Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-25 00:00:00

02.05.2024 до Ленінського районного суду міста Полтави надійшла заява [PERSON] , заінтересовані особи: територіальна громада м. Полтави в особі Полтавської міської ради, Перша полтавська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявник просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт постійного проживання [PERSON] , разом із спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог вказує, що народилася [INFO] її батьками є: [PERSON] , [PERSON] . 12.11.2022 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] . Після реєстрації шлюбу взяла прізвище чоловіка « [PERSON] ». Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 10.07.2012 року по справі № 1616/1601/2012 шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] - залишено - « [PERSON] ». З 2008 року [PERSON] разом з дітьми переїхала на постійне проживання до своєї матері - [PERSON] та проживала з нею за адресою: [ADDRESS] до самої смерті, вела з нею спільне господарство, купувала продукти та ліки, відвідувала з нею лікарні та поліклініки. 08 серпня 2013 року мати заявниці - [PERSON] склала заповіт, посвідчений Кринківською сільською радою Глобинського району Полтавської області за реєстром №122 за яким усі її права та обов`язки, які будуть належати їй на момент складання цього заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть належати їй у майбутньому та усе її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті і на що вона за законом буде мати право заповіла [PERSON] . [INFO] . [INFO] померла мати заявниці [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина. Після її смерті заявниця займалася її похованням. Заявниця звернулась до Першої полтавської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом до майна померлої [INFO] матері [PERSON] . У Постанові державного нотаріуса від 29.03.2024 №716/02-31 зазначено, що у зв`язку із тим, що [PERSON] не проживала постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не подала до нормальної контори заяву про прийняття спадщини в установлений строк, вона вважається такою, що спадщину не прийняла, тому видати свідоцтво про право на спадщину немає підстав. Згідно Акту про фактичне місце проживання особи від 30.04.2024 року складеного мешканцями суміжних квартир, та завіреного КВ «ЖЕО № 2» - починаючи з 2020 року по день смерті ( [INFO] ) [PERSON] , [INFO] фактично проживала за адресою: [ADDRESS] разом із своєю дочкою [PERSON] , [INFO] . За весь період свого проживання з мамою та вже після її смерті і до сих пір здійснює догляд і утримання квартири. Інші спадкоємці померлої [PERSON] окрім неї відсутні. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 06.05.2024 року провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено здійснювати за правилами окремого провадження. Витребувано у державного нотаріуса Першої полтавської державної нотаріальної контори копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 21 травня 2024 надійшли письмові пояснення Полтавської міської ради, відповідно до яких Полтавська міська територіальна громада в особі Полтавської міської ради вважає, що заява [PERSON] задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Згідно до Ухвали ВССУ від 19.03.2014 року, провадження № 6-274св14, вбачається: "Аналіз положень ст. 29 ЦК України та ст. ст. 3, 6, 11 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" свідчить, що постійним місцем проживання особини є зареєстроване з дотриманням установленого порядку реєстрації на території адміністративно - територіальної одиниці приміщення, зокрема квартира, у якій ця особа проживає понад 6 місяців протягом року". За змістом вказаної норми місцем проживання особи є її місце реєстрації за певною адресою". Згідно до Ухвали ВССУ від 14.05.2014 року, провадження № 6-609св14, вбачається: "Статтею 3 цього Закону передбачено: що реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особини із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. За змістом вказаних норм права, постійним місцем проживання особини є місце, за яким зазначена особа зареєстрована у встановленому порядку". Згідно до Ухвали ВССУ від 23.07.2014 року, провадження № 6-19408св14, вбачається: "Статтею 3 вказаного Закону передбачено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документу про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особини та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. За змістом вказаної норми місцем проживання особини є її місце реєстрації за певною адресою". Згідно до Ухвали ВССУ від 03.09.2014 року, провадження № 6-94007св14, вбачається: "Постійне місце проживання громадян України може бути підтверджено відміткою у паспорті відповідно до п. 5 ч. 6 Положення про паспорт громадянина України, а також іншим документом згідно із абз. 8 ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні". У паспорті громадянина України, виданого [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 10 жовтня 2012 року Полтавським РС УДМС України в Полтавській області міститься відмітка про місце проживання Заявниці з 07.02.2004 року, а саме: [ADDRESS] . 10.07.2012 року Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , але факт розірвання шлюбу автоматично не припиняє права проживання за місцем реєстрації заявниці. Заявником надано в якості доказу довідка КП «ЖЕО» №2 від 13.02.2022 № 444 про відстутність зареєстрованих осіб в квартирі [ADDRESS] , окрім померлої [PERSON] . Акт про фактичне місце проживання особи, який також наданий заявником в якості доказу, був складений [INFO] тобто уже після смерті [PERSON] . Показання свідків не можуть єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю. Даний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 12.12.2019 у справі № 466/3769/16 (провадження № 61-5296св19) в якій Верховний Суд зазначив, що показання свідків та спільні фотографії, не можуть свідчити про факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та не можуть бути визначальними у вирішенні цього питання. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що всупереч вимог процесуального закону заявником на підтвердження заявлених обставин не надано суду належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом свідчили про факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Полтавська міська територіальна громада в особі Полтавської міської ради просить відмовити [PERSON] в задоволенні її заяви про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявник [PERSON] та її представник адвокат Христич О.С. в судовому засіданні заяву підтримали та наполягали на її задоволенні з підстав викладених у ній. Представник заінтересованої особи Полтавської міської ради Кущ Я.С. в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечувала з підстав викладених у письмових поясненнях. Представник заінтересованої особи Першої полтавської державної нотаріальної контори в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив. В судовому засіданні 26.07.2024 свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] пояснили, що є сусідами заявниці [PERSON] , скільки проживають в одному будинку за адресою: [ADDRESS] , їм відомо, що з 2008 року заявниця разом з дітьми переїхала проживати до матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Заявниця доглядала за матір`ю коли вона хворіла, та займалась її похованням. Суд, вислухавши заявника та її представника, представника заінтересованої особи Полтавської міської ради, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , 1940 року народження, та [PERSON] , 1948 року народження, одружилися [INFO] , про що в книзі записів актів громадського стану про одруження 02.08.1968 зроблено відповідний запис за № 1153. Після реєстрації одруження присвоєно прізвища: чоловікові - [PERSON] , дружині - [PERSON] . Заявник [PERSON] (мовою оригіналу [PERSON] ), народилася [INFO] , в м. Полтава, батьками зазначено (мовою оригіналу): « [PERSON] » та « [PERSON] » (актовий запис № 3436 від 09.10.1974 року) (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 09.10.1974 року). [PERSON] , народилася [INFO] , в м. Полтава, батьками зазначено: [PERSON] та [PERSON] (актовий запис № 928 від 17.04.1969 року) (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 17.04.1969 року). [PERSON] помер [INFO] у віці 60 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть 11.03.2001 зроблено запис № 801 Полтавським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 11.03.2001). Брат заявниці - [PERSON] помер [INFO] у віці 38 років, про що в книзі реєстрації смертей 25.10.2007 зроблено запис № 3388 Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 25.10.2007). [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , одружилися 12.11.2002 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження 12.11.2002 зроблено запис за № 23, прізвище після одруження чоловіка - Забережний, дружини - [PERSON] , місце реєстрації виконавчий комітет Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 12.11.2002; свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 10.07.2012, в справі № 1616/1601/2012, за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, позов [PERSON] задоволено - шлюб, зареєстрований 12.11.2002 року у виконавчому комітеті Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис за № 23 розірвано. При розірванні шлюбі прізвище відповідачки [PERSON] залишено [PERSON] . Неповнолітній дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , залишено проживати з матір`ю [PERSON] . [PERSON] після розірвання шлюбу переїхала разом з дітьми на постійне місце проживання до своєї матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . На підтвердження проживання [PERSON] разом з матір`ю, в період з 2008 до дня смерті останньої, за адресою: [ADDRESS] представником заявника суду надано ряд наступних документів: декларація про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу № 0001-4585-96АО [PERSON] від 02.06.2023; декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу № 0000-Х6М0-Н988 [PERSON] від 24.07.2018 та № 0001-К90Р-ТАА0 [PERSON] від 03.02.2021; декларація про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу № 0000-Р68К-Н65Х [PERSON] від 24.07.2018; позовну заяву [PERSON] подану 11.10.2022 року до Полтавського районного суду Полтавської області про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання; заяву [PERSON] адресовану Полтавському районному ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 27.02.2023; рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 15.02.2023 в справі № 545/4856/22, за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання; позовну заяву [PERSON] подану 12.10.2020 року до Полтавського районного суду Полтавської області про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання; судову повістку про виклик до суду в справі № 545/2820/20 на ім`я [PERSON] ; супровідний лист Полтавського районного суду Полтавської області в справі № 545/2820/20; заяву [PERSON] про примусове виконання рішення суду у справі № 545/2820/20, адресовану Полтавському районному ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 17.11.2020; довідку АТ КБ «ПриватБанк» про позичкову заборгованість фізичної особи [PERSON] станом на 09.02.2010; лист АТ «УкрСиббанк» за вих. № РОS-25.08.2010 адресований [PERSON] ; довідку АТ «ДельтаБанк» за вих. № 05-3277513 від 29.04.2016; заяву [PERSON] № 1002138522601 на приєднання до Договору комплексного обслуговування фізичних осіб; заяву [PERSON] про приєднання № 17493217/191219 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) АТ «Ощадбанк» від 19.12.2019; заяву [PERSON] про приєднання № 17493217/191219 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) АТ «Ощадбанк» від 10.12.2020, в яких адреса заявниці [PERSON] вказана: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] , [INFO] , народилася в с. Шевченки Глобинського району району Полтавської області, що зареєстрована та мешкає в [ADDRESS] , ідентифікаціний номер [NUMBER] , діючи добровільно і перебуваючи у здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи значення своєї дій, попередньо ознайомлена з приписами цивільного законодавства, на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: Усі її права та обов`язки, які будуть належати їй на момент складання цього заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть належати їй у майбутньому та усе її майно, де б воно не було та з чого б воно б не складалося і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті і на що вона за законом буде мати право заповіла [PERSON] , [INFO] . Заповіт посвідчений секретарем Кринківської сільської ради Глобинського району Полтавської області, зареєстровано в реєстрі за № 122. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 26.12.2007, виданого Управлінням житлово-комунального господарства квартира за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві приватної власності [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 75 років, про що 26.06.2023 складено відповідний актовий запис № 359 Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 26.06.2023). Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 289 від 25.06.2023, виданого КП «Центр Первинної медико-санітарної допомоги № 6 Полтавської міської ради», [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 75 років, причина смерті: хронічна недостатність кровообігу, атеросклеротична хвороба серці. Заявник [PERSON] 27.06.2023 зверталася до Полтавського об`єднаного управління ПФУ із заявою про виплату допомоги на поховання померлої пенсіонерки [PERSON] . Відповідно до довідки КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради № 444, виданої 13.02.2024 [PERSON] , в тім, що за адресою: [ADDRESS] особовий рахунок на квартиру оформлений на [PERSON] . Форма власності квартири приватна. Як вбачається з акту про фактичне місце проживання особи від 30.04.2024, складеного в тому, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , починаючи з 2008 року по день смерті останньої [INFO] вели спільне господарство, проживали за однією адресою: [ADDRESS] , що підтверджують сусіди: [PERSON] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 14.12.2023 Першою полтавською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 180/2023 до майна померлої [INFO] [PERSON] на підставі претензії кредитора АТ КБ «ПриватБанк» від 01.12.2023 за вих. №SAMDN50OTC003135754. 29.03.2024 [PERSON] звернулася до Першої полтавської державної нотаріальної контори з заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на все майно належне спадкодавцю, а при наявності суперечностей постанову про відмову. Постановою державного нотаріуса Першої полтавської державної нотаріальної контори Вербецької Т.М. від 29.03.2024 року за вих. № 716/02-31 відмовлено гр. [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] матері [PERSON] , в зв`язку з тим, що спадкоємець пропустила строк про прийняття спадщини На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 в разі, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Постановою Верховного Суду від 10 січня 2019 року у справі N 484/747/17 зроблено правовий висновок, що згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» відсутність реєстрації місця проживання не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. Касаційний цивільний суд погодився з позицією щодо встановлення факту постійного проживання позивача разом із спадкодавцем по день смерті останнього, що підтверджує наявність у позивача можливостей для вирішення його спадкових прав. Аналогічна позиція сформульована у постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц (провадження N 61-15926св18). Досліджені судом письмові докази і показання свідків, дають підстави встановити, що позивач постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, але через те, що місце її проживання не було офіційно зареєстровано, вона не змогла підтвердити цей факт в іншому порядку, аніж в судовому, і звернулася до суду із відповідною заявою. Отже, враховуючи вищевикладені обставини та досліджені судом докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог та задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved