Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

У квітні 2024 року [PERSON] через представника - адвоката Коротченка Олександра Олександровича звернувся до суду з позовом до Вінницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Кетрисанівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області, у якому просив визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , в порядку спадкування за заповітом, яка померла [INFO] , терміном три місяці з моменту вступу рішення у законну силу. Позов мотивовано тим, що рішенням №1 засновника Селянського (фермерського) господарства «Восход» [PERSON] від 21.02.2023 року було вирішено включити до складу господарства [PERSON] , визначити частку [PERSON] у статутному капіталі господарства у розмірі 2000 грн., що складає 40% складеного капіталу та призначено [PERSON] головою господарства з 22.02.2023 року. В подальшому на підставі акту приймання-передачі документів Селянського (фермерського) господарства «Восход» [PERSON] від 21.05.2023 року [PERSON] передав, а [PERSON] прийняв установчі документи та документи, що посвідчують право користування земельними ділянками Селянського (фермерського) господарства «Восход» [PERSON] у зв`язку з призначенням [PERSON] на посаду голови господарства. 01.07.2021 року набрав чинності Закон України від 31.03.2020 року №552-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо умов обігу земель сільськогосподарського призначення» відповідно до якого з 1 січня 2024 року юридичні особи створені і зареєстровані за законодавством України, учасниками (акціонерами, членами) яких є лише громадяни України та/або держава, та/або територіальні громади, територіальні громади та держава, мають право здійснювати купівлю земельних ділянок. У лютому 2024 року головою Селянського (фермерського) господарства «Восход» [PERSON] було прийнято рішення про проведення аудиту документації господарства щодо земельних ділянок, які перебувають у користуванні, з метою визначення потенційних ділянок для укладення договорів купівлі-продажу у зв`язку з чим між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ОДІС ГРУП» та Селянським (фермерським) господарством «Восход» [PERSON] було укладено договір про надання юридичних послуг №01-2/2024 року від 03.02.2024 року. В ході проведення аудиту Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ОДІС ГРУП» документації Селянського (фермерського) господарства «Восход» [PERSON] , голові господарства [PERSON] було повідомлено про те, що серед документів, які були надані компанії для аналізу, були виявлені заповіт від [PERSON] , свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 24.05.2017 року, а також державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії КР 090711 від 20.08.1999 року, визначені юридичні наслідки пов`язані з відповідними документами та надані рекомендації щодо порядку дій спадкоємця, що було відображено у витязі зі звіту оцінки ризиків земельного банку Селянського (фермерського) господарства [PERSON] 01-2/1/2024 від 07.02.2024 року. З вище викладених документів та від колишнього голови господарства [PERSON] , позивач встановив наступні факти. На підставі рішення сесії Кетрисанівської сільської Ради народних депутатів від 13.07.1999 року №46 [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка загальною площею 7,12 гектарів, що розташована на території Кетрисанівської сільської ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що було видано державний акт на право приватної власності на землю серії КР 090711 від 20.08.1999 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 09-711ч. Земельній ділянці не було присвоєно кадастровий номер, проте у силу прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» відповідна земельна ділянка вважається сформованою. За життя [PERSON] було вирішено передати вказану земельну ділянку у фактичне користування Селянському (фермерському) господарству «Восход» [PERSON] , проте у зв`язку з тим, що земельна ділянка не мала визначеного кадастрового номеру, тому договір оренди не укладався. 04.12.2013 року [PERSON] було складено заповіт, згідно якого вказану земельну ділянку заповіла [PERSON] . [PERSON] є сином голови та засновника Селянського (фермерського) господарства «Восход» [PERSON] , у господарства якого фактично перебувала відповідна земельна ділянка. Про домовленості щодо користування земельною ділянкою та складений заповіт [PERSON] був обізнаний саме [PERSON] , який здійснював на той період та до 2023 року управління господарством, проте про відповідні факти не повідомив позивача. [INFO] [PERSON] померла. 