Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

У червні 2024 року [PERSON] , від імені якого діє представник [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» (УКРНОІВІ) про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майновими правами інтелектуальної власності на винаходи, зобов`язання вчинити певні дії, в обґрунтування якого зазначив, що його рідний батько [PERSON] був одним з винахідників за низкою винаходів, права інтелектуальної власності за якими підтверджується патентами: - №34768 «Склад для обробки пар тертя», за яким винахідниками є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; - №35504 «Змащувальна композиція», за яким винахідниками є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; - №50563 «Патрон», за яким винахідниками є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; - №103896 «Мастильна композиція та спосіб її приготування», за яким винахідниками є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; - №104864 «Наноструктурний ревіталізант та спосіб отримання наноструктурного ревіталізанту з стійкою формою наноструктури», за яким винахідниками є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Жодних договорів чи угод між співвинахідниками про порядок користування чи розпорядження об`єктами права інтелектуальної власності не укладалося. [PERSON] помер [INFO] . 09 лютого 2016 року за заявою позивача приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Тимченко Т.В відкрито спадкову справу №2/2016 щодо майна померлого [PERSON] 27 січня 2017 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про оформлення спадщини після смерті батька. 30 січня 2017 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Тимченко Т.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №4/02-14, якою вирішено відмовити спадкоємцю [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майнові права інтелектуальної власності, які належали спадкодавцю [PERSON] на праві спільної сумісної власності за патентами № [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] у зв`язку з відсутністю встановленої частки у праві спільної сумісної власності. У березні 2017 року з метою захисту своїх прав як спадкоємця [PERSON] звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовною заявою про визнання в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] майнових прав інтелектуальної власності на винаходи. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 03 лютого 2023 року визнано за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , майнові права інтелектуальної власності на винаходи: - «Склад для обробки пар тертя», за яким винахідниками є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , майнові права інтелектуальної власності на який засвідчені патентом №34768, чинність яких припинена 06.07.2019; - « [PERSON] », за яким винахідниками є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , майнові права інтелектуальної власності на який засвідчені патентом №50563, чинність яких припинена 13.02.2016; - «Мастильна композиція та спосіб її приготування», за яким винахідниками є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , майнові права інтелектуальної власності на який засвідчені патентом №103896, та залишаються чинними до дня, наступного за днем припинення чи скасування воєнного стану; - «Наноструктурний ревіталізант та спосіб отримання наноструктурного ревіталізанту з стійкою формою наноструктури», за яким винахідниками є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , майнові права інтелектуальної власності на який засвідчені патентом №104864, та залишаються чинними до дня, наступного за днем припинення чи скасування воєнного стану. В подальшому 29 червня 2023 року позивач звернувся до Українського національного офісу інтелектуальної власності та інновацій із листом від про заміну інформації про власника винаходу «Мастильна композиція та спосіб її приготування», майнові права інтелектуальної власності на який засвідчені патентом №103896 та власника винаходу «Наноструктурний ревіталізант та спосіб отримання наноструктурного ревіталізанту з стійкою формою наноструктури», майнові права інтелектуальної власності на який засвідчені патентом №104864, з [PERSON] на [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] як спадкоємця за законом, однак відповіддю від 17 липня 2023 року №10041/ПА/23 Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій повідомив, що для внесення змін до Державного реєстру України винаходів необхідно надіслати до Департаменту забезпечення державних реєстрацій інтелектуальної власності по кожному патенту окремо клопотання про внесення змін, що подається українською мовою від імені усіх володільців патенту та спадкоємця одного з володільців патенту та містить номер державної реєстрації, що є номером патенту, номер заявки, дату подання заявки, назву винаходу, ім`я та адресу усіх володільців патенту, зміни, що вносяться, адресу для листування з адресатом. 17 липня 2023 року [PERSON] направив до Українського національного офісу інтелектуальної власності та інновацій клопотання про внесення змін про особу власника патенту. Листом від 28 липня 2023 року Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій повідомив, що у разі подання клопотання про зміну особи володільця патенту (в т.ч. у разі спадкування) клопотання підписується усіма володільцями патенту. 31 липня 2023 року [PERSON] направив [PERSON] та [PERSON] проект клопотання про внесення змін про особу власника патенту, адресованого до Українського національного офісу інтелектуальної власності та інновацій, для підпису, та супровідний лист, у якому просив з метою реалізації своїх прав як спадкоємця інтелектуальної власності на винаходи, підписати клопотання про внесення змін про особу власника патенту, проект якого додається, та направити його [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , для підготовки документів до подачі до УКРНОІВІ, сплати збору за внесення до Реєстру змін щодо патенту України на винахід та направлення до УКРНОІВІ. Проте жодної відповіді на вказаний лист отримано не було. 21 серпня 2023 року [PERSON] знову звернувся до УКРНОІВІ із клопотанням про внесення змін про особу власника патенту на підставі Заочного рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 03 лютого 2023 року в справі №646/1750/17. У Відповіді від 14 листопада 2023 року УКРНОІВІ зазначено, що оскільки у резолютивній частині заочного рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 03.02.2023 визнаються майнові права інтелектуальної власності на винаходи за патентами №34768, №50563, №103896, №104864, але відсутні приписи суду щодо дій, які зобов`язаний вчинити УКРНОІВІ, то УКРНОІВІ повинен керуватися вказаними нормами законодавства, зокрема, вимогами Положення щодо зміни особи власника патенту за клопотанням одного з власників. Отже, оскільки вищезазначене клопотання підписано лише одним з власників патенту на винахід № [NUMBER] , це клопотання задоволенню не підлягає. Позивач зазначає, що він визнаний у судовому порядку власником (співвласником) майнових прав інтелектуальної власності на винаходи, засвідчені патентом №104864 та патентом № [NUMBER] , проте, внаслідок бездіяльності [PERSON] та [PERSON] , що полягає у непідписанні клопотання про внесення змін про власника патенту, та бездіяльності УКНОІВІ, що полягає у невиконанні рішення суду, він позбавлений можливості повною мірою користуватися та розпоряджатися своїм майном. Оскільки право інтелектуальної власності на винахід підлягає державній реєстрації, тому саме з цього моменту позивач може набути прав та обов`язків співвинахідника. З метою захисту своїх прав [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, в якому просив суд: - усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпоряджання майновими правами інтелектуальної власності на винаходи, що засвідчені патентом №103896 «Мастильна композиція та спосіб її приготування», та патентом №104864 «Наноструктурний ревіталізант та спосіб отримання наноструктурного ревіталізанту з стійкою формою наноструктури», шляхом внесення змін до Державного реєстру патентів України на винаходи про володільця патенту № [NUMBER] «Мастильна композиція та спосіб її приготування» та патенту № [NUMBER] «Наноструктурний ревіталізант та спосіб отримання наноструктурного ревіталізанту з стійкою формою наноструктури» з [PERSON] на [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] , як спадкоємця за законом; - зобов`язати Державну організацію «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» внести зміни до Державного реєстру патентів України на винаходи про володільця патенту № [NUMBER] «Мастильна композиція та спосіб її приготування» та патенту № [NUMBER] «Наноструктурний ревіталізант та спосіб отримання наноструктурного ревіталізанту з стійкою формою наноструктури» з [PERSON] на [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] , як спадкоємця за законом. У відзиві на позовну заяву Державна організація «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» просило у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, оскільки відмовляючи [PERSON] у задоволенні клопотання про внесення до Державного реєстру патентів України на винаходи змін про особу одного з володільців патентів на винаходи, УКРНОІВІ діяв відповідно до вимог ЦК України, Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» та Положення про Державний