Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

До суду надійшла вище вказана позовна заява, у якій позивач просить стягнути заборгованість за договором про споживчий кредит № 103161095 від 10.09.2021 року в сумі 32760,00 грн., витрати зі сплати судового збору в сумі 3028,00 грн. та понесені витрати на правову допомогу у сумі 9000,00 грн. На обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 10.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та\~ [PERSON] \~було укладено договір про споживчий кредит №103161095, відповідно до якого позикодавець надає позичальнику у власність грошові кошти у сумі 4000,00 грн., і яким визначено строк повернення кредиту 15 днів. 17.12.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 17-12/2021-62, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит №103161095 від 10.09.2021 року, що уклали ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року, в тому числі за договором про споживчий кредит №103161095 від 10.09.2021 року, що уклали ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Відповідач належним чином свої зобов`язання не виконує, в результаті чого станом на 08.04.2024 року розмір заборгованості становить 32760,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту\~4000,00 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги\~27600,00 грн., заборгованість за процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 0,00 грн., заборгованість з комісії 1160,00 грн., що і стало підставою для звернення до суду. Ухвалою судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 13.05.2024 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом (повідомленням) сторін. Позивач зазначив у позовній заяві\~про розгляд справи у його відсутність. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановлений законом спосіб. Своїм правом на подання відзиву та доказів на спростування заявлених позовних вимог не скористалася. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не подала. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Встановлено, що 10.09.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та\~ [PERSON] \~укладено договір про споживчий кредит №103161095, відповідно до умов якого товариство ТОВ «МІЛОАН» надало позичальнику кредит у сумі 4000,00 грн. на споживчі потреби, строк кредиту 15 днів, до 25.09.2021 року. Проценти за користування кредитом складають 1800,00 грн., які нараховуються за ставкою 3,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; базова процентна ставка за користування кредитом - 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; комісія за надання кредиту 1160,00 грн., яка нараховується за ставкою 29,00 % від суми кредиту одноразово. Вказані умови також підтверджуються Анкетою-заявою на кредит №103161095 від 10.09.2021 року. Умови надання кредиту містяться у паспорті споживчого кредиту №103161095, що є додатком № 2 до договору, у додатку № 1 наведено графік платежів. Відповідно до довідки про ідентифікацію, акцепт договору позичальником підписано аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора W67267, дата відправки ідентифікатора 10.09.2021 року. Відповідно до платіжного доручення №32258150 від 10.09.2021 року відповідачці перераховано кредитні кошти в сумі 4000,00 грн., згідно договору №103161095. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Підписанням договору позики відповідачка, підтвердила, що ознайомилась з усіма його умовами, в тому числі з Правилами надання коштів у позику, де передбачено, що договір кредиту укладається в електронній формі та є електронним договором, підписання якого відбувається позичальником, у відповідності до вимог ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, з урахуванням положень ч.6 і 12 п.1 ст. 3, п.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», ч.1 ст.205 ЦК України. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно із п. 5 ч. 1ст. 3 Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачено, що Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. 17.11.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 17-12/2021-62 від 17.12.2021 року, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників. Між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено 17.12.2021 року акт приймання-передавання реєстру боржників за договором факторингу № 17-12/2021-62 від 17.12.2021 року. Відповідно до платіжного доручення № 313550009 від 20.12.2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» сплатило ТОВ «МІЛОАН» за договором факторингу № 17-12/2021-62 року від 17.12.2021 року 2503264,98 грн. Відповідно до витягу з реєстру боржників ТОВ «Вердикт Капітал» за договором факторингу № 17-12/2021-62 від 17.12.2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості до [PERSON] за кредитним договором № 103161095 від 10.09.2021 року на загальну суму 32760,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту\~4000,00 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги\~27600,00 грн., заборгованість за процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 0,00 грн., заборгованість з комісії 1160,00 грн. 10.03.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір № 10-03/2023-01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за договорами позики, ТОВ «Коллект Центр» стає новим кредитором до боржників. Між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» 10.03.2023 року укладено акт прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу № 10-03/2023-01 від 10.03.2023 року. Відповідно до витягу з реєстру боржників ТОВ «Вердикт Капітал» за договором № 10-03/2023-01 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10.03.2023 року набуло право вимоги заборгованості до [PERSON] за кредитним договором № 103161095 на загальну суму 32760,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту\~4000,00 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги\~27600,00 грн., заборгованість за процентами (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 0,00 грн., заборгованість з комісії 1160,00 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.\~512\~ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом . Статтею 514\~ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з вимогами ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропоновувати свої умови договору. Статтею 512\~ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Факт існування кредитних відносин між сторонами підтверджується кредитним договором, договором факторингу та договором про відступлення права вимоги. Натомість, будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність у відповідача заборгованості у вищенаведеному розмірі, матеріали справи не містять. Вказана сума заборгованості відповідачем не була спростована при розгляді справи, оскільки належних доказів, які б спростовували розмір нарахувань по кредитному договору відповідачем до суду надано не було. Враховуючи викладене, відповідач не належним чином виконував свої зобов`язання за кредитним договором, допустивши заборгованість. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань порушує право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані у кредит, і суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути судовий збір з врахуванням повністю задоволення позовних вимог. При вирішенні вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. В даному випадку, суд приходить до висновку, що наданими до суду доказами підтверджено фактичний обсяг витрат на правову допомогу у даній цивільній справі і є обґрунтованими та співмірними із складністю справи, ціною позову та обсягом наданих адвокатом послуг. У зв`язку з вищезазначеним, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, приходить до висновку про наявність підстав для їх задоволення.

Outcome: approved