Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, в обґрунтування якого вказала, що [INFO] вона народила доньку [PERSON] , батьком якої є відповідач [PERSON] . Вона взяла на себе повну відповідальність за виховання і утримання доньки, забезпечуючи її всім необхідним по її віку та потребам. Відповідач про дитину не турбується, не приймає участі в її вихованні, не надає матеріальної та будь-якої іншої матеріальної допомоги на її утримання. При цьому він фізично здоровий, офіційно працевлаштований, матеріально забезпечує лише себе, інших дітей не має. Тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь на утримання доньки [PERSON] аліменти у розмірі однієї чверті його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення з цим позовом до суду і до повноліття дитини, а також відшкодувати їй понесені нею судові витрати за надану правничу допомогу. Позивач [PERSON] та її представник Чухась М.С. до суду не з`явилися, про час і місце слухання справи сповіщені належним чином, наполягаючи на позові, письмово повідомили суд про розгляд справи в їх відсутність. Відповідач [PERSON] , будучи двічі сповіщеним про час і місце слухання справи, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву на позов не подав. Згідно із ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно із ухвалою суду від 30.04.2024 позовна заява була залишена без руху для усунення її недоліків. Згідно із ухвалою суду від 10.05.2024 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. Згідно із ухвалою суду від 28.06.2024 задоволено клопотання представника позивача про її участь в судових засіданнях в режимі відео конференції. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] у [PERSON] і [PERSON] народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] . Згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] 22 березня 2024 року уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу обрала прізвище Велика. Згідно із витягами з Реєстру територіальної громади від 23.02.2024 та від 16.04.2024 позивач [PERSON] разом із донькою [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до листа Авдіївсько-Мирноградського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 29.02.2024 будь-яких виконавчих документів про стягнення аліментів з [PERSON] на виконанні у відділі не перебуває. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. За приписами ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згiдно зі ст.182 СК України при визначеннi розмiру алiментiв суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище як дитини так і платника алiментiв, наявність у платника алiментiв інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, iншi обставини, що мають істотне значення. Частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та за жодних обставин не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що відповідач являється батьком [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем і перебуває на її утриманні, є працездатним, інших осіб на утриманні не має, суд вважає, що він, як зобов`язальна особа, повинен надавати матеріальну допомогу своїй дитині до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає справедливим стягнути з відповідача аліменти на користь позивача у розмірі, про який просить позивач, а саме однієї чверті доходу відповідача, на утримання його дитини. Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 4400 грн 00 коп., суд виходить з такого. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 24.04.2024 між адвокатом Чухась М.С. та [PERSON] укладено договір про надання правничої допомоги у справі про стягнення аліментів, відповідно до якого розмір гонорару адвоката є договірним, його обчислення здійснюється у фіксованому розмірі. На підтвердження обсягу наданих послуг та їх вартості, що сплачена, надано розрахунок та акт виконаних робіт № 06-02/24 від 26.07.2024, згідно із якими гонорар у розмірі 4400 грн 00 коп. складається з 1200 грн 00 коп. за з`ясування суті спірних правовідносин, вивчення нормативної правової бази, судової практики, юридичної практики, укладення договору про надання правової допомоги, збір та аналіз необхідних документів для підготовки позовної заяви (45 хв), з 1600 грн 00 коп за складання позовної заяви (1 год), з 1600 грн 00 коп. за складання заяви про проведення судового засідання без участі сторони позивача та заяви про проведення судового засідання в режимі ВКЗ (1 год). Відповідно до платіжної квитанції № 8 від 26.07.2024 [PERSON] сплатила адвокату Чухась М.С. 4400 грн 00 коп. за правничу допомогу у справі про стягнення аліментів. Згідно із ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За приписами ч.5 ст.137 ЦПК України в разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.137 ЦПК України). Вказана правова позиція щодоправа суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони узгоджується із правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03.06.2020 у справі № 211/1674/19 (провадження № 61-2679св20) від 19.08.2020, у справі № 195/31/16-ц (провадження№ 61-15811св19). Оскільки заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката є цілком співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, підтверджений відповідними доказами, та зі сторони відповідача ніяких клопотань про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не заявлялося, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4400 грн 00 коп. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений у розмірі 3028 грн з 1 січня 2024 року. Отже мінімальний розмір ставки судового збору становить 1211 грн 20 коп. (3028 грн х 0,4). Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. У грошовому виразі це становить 968 грн 96 коп. (3028 грн х 0,4 х 0,8). Оскільки позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за вимогами щодо стягнення аліментів та подала до суду позовну заяву в електронній формі, з відповідача слід стягнути на користь держави 968 грн 96 коп. На підставі ст.84, 141, 180-183, 191 СК України, ст.12, 13, 76, 141, 259, 263-265, 282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

Outcome: approved