реєстр патентів України на винаходи, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 12.04.2001 № 291, а відтак відсутні підстави вважати, що відмова у задоволенні клопотання є протиправною. Крім того рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 03.02.2023 не містить способу та порядку його виконання УКРНОІВІ (тобто переліку дій, які зобов`язаний вчинити УКРНОІВІ), у ньому відсутнє зобов`язання УКРНОІВІ внести зміни до Державного реєстру України винаходів щодо встановлення особи володільця патентів № [NUMBER] , [NUMBER] , у зв`язку з чим, твердження позивача про те, що відмовляючи в задоволенні поданого ним клопотання, УКРНОІВІ діяв протиправно, а також посилання позивача на бездіяльність УКРНОІВІ, що полягає у невиконанні рішення суду, є необґрунтованими та безпідставними. УКРНОІВІ не заперечує сам факт належності [PERSON] в порядку спадкування за законом майнових прав інтелектуальної власності на винаходи, за якими винахідниками є в тому числі відповідачі у справі, а лише зазначає, що стверджувати про те, що УКРНОІВІ не виконав рішення суду, можна було б тоді, якби УКРНОІВІ не виконав дії, про які йшлося у відповідному рішення і які суд зобов`язав вчинити УКРНОІВІ. Водночас УКРНОІВІ не може самостійно, на власний розсуд довільно тлумачити рішення суду, що не містить переліку дій, які зобов`язаний вчинити УКРНОІВІ, оскільки як наслідок така поведінка органу державної влади може призвести в подальшому до порушення прав інших суб`єктів правовідносин - володільців патентів на винаходи, не згодних з таким тлумаченням рішення суду, та спричинити підстави для потенційних позовів від інших співвласників відповідних патентів. Окрім того, відповідач зазначає, що інші власники патентів на винаходи № [NUMBER] , [NUMBER] не давали своєї згоди на внесення до відповідного реєстру змін про одного з володільців вказаних патентів та не підписували відповідне клопотання; заперечували вимоги [PERSON] в рамках розгляду справи № 646/1750/17 Червонозаводським районним судом м. Харкова (яка, у зв`язку зі зміною територіальної підсудності в умовах воєнного стану, надалі розглядалась Ленінським районним судом м. Полтави); не були присутніми при розгляді справи № 646/1750/17 Ленінським районним судом м. Полтави, з огляду на те, що рішення від 03.02.2023 було заочним. Зазначені вище обставини свідчать про існування спору між [PERSON] та іншими власниками патентів на винаходи № [NUMBER] , [NUMBER] , а тому УКРНОІВІ не вправі порушувати права жодного з власників вказаних патентів та вчиняти дії, що стосуються внесення змін до Державного реєстру патентів України на винаходи щодо особи одного з володільців патентів на винаходи, без згоди інших власників або зобов`язальних приписів суду, викладених у відповідному рішенні, яке набрало законної сили. З огляду на зазначене вище, в діях УКРНОІВІ не було порушень, воно діяло відповідно до приписів статті 19 Конституції України, а саме на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені відповідним законодавством і Конституцією України. Крім того, на переконання відповідача, обраний позивачем спосіб не відповідає змісту права, про порушення якого він стверджує, і характеру зазначеного позивачем порушення, оскільки майнові права інтелектуальної власності, про захист яких заявлено позов, не належать до речових прав, тому не можуть бути об`єктом негаторного позову. Також УКРНОІВІ зазначило, що враховуючи відсутність порушень з боку УКРНОІВІ, на нього не можуть бути покладені судові витрати у даній справі № 638/9992/24. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] відзиву на позовну заяву не подали. У відповіді на відзив УКРНОІВІ на позовну заяву [PERSON] , від імені якого діє представник [PERSON] , зазначив, що, враховуючи зміст п.2.3 Положення №291, вимога про зобов`язання ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» внести зміни до Державного реєстру патентів України на винаходи про володільця патенту № [NUMBER] та патенту № [NUMBER] з [PERSON] на [PERSON] як спадкоємця за законом, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Позивач у своєму позові не заявляє вимог щодо визнання дій УКРНОІВІ протиправними, вимоги позивача до УКРНОІВІ пов`язані саме з тим, що сам УКРНОІВІ зазначає про необхідність наявності рішення суду, яким би УКРНОІВІ було зобов`язано внести зміни, про які просить позивач. Посилаючись на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, позивач зазначає, що оскільки наслідком перешкоджання позивачу у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїми майновими правами є неможливість здійснити реєстрацію змін до Державного реєстру патентів України на винаходи, пов`язаної зі зміною особи власника (власників) патенту, зобов`язання суб`єкта, який наділений повноваженнями вносити такі зміни УКРНОІВІ, є ефективним способом захисту, тобто таким, відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. До закінчення судових дебатів заявила, що у разі задоволення позовних вимог, нею в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України будуть подані докази понесення судових витрат на професійну правничу допомогу. Представник відповідача УКРНОІВІ проти позовних вимог заперечувала та просила відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи, що відповідачі належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів на підставі наявних матеріалів. Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є одним з власників/винахідників на винаходи, права інтелектуальної власності за якими підтверджується патентами, зокрема: - \~ \~ \~ \~№103896 «Мастильна композиція та спосіб її приготування», за яким винахідниками є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (т.1 а.с. 25); - \~ \~ \~ \~№104864 «Наноструктурний ревіталізант та спосіб отримання наноструктурного ревіталізанту з стійкою формою наноструктури», за яким винахідниками є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (т. 1 а.с. 24) Договір про розподіл між патентовласниками часток майнових прав не укладався. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 06 січня 2016 року (т.1 а.с.16). [PERSON] , [INFO] , є рідним сином [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження, виданим повторно 18 березня 1995 року, Серія [NUMBER] (т. 1 а.с. 15). Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 03 лютого 2023 року в справі №646/1750/17, яке набрало законної сили 07 березня 2023 року, визнано за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , проживає за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , майнові права інтелектуальної власності на винаходи: - «Склад для обробки пар тертя», за яким винахідниками є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , майнові права інтелектуальної власності на який засвідчені патентом №34768, чинність яких припинена 06.07.2019 року; - «Патрон», за яким винахідниками є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , майнові права інтелектуальної власності на який засвідчені патентом №50563, чинність яких припинена 13.02.2016 року; - «Мастильна композиція та спосіб її приготування», за яким винахідниками є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , майнові права інтелектуальної власності на який засвідчені патентом №103896, та залишаються чинними до дня, наступного за днем припинення чи скасування воєнного стану; - «Наноструктурний ревіталізант та спосіб отримання наноструктурного ревіталізанту з стійкою формою наноструктури», за яким винахідниками є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , майнові права інтелектуальної власності на який засвідчені патентом №104864, та залишаються чинними до дня, наступного за днем припинення чи скасування воєнного стану (т. 1 а.с. 17-23). Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. 29 червня 2023 року [PERSON] звернувся до Українського національного офісу інтелектуальної власності та інновацій із Листом про заміну інформації про власника винаходу «Мастильна композиція та спосіб її приготування», майнові права інтелектуальної власності на який засвідчені патентом №103896 та власника винаходу «Наноструктурний ревіталізант та спосіб отримання наноструктурного ревіталізанту з стійкою формою наноструктури», майнові права інтелектуальної власності на який засвідчені патентом №104864, з [PERSON] на [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] , як спадкоємця за законом. (т.1 а.с. 32). Відповідно до відповіді від 17 липня 2023 року №10041/ПА/23, розглянувши лист від 29 червня 2023 року стосовно зміни особи одного з володільців патентів на винаходи № [NUMBER] , [NUMBER] , Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій повідомив, що для внесення змін до Державного реєстру України винаходів необхідно надіслати до Департаменту забезпечення державних реєстрацій інтелектуальної власності по кожному патенту окремо: - клопотання про внесення змін, що подається українською мовою від імені усіх володільців патенту та спадкоємця одного з володільців патенту та містить номер державної реєстрації, що є номером патенту, номер заявки, дату подання заявки, назву винаходу, ім`я та адресу усіх володільців патенту, зміни, що вносяться, адресу для листування з адресатом. Клопотання підписується спадкоємцем володільця патенту. Підпис складається з особистого підпису, ініціалів, прізвища і дати; - збір за внесення до Реєстру змін щодо патенту України на винахід у розмірі 1600 грн. (код збору - 13000) (по кожному патенту) (т. 1 а.