Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідачки про визнання права власності на спадкове майно, яке відкрилось після смерті [INFO] її батька [PERSON] та яке складається з: житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами на земельній ділянці розміром 0,2376 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є спадкоємцем за законом, спадщину прийняла у відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки у строк визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Пізніше, 18.04.2023 р., позивач звернулась до державної нотаріальної контори за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилась, від її представника, адвоката Аждер В.А. до суду надійшла заява з проханням розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву про визнання позовних вимог, справу просила розглянути за її відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з наведеного, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а отже рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: свідоцтво про смерть [PERSON] ,, помер [INFO] , серія [NUMBER] ; свідоцтво про народження [PERSON] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , серія [NUMBER] від 20.11.1979 р.; свідоцтво про народження [PERSON] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , серія [NUMBER] від 15.03.1977 р.; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища [PERSON] , 18.01.2013 р. укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , рішення про розірвання шлюбу № 510/912/14-ц від 04.08.2014 р.; довідка виконкому Ренійської міської ради Ізмаїльського району № 0377 від 10.02.2022 р., відповідно до якої [PERSON] був зареєстрований один за адресою: [ADDRESS] ; витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 68536578 від 15.02.2022 р.; свідоцтво про право на спадщину за законом від 30.03.2016 р., спадкова справа № 71/2016р.; звіт про проведення незалежної оцінки житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами [ADDRESS] ; заява [PERSON] від 15.02.2022 р. про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , спадкова справа № 50/2022; Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видні на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 15.02.2022 р.; Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 15.02.2022 р.; витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 15.02.2022 р.; Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 16.01.2024 р.; постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії, підстава - відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно від 18.04.2023 р. Дослідивши матеріали справи та надані докази, судом було встановлено, що [INFO] помер батько позивачки та відповідачки - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами на земельній ділянці розміром 0,2376 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Під час життя [PERSON] заповідального розпорядження не залишив, тому спадкоємство здійснюється за законом. Сторони входять до кола спадкоємців першої черги спадкового майна [PERSON] . У відповідний шестимісячний строк позивач звернулась до Ренійської державної нотаріальної контри із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується заявою [PERSON] від 15.02.2022 р. № 127, спадкова справа № 50/2022. Відповідачка спадщину після смерті батька не прийняла, оскільки із відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталась, на момент відкриття спадщини із спадкодавцем не мешкала, про що свідчить довідка виконкому Ренійської міської ради Ізмаїльського району № 0377 від 10.02.2022 р.. 18.04.2023 р. позивач звернулась до нотаріуса за оформленням спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії. Таким чином, позивач прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті її батька [PERSON] в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки надані суду документи в повному обсязі підтверджують обставини викладені у позовній заяві. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги, відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України. Як було встановлено судом, сторони у справі є спадкоємцями першої черги за законом (ст. 1261 ЦК України). Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, заяву про прийняття спадщини не відкликала, відповідачка спадщину не прийняла ані відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, ані відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Таким чином, позивач прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, однак оформити її не може у зв`язку з обставинами, які не залежать від неї. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням викладених позивачем обставин та досліджених у судовому засіданні доказів, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно.

Outcome: approved