Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-23 00:00:00

05 лютого 2024 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 6824281300:03:006:0083, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельну ділянку площею 0,0945 га, кадастровий номер 6824281300:03:006:0082, для ведення особистого селянського господарства, розташовані за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на майно, яке складається з: житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер 6824281300:03:006:0083, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельну ділянку площею 0,0945 га, кадастровий номер 6824281300:03:006:0082, для ведення особистого селянського господарства, розташовані за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що вона має право на спадщину після смерті [PERSON] , оскільки є його дочкою та у встановленому законом порядку прийняла спадщину за законом і оформила частину спадкового майна. Інші спадкоємці відсутні. Однак, оформити свої спадкові права на вищезазначений житловий будинок та земельну ділянку не в змозі, через відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, через невідповідність правовстановлюючих документів, зокрема в державному акті на право приватної власності на землю серії ІУ-ХМ 048817, помилково зазначено адресу проживання [PERSON] та розташування земельної ділянки [ADDRESS] . Такі розбіжності в правовстановлюючих документах стали перешкодою для оформлення позивачем спадкового права в позасудовому порядку. В судове засідання представник [PERSON] адвокат Віхерко Н.О. подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області також подали до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності свого представника, при розгляді справи покладаються на розсуд суду. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України). Судом встановлено, що [INFO] в с. Великий Чернятин Хмельницького району Хмельницької області помер [PERSON] , який був для позивача [PERSON] батьком. На день своє смерті [PERSON] був зареєстрований по [ADDRESS] , разом із [PERSON] та [PERSON] 10 травня 2023 року за заявою [PERSON] . Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 215/2023 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються: паспортними даними позивача та її свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.12.1977 року, згідно якого в графі батько зазначений [PERSON] , та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 28.01.2001, згідно якого позивач змінила прізвище на « [PERSON] »; свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 21.03.2023 року; матеріалами спадкової справи від 10.05.2023 року за № 215/2023 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Таким чином, [PERSON] є єдиною спадкоємицею за законом після смерті батька [PERSON] , яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину та оформила частину спадкового майна, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 13.11.2023 року. Судом також встановлено, що до складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшло майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.12.2006 року, де зазначено адресу об`єкта: [ADDRESS] . Крім того, до спадкового майна померлого увійшла земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер 6824281300:03:006:0083, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельну ділянку площею 0,0945 га, кадастровий номер 6824281300:03:006:0082, для ведення особистого селянського господарства, розташовані за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-ХМ 048817, виданого Великочернятинською сільською радою 29.12.2002 року на підставі рішення Великочернятинської сільської ради від 14.01.2002 року за № 2. Місцем проживання [PERSON] зазначена [ADDRESS] . Вказані обставини також підтверджується витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-0001982152023 та за № НВ-001982272023 від 25.09.2023 року. Згідно довідки Великочернятинського старостинського округу Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 26.10.2023 року за № 234/16-10, вулиця Адміністративна в с. Великий Чернятин не перейменовувалась з 1988 року до 25.11.2022 року, та перейменована на [ADDRESS] , згідно рішення виконавчого комітету перейменована на вулицю Миру. [PERSON] був зареєстрований, згідно погосподарських книг сільської ради та Великочернятинського старостинського округу та фактично проживав по [ADDRESS] . Вищезазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи. Відповідно до вимог ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно статті 126 ЗК України (на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що документ, що посвідчує право власності на земельну ділянку є державний акт. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог статті 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва про право на спадщину перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Згідно роз`яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення цього права у нотаріальному порядку. 13 грудня 2023 року державний нотаріус Старокостянтинівської державної нотаріальної контори відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами і на земельну ділянку, через невідповідність правовстановлюючих документів, зокрема в державному акті на право приватної власності на землю серії ІУ-ХМ 048817, зазначено адресу проживання [PERSON] та розташування земельної ділянки: [ADDRESS] (відповідь на звернення (щодо Ваших Спадкових прав) № 2160/02-14). Разом з тим, досліджені судом докази та наявність у позивача технічного паспорту на житловий будинок та державного акту на земельну ділянку, достовірно вказують на те, що [PERSON] належав житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, а також земельна ділянка площею 0,2500 га, кадастровий номер 6824281300:03:006:0083, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельна ділянка площею 0,0945 га, кадастровий номер 6824281300:03:006:0082, для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ІУ-ХМ 048817, виданого Великочернятинською сільською радою 29.12.2002 року, а тому у суду є всі підстави для визнання за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , право власності на вищезазначене нерухоме майно. Вимог про стягнення судових витрат по справі позивачем не заявлено.

Outcome: approved