Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

09.02.2024 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після його смерті відкрилася спадщинга на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] . Вона звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, отримала відмову, оскільки її чоловік за життя не здійснив державну реєстрацію права власності на спадковий будинок. А тому просить суд в порядку спадкування за законом у першу чергу після смерті чоловіка- [PERSON] , який помер [INFO] , визнати за нею нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] . Судові витрати залишити по фактично понесеним без покладення такого обов`язку на відповідача. Позивач в судове засідання не з`явилася, від її представника надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву в якій просить справу розглянути у їх відсутність, позов визнав. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З огляду на матеріали справи, [PERSON] [INFO] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Відповідно до довідки виданої Маловисківською міською радою Кіровоградської області від 10.07.2023 року № 40-Д, [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] з 21.08.1978 по день смерті [INFO] . На день смерті спадкодавця була зареєстрована дружина- [PERSON] . Відповідно до договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на прааві особистої власності №3 від 17.08.1973 року, на підставі рішення виконкому Маловисківської міської ради депутатів трудящих №43 від 13.03.1973 [PERSON] було відведено земельну ділянку як забудовнику на праві безстрокового користування земельної ділянки по [ADDRESS] . Даний договір зареєстровано нотаріально від імені міськкомгосподарства, реєстр № 44. Копію здано до міжміськбюро технічної інвентаризації 24.08.1973 року за № 2236/11. Рішенням виконавчого комітету від 02.06.1978 року за №125 затверджено [PERSON] акти про завершення будівництва та введення в експлуатацію індивідуальних домоволодінь-по [ADDRESS] . Відповідно до акту про завершення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 10.05.1978 року, комісія встановила факт завершення будівництва в лютому місяці 1978 року [PERSON] житлового будинку по [ADDRESS] . Рішенням сесії Маловисківської міської ради від 20.11.2015 року за №11, здійснено перейменування вулиць міста відповідно до додатку. 01.11.2023 року позивачем виготовлено технічний паспорт на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . \~При вирішенні даного спору про визнання права власності на спадкове майно, суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положення ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування" від 07.12.1990 № 533-ХІІ, постановою Ради міністрів Української РСР від 11.03.1985 року № 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року. Отже, при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову. Згідно постанови від 25 грудня 2015 р. № 1127 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, також може проводитися на підставі документів, передбачених статтею 31 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Статтею 31 Закону України " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено особливості державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим. З огляду на договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності №3 від 17.08.1973, Рішення виконавчого комітету від 02.06.1978 року за №125 та акту про завершення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 10.05.1978 року, суд дійшов висновку, що [PERSON] за життя, набув право власності на житловий будинок по [ADDRESS] , однак не зареєстрував в установленому законом порядку. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. З копії спадкової справи №215/2023 від 03.05.2023 вбачається, що із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] . Однак, державний нотаріус постановою від 18.01.2024 року відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що залишилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , через те, що відсутні правовстановлюючі документи на зазначене спадкове майно. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, позивач є спадкоємцем першої черги, після смерті свого чоловіка [PERSON] , до нотаріальної контори подала заяву про прийняття спадщини, але через відсутність реєстрації права власності на спадковий будинок, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину. Оскільки спадкодавець за життя набув право власності на спадковий будинок, позивач є єдиним спадкоємцем, представник відповідача не заперечує проти визнання права власності за позивачем на спадковий будинок, а тому за таких обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved