Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

Представник [PERSON] - адвокат Негребецька Ю.Е. звернулася до суду з заявою в якій просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 48 430 гривень. В судове засідання [PERSON] та його адвокат Негребецька Ю.Е. не з`явилися, проте надали суду заяву про винесення додаткового рішення без їх участі. Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Балюк Ю.О. у судове засідання, яке за клопотанням адвоката мало проводитися в режимі відеоконференції з використанням власник технічних засобів, не з`явилися, хоча своєчасно повідомлені про день, час і місце розгляду справи, про що свідчить довідка про доставку електронного листа. За таких обставин, враховуючи положення ст. 270 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення додаткового рішення у справі без участі сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Рішенням Чечельницького районного суду від 10 травня 2024 року по цивільній справі за №363/5172/23 позов адвоката Негребецької Ю.Е., поданої в інтересах [PERSON] до [PERSON] , третя особа яка не заявляє самостійних вимог орган опіки та піклування Вишгородської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення способів участі батька у вихованні дитини задоволено повністю, однак не вирішено питання про стягнення витрат на правничу допомогу. Положеннями ст. 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Судом установлено, що представником позивача у встановленому законом порядку та строк було надано документи на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, а саме: договір про надання правничої допомоги № 14/11-1 від 14 листопада 2023 року, додаткова угода до Договору про надання правової допомоги № 14 листопада 2023 року, акт № 1 прийому передачі послуг за договором № 14/11-1 про надання правової допомоги від 14 листопада 2023 року, рахунок фактура №1 від 14 листопада 2023 року гонорар відповідно до договору про надання правової допомоги на суму 22 530 гривень; рахунок фактури №2 - 8 (всього сім штук) за участь в судових засіданнях 07 грудня 2023 року, 04 січня 2024 року, 22 січня 2024 року, 15 лютого 2024 року, 18 березня 2024 року, 30 квітня 2024 року та 10 травня 2024 року, по 3 700 гривень за кожне судове засідання на загальну суму 25 900 гривень. Відповідачем та його представником не надані до суду відповідні заперечення проти неправомірних витрат на правову допомогу, а також на неспіврозмірність наданих послуг та отриманих сум за їх надання та про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 48 430 гривень, що є співмірними з предметом спору та складністю справи.

Outcome: approved