PERSON] проживали разом та перебували у стосунках, але через місяць після народження доньки [PERSON] з`їхала з квартири. Вказує, що він самостійно оформив свідоцтво про народження дитини в органах РАЦС , оскільки відповідачка про це не потурбувалась. Фактично через місяць після народження доньки, [PERSON] залишила проживати доньку [PERSON] з ним . Вказує, що один займався вихованням, розвитком та утриманням дитини. [PERSON] від цього процесу самоусунулася, життям та здоров`ям [PERSON] не цікавиться. Таким чином, з народження і до цього часу [PERSON] проживає з ним. [PERSON] тривалий час до неї не навідувалась, а потім взагалі виїхала за кордон і зв`язок із нею обірвався. Вказує, що рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 05.12.2023 визначено місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з батьком - [PERSON] . Вказане рішення [PERSON] не оскаржувалось та набрало законної сили. Одночасно, зазначеним вище судовим рішенням встановлено, що від народження і до цього часу малолітня [PERSON] проживає з батьком, перебуває на його повному утриманні. [PERSON] будь-якої участь у тому числі фінансової, в житті [PERSON] не бере. На його думку , [PERSON] повністю самоусунулася від участі у вихованні доньки [PERSON] , свої батьківські обов`язки по відношенню до неї не виконує. Відсутність будь-якого інтересу та участі у вихованні доньки, ігнорування процесу її виховання та догляду за нею, ухилення від виконання батьківських обов`язків стало підставою для звернення до органу опіки та піклування із заявою про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] . Органом опіки та піклування надано висновок про відсутність батьківського піклування з боку [PERSON] по відношенню до малолітньої доньки [PERSON] . Однак, враховуючи відсутність [PERSON] та неможливість встановити причини невиконання нею батьківських обов`язків, орган опіки та піклування надав висновок без зазначення своєї позиції з окресленого питання.Вказаний висновок затверджено рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради №327/11 від 28.05.2024. За період від народження дитини і по теперішній час, відповідачка свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, взагалі не цікавиться ні життям, ні здоров`ям доньки, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, підготовкою до майбутнього навчання в школі, не забезпечує необхідною харчування, медичного догляду, лікування. На його думку, [PERSON] злісно не виконує батьківські обов`язки по відношенню до доньки - [PERSON] . Враховуючи наведені обставини , просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав по відношенню до доньки - [PERSON] . [INFO] . В судовому засіданні позивач та його представники посилаючись на викладені вище обставини позов підтримали, просили задовільнити. Не заперечили проти винесення по справі заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з`явилася , хоча повідомлялася про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомила. Клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позовну заяву від неї на адресу суду не надходили. Представники третьої особи у судове засідання також на з`явився. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов , оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до положень ч.ч. 4,5 ст.82 ЦПК України- обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 05.12.2023 визначено місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] разом з батьком - [PERSON] , [INFO] за місцем його проживання . Згідно даного рішення , судом встановлено факт тривалого перебування відповідачки за кордоном , що фактично підтверджує не виконання нею своїх батьківських обов`язків щодо виховання малолітньої дитини,відсутності піклування та участі у фінансовому утриманні дитини. Проживання [PERSON] разом із батьком та створення їй належних умов проживання, підтверджується актом оцінки потреб сім`ї від 02.11.2023, виданим Чернівецьким міським центром соціальних служб. (а.с. 13-17). Відповідно до довідки КНП « Міська дитяча поліклініка» за медичною допомогою з [PERSON] звертається її батько [PERSON] .. Рекомендації лікарів виконує.Дитина здорова. Мати дитини за медичною допомогою та на профілактичні огляди не з`являлась більше 1,5 роки. ( а.с. 18). Згідно пояснень свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які містяться у матеріалах справи , позивач [PERSON] виховує та утримує свою малолітню доньку [PERSON] від самого народження дитини по даний час. Матір участі у вихованні дитини не приймає. ( а.с. 26-34). Органом опіки та піклування надано висновок про відсутність батьківського піклування з боку [PERSON] по відношенню до малолітньої доньки [PERSON] . Однак, враховуючи відсутність [PERSON] та неможливість встановити причини невиконання нею батьківських обов`язків, орган опіки та піклування надав висновок без зазначення своєї позиції з окресленого питання.Вказаний висновок затверджено рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради №327/11 від 28.05.2024. ( а.с. 36-37). Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Пунктом 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дитини, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Відповідно до положень ст.81ч.1 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Представником позивача доведено, що поведінка відповідачки відносно її доньки [PERSON] є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідачки відносно її доньки забезпечуватиме інтереси самої дитини . Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, за обставин доведеності свідомого нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов`язками, позбавлення батьківських прав у даному випадку є доцільним. На підставі наведеного вище, враховуючи положення ст. 264 ЦПК України, відповідно до якої під час ухвалення рішення суд , окрім іншого вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити, суд вважає за можливе прийняти рішення про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved