Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до Жовківської міської ради Львівського району Львівської області про встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу. Просить суд встановити юридичний факт, а саме, що свідоцтво про право власності на будинок в [ADDRESS] ) видане виконкомом Любельської сільської ради на підставі рішення райвиконкому №83 від 18.03.1988 року, який належить колгоспному двору, головою якого значився [PERSON] , дійсно належить [PERSON] , померлому [INFO] з підстав зазначених у позові. Вважає, що його право підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 28.05.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача, Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника, зазначив, що при вирішенні справи покладається на думку суду. А тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, які не з`явилися в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" міститься роз`яснення про те, що суди при прийнятті заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть розглядати їх в порядку окремого провадження, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (пункти 1 і 3). Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Оскільки встановлення юридичного, пов`язане із спадкуванням та можливим подальшим вирішенням спору про право, встановлення факту, що має юридичне значення може вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб (спадкоємців), а тому суд розглядає питання встановлення юридичного факту в порядку позовного провадження. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON] , що стверджено копією свідоцтва про смерть [NUMBER] виданим Кулявською сільською радою (а.с.6). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме житловий будинок в [ADDRESS] . Як спадкоємець першої черги за законом, позивач прийняла спадщину, вступила у фактичне володіння часткою спадкового майна яке належало померлому . Про спадкування за законом позмивач звернулася до Жовківської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті чоловіка, та видачу свідоцтва про право на спадщину, однак їй зауважено, що для того щоб отримати свідоцтво про право на спадщину частки померлого слід подати правовстановлюючий документ про право власності на будинок. Подавши свідоцтво про право власності на майно двору, яке станом на 30.06.1990 року відносилося до колгоспного типу двору позивачу зауважено, що житловий будинок в [ADDRESS] ) зареєстровано на ім`я голови двору [PERSON] , а в свідоцтві про смерть зазначено, що помер [PERSON] . Тому в судовому порядку слід усунути таку помилку та встановити приналежність правовстановлюючого документу на будинок саме померлому [PERSON] . Проте, що померлий [PERSON] є чоловіком позивача підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] (акт.запис 25) який зареєстровано в Кулявській сільській раді 22.11.1961 року (а.с.4). Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, тому, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Суд враховує, що позивач як спадкоємець за законом звернувся у Жовківську державну нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка. Однак, в пред`явленому нею свідоцтві про право власності на будівлю її чоловіком зазначений [PERSON] . Аналізуючи представлені документи, надаючи оцінку всі доказам в сукупності, враховуючи, що відповідач не заперечує щодо задоволення позову, суд дійшов висновку про наявність та обґрунтованість підстав для встановлення юридичного факту приналежності правовстановлюючого документу. Зібрані в справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позовні вимоги [PERSON] належить задовольнити.

Outcome: approved