Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-01 00:00:00

До Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області надійшла вказана заява [PERSON] , в якій заявниця просить установити факт смерті її матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в м.\~Мелітополі Запорізької області, що є тимчасово окупованою територією України. Заяву обґрунтовано тим, що [INFO] померла мати заявниці [PERSON] у м. Мелітополі Запорізької області, яке станом на цей час тимчасово окуповане Російською Федерацією. Заявниця безпосередньо займалася похованням своєї матері, отримала відповідні документи щодо її смерті, а саме лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть, видані представниками окупаційної влади, у зв`язку з чим не мають юридичної сили на території України. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшов будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] залишила заповіт на ім`я заявниці та її брата [PERSON] , який проживає в м. Мелітополі. Для відкриття спадкової справи та в подальшому отримання свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом заявниця звернулася до приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Кузьменко О. В., який відкрив спадкову справу та надав роз`яснення про те, що в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутній актовий запис про смерть [PERSON] . При цьому зареєструвати факт смерті матері в будь якому відділі ДРАЦС на території України заявниці не має можливості, оскільки не має довідки про смерть, виданої компетентним органом. Установлення факту смерті [PERSON] необхідне для реалізації заявницею спадкових прав. У судове засідання учасники справи не з`явилися. Представник заявника подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його та заявниці участі, заяву підтримав, просив задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно із ч. 3 ст. 294\~ЦПК\~України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Статтею 317 ЦПК України встановлено особливість провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Зокрема, у ч. 2 цієї статті вказано, що с прави про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Приписами\~ст. 317 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Судом установлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження заявниці серії [NUMBER] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно з копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Мелітопольським МВ УМВС України в Запорізькій області, [PERSON] народилася [INFO] в м. Бійськ Алтайського краю. [PERSON] померла [INFO] в м.\~Мелітополі Мелітопольського району Запорізької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 17 квітня 2024 року Територіальним відділом РАЦС міста Мелітополь і Мелітопольського району Управління РАЦС Запорізької області, копією довідки про смерть № С-01555 від 17 квітня 2024 року, виданої Територіальним відділом РАЦС міста Мелітополь і Мелітопольського району Управління РАЦС Запорізької області за актовим записом №\~170249900000101125001, а також медичним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 15 квітня 2024\~року Державною бюджетною установою охорони здоров`я «Мелітопольська обласна лікарня». Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 з 25 лютого 2022 року територія Мелітопольської міської територіальної громади Мелітопольського району є тимчасово окупованою Російською Федерацією. Установлення факту смерті необхідно заявниці як дочці померлої для реалізації спадкових прав. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до ч. 1 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Європейський суд з прав людини у рішеннях проти Туреччини («Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), a також Молдови та Росії («Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilaєcu and Others v. Moldova and Russia») зазначив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Заявниця не може отримати свідоцтво про смерть матері у відділі державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки факт смерті відбувся на території м. Мелітополь Запорізької області, тобто на тимчасово окупованій території України. Дослідивши надані заявником документи, суд вважає за можливе заяву задовольнити. Згідно із ч. 2 ст. 319 ЦПК України суд роз`яснює, що рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Outcome: approved