с. 33). 17 липня 2023 року [PERSON] направив до Українського національного офісу інтелектуальної власності та інновацій Клопотання про внесення змін про особу власника патенту (т.1 а.с. 34-35) Згідно з відповіддю від 28 липня 2023 року №10562/ПА/23, розглянувши лист з комплектом документів від 29 червня 2023 року стосовно зміни особи одного з володільців патентів на винаходи № [NUMBER] , [NUMBER] , Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій повідомив, що у разі подання клопотання про зміну особи володільця патенту (в т.ч. у разі спадкування) клопотання підписується усіма володільцями патенту (т.1 а.с. 36-37). 31 липня 2023 року [PERSON] засобами поштового зв`язку направив [PERSON] (номер відправлення в АТ «УКРПОШТА» - 6105717218165) та [PERSON] (номер відправлення в АТ «УКРПОШТА» - 6105717218157) проект Клопотання про внесення змін про особу власника патенту, адресованого до Українського національного офісу інтелектуальної власності та інновацій, для підпису, та супровідний лист, у якому просив, з метою реалізації своїх прав як спадкоємця інтелектуальної власності на винаходи, підписати Клопотання про внесення змін про особу власника патенту, проект якого додається, та направити його [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , для підготовки документів до подачі до УКРНОІВІ, сплати збору за внесення до Реєстру змін щодо патенту України на винахід та направлення до УКРНОІВІ (т. 1 а.с. 51-56). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] відповіді на вказаний лист не надали. 21 серпня 2023 року [PERSON] звернувся до Українського національного офісу інтелектуальної власності та інновацій із клопотанням про внесення змін про особу власника патенту на підставі заочного рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 03 лютого 2023 року в справі №646/1750/17 (т.1 а.с.38-40). У відповіді Українського національного офісу інтелектуальної власності та інновацій стосовно клопотання про зміну особи власника патенту від 14 листопада 2023 року № вих-11959/2023, зазначено, що оскільки у резолютивній частині заочного рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 03.02.2023 в справі №646/1750/17 за позовом [PERSON] визнаються майнові права інтелектуальної власності на винаходи за патентами №34768, №50563, №103896, №104864, але відсутні приписи суду щодо дій, які зобов`язаний вчинити УКРНОІВІ, то УКРНОІВІ повинен керуватися вказаними нормами законодавства, зокрема, вимогами Положення щодо зміни особи власника патенту за клопотанням одного з власників. Отже, оскільки вищезазначене клопотання підписано лише одним з власників патенту на винахід № [NUMBER] , це клопотання задоволенню не підлягає (т.1 а.с. 41-42). Відповідно до ст. 462 ЦК України право інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок підлягає державній реєстрації, якщо інше не встановлено законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Набуття права інтелектуальної власності на винахід і корисну модель засвідчується патентом, на промисловий зразок - свідоцтвом. Обсяг правової охорони визначається формулою винаходу, корисної моделі, зображенням промислового зразка. Умови та порядок державної реєстрації права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок, а також умови та порядок видачі патенту, свідоцтва встановлюються законом. Згідно зі ст. 463 ЦК України суб`єктами права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель та промисловий зразок є: 1) винахідник, автор промислового зразка; 2) інші особи, які набули прав на винахід, корисну модель та промисловий зразок за договором чи законом. Відповідно до ст. 464 ЦК України майновими правами інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок є: 1) право на використання винаходу, корисної моделі, промислового зразка; 2) виключне право дозволяти використання винаходу, корисної моделі, промислового зразка (видавати ліцензії); 3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню винаходу, корисної моделі, промислового зразка, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом. Майнові права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок належать володільцю відповідного патенту (свідоцтва), якщо інше не встановлено договором чи законом. Таким чином, майнові права інтелектуальної власності на винахід належать володільцю відповідного патенту, який отримується в процесі державної реєстрації права інтелектуальної власності. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» право на реєстрацію винаходу (корисної моделі), секретного винаходу (секретної корисної моделі) має винахідник, якщо інше не передбачено цим Законом. Винахідники, які спільно створили винахід (корисну модель), мають однакові права на реєстрацію винаходу (корисної моделі), секретного винаходу (секретної корисної моделі), якщо інше не передбачено угодою між ними. У разі перегляду умов договору щодо складу винахідників НОІВ за спільним клопотанням осіб, зазначених у заявці як винахідники, а також осіб, що є винахідниками, але не зазначені у заявці як винахідники, вносить зміни до відповідних документів у порядку, що встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності. Не визнаються винахідниками фізичні особи, які не внесли особистого творчого внеску у створення винаходу (корисної моделі), а надали винахіднику (винахідникам) тільки технічну, організаційну чи матеріальну допомогу при його створенні і (або) оформленні заявки. Винахіднику належить право авторства, яке є невід`ємним особистим правом і охороняється безстроково. Винахідник має право на присвоєння свого імені створеному ним винаходу (корисній моделі). Відповідно до п. 1.1. Положення про Державний реєстр патентів України на винаходи, затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України від 12.04.2001 №291 (далі Положення № 291), це Положення розроблене відповідно до Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі», Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» від 23 грудня 1993 року № 3769-XII, Паризької конвенції про охорону промислової власності, підписаної в Парижі 20 березня 1883 року, яка є чинною в Україні з 25 грудня 1991 року (далі - Паризька конвенція), Договору про патентну кооперацію, підписаного 19 червня 1970 року, який є чинним в Україні з 25 грудня 1991 року, визначає форму Державного реєстру патентів України на винаходи, порядок його ведення, порядок видачі патентів і деклараційних патентів України на винаходи та їх дублікатів, порядок надання виписок з реєстру, перелік змін, які можуть бути внесені до реєстру за ініціативою власника патенту, а також установлює форму патентів і деклараційних патентів України на винаходи і зміст зазначених у них відомостей. Згідно з п. 2.4 Положення у разі зміни особи власника (власників) патенту, за виключенням передачі права власності на винахід за договором, власник (власники) патенту, у тому числі його (їх) правонаступник (правонаступники) за своєю ініціативою подає клопотання щодо зазначених змін, викладене українською мовою. Клопотання підписується власником (власниками) патенту. У разі подання клопотання про внесення зміни імені (повного найменування) власника (власників) патенту і/або зміни адреси власника (власників) патенту клопотання підписується лише тим власником патенту, якого зазначені зміни стосуються. Клопотання про внесення інших змін, зазначених в абзаці першому цього пункту, підписується усіма власниками патенту. З матеріалів справи вбачається, що з метою реалізації своїх прав щодо державної реєстрації змін про співвласника за патентами №103896, №104864, позивач направив іншим співвласникам патенту, а саме [PERSON] та [PERSON] проект клопотання про внесення змін про особу власника патенту, адресованого до Українського національного офісу інтелектуальної власності та інновацій, для підпису, та супровідний лист, у якому просив з метою реалізації своїх прав як спадкоємця інтелектуальної власності на винаходи, підписати Клопотання про внесення змін про особу власника патенту, проект якого додається, та направити його [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , для підготовки документів до подачі до УКРНОІВІ, сплати збору за внесення до Реєстру змін щодо патенту України на винахід, проте, жодної відповіді не отримав. Вказані обставини свідчать про те, що на теперішній час позивач позбавлений можливості здійснювати свої майнові права інтелектуальної власності на винаходи, оскільки він не визначений як володілець відповідних патентів у встановленому законом порядку. Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України), тому дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Таким чином, положення ст. 391 ЦК України поширюються й на право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майновими правами, зокрема, інтелектуальної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 432 ЦК України Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права інтелектуальної власності відповідно до статті 16 цього Кодексу. Поняття «захист прав інтелектуальної власності» включає передбачену законодавством діяльність відповідних державних органів по визнанню, поновленню прав, а також усуненню перешкод, що заважають реалізації прав та законних інтересів суб`єктів права інтелектуальної власності. Захист прав інтелектуальної власності та охоронюваних законом інтересів здійснюється у передбаченому законодавством порядку, тобто із застосуванням належних форм, засобів і способів захисту. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що: застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципу верховенства права. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 22 лютого 2024 року у справі №990/150/23, звертаючись до суду, позивач самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі №916/3156/17. Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 11 січня 2023 року у справі № 924/820/21, серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 ЦК України, частина 2 статті 152 ЗК України). Вказані способи захисту можна реалізувати шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно. Негаторний позов - це позов власника, який є володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Верховний Суд у постанові від 22 березня 2023 року у справі №463/6829/21-ц дійшов висновку, що у спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном з використанням способів, визначених главою 29 ЦК України. Одним зі способів захисту права користування майном є припинення дії, яка це право порушує (пункт 3 частини другої статті 16 ЦК України), - усунення перешкод у здійсненні права користування майном (негаторний позов). Підставою для подання такого позову є вчинення перешкод правомірній реалізації речового права. Цей спосіб захисту може використати не тільки власник майна, але й особа, яка відповідно до закону або договору має право користування ним, зокрема і у випадку, коли перешкоди у здійсненні зазначеного права чинить власник майна (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі №761/5115/17). З огляду на викладене вище, безпідставними є доводи УКРНОІВІ про те, що майнові права інтелектуальної власності не можуть бути об`єктом негаторного позову, а також про те, що умовою задоволення негаторного позову є встановлення протиправності дій відповідача. У справі, що розглядається встановлено, що позивач [PERSON] після смерті [PERSON] в порядку спадкування за законом набув майнові права інтелектуальної власності на винаходи, які засвідчені патентами №103896 та №104864. При цьому, внаслідок бездіяльності співвласників патентів [PERSON] та [PERSON] , які не підписали запропонований позивачем проект клопотання про внесення змін про особу власника патенту, [PERSON] позбавлений можливості повною мірою користуватися та розпоряджатися своїм майном, оскільки право інтелектуальної власності на винахід підлягає державній реєстрації, і саме з цього моменту позивач може набути прав та обов`язків співвинахідника. Вказані обставини свідчать про вчинення перешкод у здійсненні права власності позивачем іншими власника майна, що є підставою для судового захисту майнових прав позивача шляхом усунення таких перешкод відповідно до ст. 391 ЦК України. З урахуванням викладеного, суд задовольняє позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майновими правами інтелектуальної власності на винаходи. Відповідно до п. 2.3 Положення № 291 підставою для внесення відомостей до реєстру є, зокрема, рішення судових органів і клопотання або заява власника (власників) патенту. Судом враховано, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 03 лютого 2023 року у справі № 646/1750/17 за [PERSON] визнано майнові права інтелектуальної власності на винаходи, зокрема за патентами № 103896, №104864. Проте, у вказаному судовому рішенні відсутні спосіб та порядок його виконання УКРНОІВІ, тобто відсутні приписи щодо дій, які зобов`язаний вчинити УКРНОІВІ, у ньому відсутнє зобов`язання УКРНОІВІ внести зміни до Державного реєстру України винаходів. Тому, враховуючи, що УКРНОІВІ не може самостійно, на власний розсуд довільно тлумачити рішення суду, яке не містить переліку дій, які зобов`язаний вчинити УКРНОІВІ, обраний позивачем у справі № 646/1750/17 спосіб захисту виявився не до кінця ефективним, у зв`язку з чим у позивача виникла об`єктивна необхідність для звернення до суду з позовом, що розглядається у цій справі. З урахуванням викладеного, позовна вимога про зобов`язання суб`єкта, який наділений повноваженнями вносити такі зміни - УКРНОІВІ, внести зміни до Державного реєстру патентів України на винаходи про володільця патентів № [NUMBER] та № [NUMBER] є ефективним способом захисту, тобто таким, відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Таким чином позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , ДО «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» (УКРНОІВІ) про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майновими правами інтелектуальної власності на винаходи, зобов`язання вчинити певні дії, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved