Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про визнання батьківства. В обґрунтування поданого позову зазначено, що приблизно на початку 2022 року позивач познайомився з [PERSON] . Між ними склались близькі стосунки та вони почали проживати разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу. В період їх спільного проживання з [PERSON] народився син - [PERSON] . Однак, у зв`язку з тим, що сторони не перебували у зареєстрованому шлюбу, дитину при народженні відповідач записала на підставі до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Ще до моменту народження дитини та з початку його народження, позивач проживає разом з [PERSON] та малолітнім - [PERSON] , займається його вихованням, проводить з ним багато часу. Позивач повністю взяв на себе виконання батьківських обов`язків щодо виховання, утримання сина - [PERSON] . На підставі вищезазначеного, позивач просив суд: -визнати [PERSON] , [INFO] , громадянина України, батьком [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого записано - [PERSON] ; -внести зміни до актового запису № 31 від 20.02.2024 року про народження [PERSON] , який народився [INFO] , складеного Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), а саме: - в графі «відомості про батька» вказати « [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Одеса, громадянина України, який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , замість - « [PERSON] »; - в графі «громадянство» вказати «громадянин України». Прізвище змінити з « [PERSON] » на « [PERSON] », ім`я та дату народження, а також місце народження - залишити без змін. В графі «По батькові» вказати - « [PERSON] ». В графі «відомості про матір» залишити без змін. Ухвалою судді Кілійського районного суду Одеської області від 19.07.2024 року за даним позовом було відкрито провадження у справі та призначене підготовче судове засідання. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала у повному обсязі. На підставі письмової заяви позивача та відповідача, суд за відсутності сторін, ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20.02.2024 року Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 31 від 20.02.2024 року. Згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00046127600 від 23.07.2024 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] . Також зазначено, що відомості про батька дитини внесені зі слів матері, відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. За змістом статті 121, СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до вимог статті 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. З витребуваного судом повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження дитини встановлено, що підставою внесення відомостей про батька [PERSON] , стала заяви матері дитини. Таким чином, запис про батька дитини вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.Отже, позивач має право на звернення до суду з заявою про визнання батьківства в порядку ст. 128 СК України. Стосовно обґрунтованості позову суд виходить з такого. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі-органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Наказом Мінюсту України від 12.01.2011 року № 96/5, який зареєстровано в Мінюсті України 14.01.2011 року за № 55/18793, затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, згідно з п.2.13 яких підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є в т.ч. рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Підпунктом 2.16.4 пункту 2.16 розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 передбачено, що на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. У пункті 1.7 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 зазначено, що зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а позовні вимоги позивача ґрунтуються на вимогах закону, та враховуючи, що відповідач визнала позову у повному обсязі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved