Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Зазначила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 06.05.2013р. У шлюбі у них народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що вона з відповідачем не проживає разом, сімейні стосунки у них припинені, а тому просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем\~\~06.05.2013р. Крім того, зазначила, що відповідач допомоги на утримання дитини добровільно не надає, дитина перебуває на її утриманні. Посилаючись на зазначені обставини, просила стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, проти розірвання шлюбу не заперечує, разом з тим заперечує щодо визначеного позивачем\~\~розміру аліментів. Відповідач зазначив, що має на утриманні неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , про що надав суду копію свідоцтва про народження. Суд, вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Рідківською сільською радою Радивилівського району Рівненської області, актовий запис № 1, серія [NUMBER] (а.с.4). Відповідно до\~ст. 112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 10\~постанови від 21.12.2007р. №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» \~проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Установлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися. Примирення сторін є неможливим. Частиною 1\~ст. 206 ЦПК України\~передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24\~постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки відповідач визнав позов в частині розірвання шлюбу і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині розірвання шлюбу, оскільки між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя та дитини. Одночасно встановлено, що від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 2610, серія [NUMBER] (а.с. 16). Статтею 180 СК України\~передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 17\~постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства материнства та стягнення аліментів»\~вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ч. 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1\~ст. 183 СК України\~суд визначає частку заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Із встановлених у судовому засіданні обставин справи вбачається, що дитина знаходиться на утриманні позивача. Разом з тим, відповідач допомогу на утримання дитини надає нерегулярно. Також установлено, що відповідач має на утриманні неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Сапанівською сільською радою Кременецького району Тернопільської області, актовий запис № 22, серія [NUMBER] . Частиною 2\~ст. 182 СК України\~передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ураховуючи те, що обов`язок по утриманню дитини покладено на обох батьків, однак відповідач допомоги на утримання дитини надає нерегулярно, суд, ураховуючи матеріальний стан відповідача, наявність у відповідача неповнолітньої дитини, яка перебуває на його утриманні, дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на корить позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.06.24р. до досягнення дитиною повноліття, оскільки саме такий розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Outcome: partial