Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-01 00:00:00

29.05.2024 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої вказала, що вона та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі в період з 03.03.2007 року по 01.08.2013 року. За час шлюбу у них з відповідачем народилося четверо спільних дітей - сини [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2011 року в цивільній справі № 2-3148/11 із [PERSON] на її користь присуджено стягнення аліментів на утримання їх спільних чотирьох синів в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину. Зазначила, що на даний час розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання синів, є недостатнім для належного матеріального забезпечення дітей. У зв`язку зі зростанням цін на продукти харчування та промислові товари (взуття, одяг тощо), витрати на утримання синів значно зросли. При цьому, вона з дітьми є ВПО. Враховуючи викладене, просить суд ухвалити рішення, яким розмір аліментів призначених судовим рішенням від 07.11.2011 року в цивільній справі № 2-3148/11 збільшити та стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх синів - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. на кожного з дітей, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття повноліття. До початку судового засіданні від позивачки надійшла заява з проханням розгляд справи здійснювати у її відсутності, заявлені позовні вимоги вона підтримує у повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 32). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяви, клопотання, відзив на позовну заяву від нього на адресу суду не надходили. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.03.2007 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, який рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.08.2013 року в цивільній справі № 182/5481/13-ц було розірвано (а.с. 21). Позивачка у зв`язку із одруженням 20.05.2022 року із [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с. 23). За час шлюбу в сторін народилося четверо спільних дітей - сини [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зазначене підтверджується відповідними свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 11-14). Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2011 року в цивільній справі № 2-3148/11, яке набрало законної сили 21.11.2011 року, вирішено з відповідача на користь позивачки стягувати аліменти на утримання чотирьох їх спільних неповнолітніх синів в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. на кожну дитину, а всього 2000 грн., щомісячно, починаючи з 29.07.2011 року та до досягнення дітьми повноліття (а.с. 20). Судом також встановлено, що [PERSON] та її діти - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] є внутрішньо переміщеними особами та проживають усі разом у с. Гірка Полонка Луцького р-ну Волинської обл. (а.с. 15-19). У свою чергу, відповідач проживає окремо від позивачки та спільних із нею дітей. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що розмір аліментів, який на даний час стягується з відповідача на утримання дітей є недостатніми для належного матеріального забезпечення синів. Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз вищевказаних норм законодавства свідчить про те, що за позовом одержувача аліментів суд може збільшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров`я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов`язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є здоровим, працездатним, на обліку у лікарів не перебуває, будь-яких інших осіб на утриманні не має, його розмір середньомісячного заробітку суду не відомий. Доказів іншого сторонами суду не надано. Суд вважає доведеним, що у зв`язку з підвищенням цін на продовольчі та непродовольчі товари, підвищенням рівня прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, матеріальний стан позивачки погіршився, розмір аліментів, що стягуються з відповідача не відповідає звичайним потребам неповнолітніх синів. Діти мають потреби в соціальному розвитку та навчанні, на що необхідні матеріальні витрати, якими позивач не може самостійно забезпечити синів в повній мірі. Згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 2 ст. 182 СК України, передбачений мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що сума аліментів, яка стягується на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.11.2011 року в цивільній справі № 2-3148/11, є недостатньою для належного забезпечення їх потреб, а тому заявлені вимоги позивачки [PERSON] про збільшення розміру аліментів підлягають до задоволення. Суд вважає, що визначений позивачкою розмір аліментів є достатнім та справедливим. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного суду України 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (п. 23) відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, аліменти у зміненому розмірі на користь позивача підлягають стягненню з моменту набранням даним рішенням законної сили. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. На підставі ст.ст. 180-182, 184, 192 СК України,

Outcome: approved