09.02.2024 року між [PERSON] та адвокатом Коротченком Олександром Олександровичем було укладено договір про надання правничої допомоги та направлено адвокатський запит до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області з метою встановлення інформації про земельну ділянку, яку заповіли позивачу. Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області №29-11-0.2-677/2-24 від 14.02.2024 року, кадастровий номер земельній ділянці, яка належить [PERSON] не присвоювався, документація не виготовлялась. Зі слів колишнього голови господарства [PERSON] , [PERSON] проживала у Вінницькій області, проте точну адресу останньому невідомо. Згідно довідки з реєстру Вінницької міської територіальної громади №9576 від 20.02.2024 року, останнє місце реєстрація спадкодавця було визначено: [ADDRESS] , що відповідає місцю знаходження Комунальної установи «Вінницький будинок-інтернат геріатричного профілю». Постановою приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Гавінською O.A. про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом №34/02-31 від 05.03.2024 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно після смерті [PERSON] у зв`язку з порушенням строків її прийняття. На переконання\~позивача,\~необізнаність про\~наявність складеного\~заповіту на\~його користь,\~смерть спадкодавця,\~відсутність відкритої\~спадкової справи,\~а також\~відсутність будь-яких\~відносин між\~спадкодавцем та\~спадкоємцем,\~віддаленість місця\~проживання спадкоємця\~і спадкодавця,\~в сукупності\~є підставою\~для визнання\~йому додаткового\~строку для\~подання заяви\~про прийняття\~спадщини після\~смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 09.04.2024 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення її недоліків (а.с.49-50). Ухвалою суду від 12.04.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. За клопотанням позивача витребувано від приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Гавінської Олени Андріївни належним чином завірену копію спадкової справи №7/2024 (номер у Спадковому реєстрі 72097533), яка відкрита після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.64-65). 30.04.2024 року представник відповідача Вінницької міської ради Шутак Богдан направив до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що з наданих доказів не вбачається, що у позивача дійсно були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини та вказані обставини були поважними (а.с.85-87). Ухвалою суду від 17.05.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.132-133). Позивач та його представники позов підтримали у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Представник відповідача Вінницької міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав клопотання про проведення розгляду справи без участі представника Вінницької міської ради за наявними у справі матеріалами. Підтримав позицію висловлену у відзиві у повному обсязі (а.с.117-118, 176). Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. 19.04.2024 року сільський голова Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Віктор Поліщук подав заяву про розгляд справи, призначеної на 17.05.2024 року без участі представника сільської ради та прийняття рішення на розсуд суду (а.с.80). Суд, заслухавши пояснення сторони позивача та свідка, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за життя [PERSON] на підставі рішення сесії Кетрисанівської сільської ради народних депутатів від 13.07.1999 року №46, передано у приватну власність земельну ділянку площею 7,12 га, розташовану на території Кетрисанівської сільської ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю серії КР 090711 від 20.08.1999 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №09-711ч (а.с.14-15). Згідно копії відповіді Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області №29-11-0.2-677/2-24 від 14.02.2024 року на адвокатський запит, [PERSON] видано державний акт на право приватної власності на землю серії КР 090711, загальною площею 7,12 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кетрисанівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, зареєстрованого 20.08.1999 року за №09-711ч. Відомості про вищезазначену земельну ділянку не внесені до Державного земельного кадастру (а.с.13). Згідно копії заповіту від 04.12.2013 року, посвідченого секретарем виконкому Приборівської сільської ради Липовецького району Вінницької області Куник Л.А., зареєстрованого в реєстрі за №43, [PERSON] на випадок своєї смерті земельну ділянку № [NUMBER] , розташовану на території Кетрисанівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області (державний акт на право приватної власності на землю серія КР 090711) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 7,12 га заповідала [PERSON] (а.с.16). [INFO] у\~м.\~Вінниця Вінницька\~область померла\~ [PERSON] ,\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про смерть\~серії [NUMBER] ,\~виданого 24.05.2017\~року (а.с.12),\~у зв`язку із чим відкрилася спадщина на зазначену земельну ділянку. Часом відкриття спадщини [PERSON] є день її смерті, тобто [INFO] (а.с.12). Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Гавінською Оленою Андріївною заведена спадкова справа №7/2024 на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.03.2024 року, що підтверджується її копією (а.с.98-115). Інші особи із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не звертались. Постановою приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Гавінської Олени Андріївни про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.03.2024 року №34/02-31, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно після смерті [INFO] [PERSON] , у зв`язку з порушенням встановлених статтями 1270, 1272 ЦК України строків її прийняття, що підтверджується її копією (а.с.10). Згідно з копією інформаційної довідки з реєстру Вінницької міської територіальної громади про зняття з реєстрації місця проживання від 20.02.2024 року №9576, за відомостями департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради [PERSON] , [INFO] , знято з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , з 29.07.2017 року у зв`язку зі смертю [INFO] (а.с.38). Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна №366566996 від 20.02.2024 року адреса реєстрації [PERSON] відповідає місцю знаходження Комунальної установи «Вінницький будинок-інтернат геріатричного профілю» (а.с.40). Згідно з копією довідки Відділу «Центр надання адміністративних послуг «Центр Дія» Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області від 29.02.2024 року №2.3.6-09/85, [PERSON] дійсно був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] в період з 17.12.2010 року по 03.09.2019 року (а.с.39). З виписки та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.32-34) та копії статуту Селянського (фермерського) господарства «Восход» [PERSON] у новій редакції, затвердженого рішенням власника/голови С(Ф)Г №1 від 18.01.2017 року (а.с.17-22), встановлено, що його засновником, власником та головою-керівником є [PERSON] . Відповідно до копії рішення №1 засновника Селянського (фермерського) господарства «Восход» [PERSON] від 21.02.2023 року, включено до членів господарства [PERSON] та призначено його головою господарства з 22.02.2023 року (а.с.30-31), що також підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.35-37) та копією статуту Селянського (фермерського) господарства «Восход» [PERSON] у новій редакції, затвердженого рішенням засновника С(Ф)Г від 21.02.2023 року №1 (а.с.23-29, 162-163). На підставі акту приймання-передачі документів Селянського (фермерського) господарства «Восход» [PERSON] від 21.05.2023 року, [PERSON] передав, а [PERSON] прийняв установчі документи та документи, що посвідчують право користування земельними ділянками Селянського (фермерського) господарства «Восход» [PERSON] у зв`язку з призначенням [PERSON] на посаду голови господарства, що підтверджується копією акту (а.с.41). У лютому 2024 року головою Селянського (фермерського) господарства «Восход» [PERSON] було прийнято рішення про проведення аудиту документації господарства щодо земельних ділянок, які перебувають у користуванні, з метою визначення потенційних ділянок для укладення договорів купівлі-продажу у зв`язку з чим між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ОДІС ГРУП» та Селянським (фермерським) господарством «Восход» [PERSON] було укладено договір про надання юридичних послуг №01-2/2024 року від 03.02.2024 року, що підтверджується копіями договору та специфікації №1 до договору (а.с.42, 43). В ході проведення аудиту Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ОДІС ГРУП» документації Селянського (фермерського) господарства «Восход» [PERSON] , голові господарства [PERSON] було повідомлено про те, що серед документів, які були надані компанії для аналізу, були виявлені заповіт від [PERSON] , свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 24.05.2017 року, а також державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії КР 090711, визначені юридичні наслідки пов`язані з відповідними документами та надані рекомендації щодо порядку дій спадкоємця, що було відображено у витязі зі звіту оцінки ризиків земельного банку Селянського (фермерського) господарства [PERSON] №01-2/1/2024 від 07.02.2024 року (а.с.44). Свідок [PERSON] пояснив, що був головою СФГ «Восход» з 1994 по лютий 2023 року, свої повноваження, справи та посаду передав своєму сину [PERSON] . [PERSON] є двоюрідною тіткою його матері та приходиться йому троюрідною тіткою. Належна [PERSON] земельна ділянка перебувала в користуванні СФГ «Восход». Також [PERSON] в його присутності склала заповіт на користь його сина - [PERSON] . [PERSON] під час складання заповіту присутнім не був та про заповіт не знав. Про складання заповіту на користь його сина він [PERSON] не говорив. З часом про існування заповіту забув та згадав про нього після його виявлення. В 2023 році поїхав до спадкодавиці та дізналась, що вона померла. Заповіт був у СФГ «Восход» разом з договорами. Знайшов папку із заповітом на користь сина. Припускає, що можливо в квітні чи травні 2023 року його син дізнався про існування заповіту на його користь. Позивач [PERSON] допитаний як свідок пояснив, що його батько [PERSON] пішов на пенсію та призначив його директором (головою) СФГ «Восход». Він обіймає посаду голови СФГ «Восход» з 21.02.2023 року. Під час приймання посади та справ батько передав йому частину документів, а інша частина залишилась у бухгалтера [PERSON] . Далі він звернувся за допомогою юридичної компанії, якою проведено аудит. За результатом проведенного аудиту зокрема виявлено складений на його користь [PERSON] заповіт, про що він дізнався тільки 07.02.2024 року. Заповіт був серед інших документів у бухгалтера [PERSON] , який про заповіт також йому не повідомив. Від батька йому відомо, що [PERSON] є дальньою родичкою по батьковій лінії. [PERSON] особисто не знав та ніколи її не бачив, зв`язок з нею не підтримував. Ніхто, в тому числі і батько не повідомляв йому про складання [PERSON] заповіту на його користь. Дізнавшись про заповіт відразу звернувшись до нотаріуса, однак останній йому в оформленні спадщини відмовив через пропуск строку на її прийняття. Земельна ділянка, яку заповіла [PERSON] , перебуває в користуванні СФГ «Восход», головою якого був його батько [PERSON] . Згідно з частиною першою\~статті 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (статті 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини першої статті\~1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частинами першою, другою\~статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом зазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини; 2) у спадкоємця були перешкоди для подання заяви для прийняття спадщини; 3) ці обставини визнані судом поважними. Оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, від 17 жовтня 2019 року у справі №766/14595/16, від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18, від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18, від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо (див. постанови Верховного Суду від 28 березня 2022 року у справі №750/2158/21, від 08 червня 2023 року у справі № 585/2163/22, від 09 жовтня 2023 року у справі № 671/208/22). Обґрунтовуючи наявність поважних причин пропуску встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач вказує на те, йому не було відомо про смерть спадкодавця та наявність заповіту, а також те, що він не належить до кола спадкоємців за законом після смерті [PERSON] , відсутність будь-яких відносин між ним та спадкоємцем, віддаленість місця проживання спадкоємця і спадкодавця. Саме такі обставини в їхній сукупності є на думку позивача поважними причинами пропуску встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно з правовим висновком, викладеним Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі №6-496цс17, під час вирішення питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Свобода заповіту охоплює особисте здійснення заповідачем права на заповіт шляхом вільного волевиявлення, яке, будучи належно вираженим, підлягає правовій охороні і після смерті заповідача. Свобода заповіту як принцип спадкового права включає, серед інших елементів, також неодмінність поваги до волі заповідача та обов`язковість її виконання. Тобто, складаючи заповіт, спадкодавець виражає свою волю на набуття спадкоємцем права на визначене в ньому майно. Водночас прийняття спадщини є правом, а не обов`язком спадкоємця, який, відмовляючись від прийняття спадщини, не порушує свободи заповіту, а діє у власних інтересах. Відмова від прийняття спадщини може бути виражена як у формі подання заяви про відмову від прийняття спадщини, так і шляхом невчинення спадкоємцем дій, потрібних для прийняття спадщини. Натомість, за загальним правилом, прийняття спадщини потребує активних дій спадкоємця. Враховуючи зазначене, дотриманням свободи заповіту в частині реалізації волі спадкодавця є забезпечення спадкоємцю можливості прийняти спадщину в порядку, встановленому чинним законодавством. У постанові від 26 червня 2024 року у справі №686/5757/23 Велика Палата Верховного Суду дійшла переконання про наявність підстав для відступу від загального правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 06 вересня 2017 року у справі №6-496цс17, про те, що «необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини», шляхом конкретизації, зазначивши таке: - необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права; - втім це стосується обставин, за яких заповіт є єдиною підставою спадкування і незнання про його існування не вимагає від спадкоємця вчинення дій щодо прийняття спадщини; - спадкоємець за законом, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини у встановлений строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; - тож необізнаність про наявність заповіту може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини винятково для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом, у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, які набували право на спадкування за законом (закликані до спадкування). Позивач не був обізнаний щодо складеного заповіту на його ім`я, оскільки зі спадкодавцем останній не мав жодних родинних відносин, стосунків, жодних укладених правочинів чи зобов`язань, разом не проживав та не мав підстав допускати наявність будь- якого розпорядження на користь нього у випадку смерті [PERSON] . За обставинами цієї справи позивач є єдиним спадкоємцем майна померлої [PERSON] за заповітом, та активні дії щодо прийняття спадщини позивач почав вчиняти після спливу шестимісячного строку, який сплив 22.11.2017 року, звернувшись 05.03.2024 року, тобто через 6 років 3 місяці, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, та отримавши 05.03.2024 року постанову нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, звернувся 05.04.2024 року до суду з даним позовом, тобто через один місяць з моменту відмови нотаріусом. При цьому суд враховує доводи сторони позивача про те, що не був обізнаний про заповіт та про відкриття спадщини, про що дізнався лише після\~того,\~як останній\~став головою\~господарства С(Ф)Г\~«Восход» [PERSON] ,\~отримання документів\~господарства від\~попереднього голови\~та здійснення\~аудиту відповідних\~документів ТОВ\~«Юридична компанії\~«ОДІС ГРУП»\~на замовлення\~позивача,\~як голови\~господарства,\~тобто лише\~07.02.2024\~року,\~які також підтверджуються наданими суду доказами та поясненнями позивача, які узгоджуються з поясненнями свідка. Крім того, у згаданій вище постанові від 26 червня 2024 року у справі №686/5757/23 Велика Палата Верховного Суду зауважує, що важливим під час вирішення питання про надання особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини також є факт прийняття спадщини іншими спадкоємцями за законом, оскільки в такому разі може відбутися втручання у право власності інших осіб, порушення принципу правової визначеності стосовно особи, яка добросовісно реалізувала власні цивільні права. Наведене зумовлює потребу в дотриманні принципу «пропорційності» втручання у права спадкоємців, які прийняли спадщину. Судом встановлено, що у цій справі спір існує з територіального громадою, а не між двома спадкоємцями, що вказує на відсутність порушення принципу правової визначеності стосовно інших осіб. З огляду на обставини справи,\~враховуючи незнання позивачем про існування заповіту, складеного на його ім`я та про відкриття спадщини, вжиття ним активних дій щодо встановлення спадкової маси і прийняття спадщини з часу коли дізнався про заповіт, фундаментальний принцип спадкового права, як свобода заповіту, а також відсутність втручання у право власності інших осіб, суд приходить до висновку, що наведені позивачем обставини в сукупності мали своїм наслідком пропущення строку для подачі позивачем заяви про прийняття спадщини в період строку, визначеного законом, тобто існували об`єктивні обставини, що перешкоджали йому своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Оскільки наведені причини в сукупності, пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для позивача щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а відтак є поважними та наявні підстави для встановлення йому додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] . Задовольняючи позов, суд визначає позивачу додатковий строк у три місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . У відповідності до ст.141 ЦПК України судовий збір залишити по фактично понесеним позивачем.

Outcome: approved