Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-11 00:00:00

представник позивача адвокат Великанов М.О. звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсними електронні торги, проведені ДП «СЕТАМ», на яких 07.07.2020 була реалізована квартира за адресою: [ADDRESS] , і за результатами яких був складений протокол електронних торгів № 489427 за лотом № 427594. В обґрунтування позову зазначив, що 22.11.2016 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинено виконавчий напис № 10200 про стягнення з [PERSON] грошові кошти в сумі 199\~225,56 гривень за кредитним договором № ZP38AU19010052 від 22.02.2007, укладеного з АТ КБ «Приватбанк». 23.05.2017 державним виконавцем Дніпровського відділу ДВС у місті Запоріжжі ГТУЮ в Запорізькій області відкрито виконавче провадження № 53998347 з примусового виконання виконавчого напису. 15.11.2019 державним виконавцем винесена постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме квартири [ADDRESS] , власником якої станом до 23.07.2020 був позивач. 07.07.2020 здійснена реалізація квартири шляхом проведення ДП «СЕТАМ» електронних торгів за лотом № 427594, за якими переможцем визначена [PERSON] 17.07.2020 державним виконавцем складений акт про проведені електронні торги, на підставі якого відповідачці видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 1016. 20.07.2020 державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження». 23.07.2020 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів приватним нотаріусом прийняте рішення про державну реєстрацію та їх обтяжень та проведено державну реєстрацію права власності відповідачки на квартиру, у зв`язку з чим погашено запис про право власності позивача. Рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 01.04.2021 у справі № 334/4026/20 визнано виконавчий напис № 10200 від 22.11.2016, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. таким, що не підлягає виконанню. Постановою Запорізького апеляційного суду від 22.08.2023 у справі № 334/4498/21 відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до Дніпровського відділу ДВС у місті Запоріжжі ГТУЮ в Запорізькій області, [PERSON] , ДП «СЕТАМ» про визнання електронних торгів недійсними. Постановою Верховного Суду від 06.03.2024 у цій справі постанова Запорізького апеляційного суду від 22.08.2023 залишена без змін. З 2004 року по теперішній час позивач проживає у спірній квартирі. Державний виконавець на з`ясував про наявність у позивача готівкових коштів у національній та іноземній валютах, інших цінностей та рухомого майна. Постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника від 15.11.2019 винесена за відсутності позивача, про що свідчить відсутність його підпису на постанові. Електронні торги проведені з порушенням Порядку реалізації арештованого майна. До 16.07.2020 позивач не отримував документів, які б свідчили про вчинення виконавчого напису або про наявність відкритого виконавчого провадження, накладення арешту на квартиру та проведення електронних торгів. При визначенні кола відповідачів позивач спирався на правову позицію Верховного Суду від 15.10.2020 у справі 755/12944/17. Строк позовної давності не пропущений у зв`язку із встановленням на території України карантину, пов`язаного з хворою на COVID-19 та введенням на території України воєнного стану. Представник відповідача Дніпровського ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сівакова О.О. подала відзив, в якому позов не визнала. Зазначила, що 23.05.2017 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження разом із перевіркою майнового стану боржника. Відповідно до відповідей ДФС, ПФУ, довідки, наданої Користувачем АІС «Автомобіль», довідки НАІС, у позивача відсутні розрахункові рахунки в установах банку, пенсії, транспортних засобів, відсутні відомості про джерела доходів. Згідно з інформаційної довідки з Державного РРП на нерухоме майно за боржником було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] . 23.05.2017 державним виконавцем винесена постанова про арешт майна. На неодноразові виклики державного виконавця до відділу ДВС боржник не з`являвся. 15.11.2019 під час виходу за адресою боржника державним виконавцем з представником стягувача роз`яснено наслідки невиконання виконавчого документа. 15.11.2019 державним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме спірної квартири, та з метою визначення її вартості 09.12.2019 винесено постанову про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні. Відповідно до звіту про визначення вартості нерухомого майна, вартість квартири склала 332\~271 гривня. На адресу боржника направлено повідомлення про результати оцінки квартири. Станом на 27.04.2020 боржник не здійснив жодних дій та заходів щодо погашення заборгованості за виконавчим документом. 27.07.2020 переможцем електронних торгів визначена [PERSON] від реалізації нерухомого майна на користь стягувача було перераховано 199\~225,56 гривень. 20.07.2020 державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження. 23.05.2017 боржник був обізнаний про відкрите виконавче провадження. Процесуальні документи державного виконавця боржником не оскаржені. Не відповідають дійсності твердження позивача про те, що не він знав про відкрите виконавче провадження. З 2020 року [PERSON] як добросовісний набувач майна не може ним користуватися. Рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 01.04.2021 у справі № 334/4026/20 виконавчий напис № 10200 від 22.11.2016, визнано таким, що не підлягає виконанню. Постановою Запорізького апеляційного суду від 13.12.2023 рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 11.02.2022 скасовано та ухвалено нове, яким відмовлено у задоволенні позову. Постановою Верховного Суду від 24.05.2023 постанову Запорізького апеляційного суду від 13.12.2023 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Постановою Запорізького апеляційного суду від 22.08.2023 рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 11.02.2022 скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову. Постановою Верховного Суду справа № 334/4498/21 від 06.03.2024 постанову Запорізького апеляційного суду від 22.08.2023 залишено без змін. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Богач А.О. подала відзив, в якому позов не визнала. Зазначила, що не погоджується із твердженням позивача про наявність інших підстав у цій справі, ніж, які були зазначені у справі № 334/4498/21, оскільки він акцентує повторну увагу на певних доказах, що за його думкою містять у собі певні недоліки, які нібито впливають на законність процедури електронних торгів. Запорізьким апеляційним судом та Верховним Судом у справі № 334/4498/21 вже досліджені докази, які надані позивачем до суду у цій справі. Суди не встановили будь-яких невідповідностей або ж недоліків доказів вимогам законодавства. При розгляді вказаної справи сторони наводили обґрунтування законності процедури проведення електронних торгів, а тому повторне дослідження доказів свідчить про наявність спору з того самого предмета і тих самих підстав. Позивачу було відомо, що у відношенні нього існує виконавче провадження щодо стягнення коштів, в рамках якого вчиняються дії щодо примусової реалізації його майна, що підтверджується постановою Верховного Суду від 06.03.2024 у справі № 334/4498/21. Посилання позивача на те, що перебіг позовної заяви зупиняється на строк дії карантину не є слушними, оскільки у період його дії позивач реалізував права на визнання електронних торгів недійсними у вказаній справі, у зв`язку з чим повторне звернення до суду з аналогічним позовом, строк позовної давності за яким минув, не може виправдовуватися наявністю у минулих періодах дії карантинних обмежень. Державним виконавцем у відношенні позивача було відкрито виконавче провадження з одночасною перевіркою його майнового стану. У зв`язку із тим, що у позивача було відсутнє інше майно, передача його квартири на примусову реалізацію на електронних торгах була виправданим заходом державного виконавця. Не погоджується із посиланням позивача щодо його вибору по реалізації його майна, оскільки у нього відсутнє інше майно окрім квартири та черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем відповідно до частини п`ятої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження». Позивачем не здійснено жодних дій після роз`яснення державним виконавцем наслідки невиконання виконавчого документа під час приходу за його адресою. Доводи позивача про те, що при проведенні електронних торгів або визнанні майна для реалізації його права власності на житло є необґрунтованими, оскільки грошових коштів на рахунках він не мав, земельною ділянкою не володів, іншого рухомого майна не мав. Не погоджується із твердженням позивача з приводу того, що постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника від 15.11.2019 не відповідає встановленим вимогам. Постанова від 15.11.2019 міститься чітке посилання на те, що квартира потребує експертної оцінки. У вказаній постанові не зазначено матеріалу стін, оскільки державний виконавець не є експертом, квартира може не мати поверхів, призначення кімнат у квартирі також не вимагається, оскільки вони призначенні для проживання, з приводу відсутності підписів боржника в постанові, то у відповідно до частини п`ятої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження, яка у зв`язку із не підписанням, була надіслана боржнику. З моменту винесення вказаної постанови державним виконавцем та проведення електронних торгів, позивач її не оскаржував. Право на оскарження зазначено в тексті постанови. Представник третьої особи АТ КБ «ПРИВАТБАНК» адвокат Якушев С.О. подав пояснення щодо позовної заяви, в яких зазначив, що позивач не вказує та судами першої, апеляційної та касаційної інстанції не встановлено, що [PERSON] діяла недобросовісно під час придбання нерухоме майно на прилюдних торгах. Після відкриття виконавчого провадження позивач не вживав жодних значимих дій на захист своїх прав, а до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, звернувся лише після проведення третіх електронних торгів 07.07.2020. В позовній заяві про визнання електронних торгів недійсними позивачем не надано будь-яких нових доказів чи нормативно-правового обґрунтування підстав для визнання електронних торгів недійсними, а лише запевнення про нібито наявну нову чи іншу судову практику Верховного Суду, що не відповідає дійсності. [PERSON] є добросовісним набувачем спірного нерухомого майна. Представник позивача адвокат Великанов М.О. подав відповідь на відзив відповідача Дніпровського ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сівакової О.О., в якій зазначив, що до відзиву не подані документи, які підтверджують повноваження представника у порядку самопредставництва, зокрема подавати відзив. У зв`язку із тим, що відзив підписаний особою, яка не мала права його підписувати і подавати, наявні підстави для його повернення. Також представником позивача адвокатом Великановим М.О. подана відповідь на відзив представника відповідачки [PERSON] адвоката Богача А.О., в якій зазначив, що не погоджується із твердження про закриття провадження у справі, передбаченої пунктом третім частиною першою статті 255 ЦПК України. Правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 10.04.2024 у справі № 754/12484/20, на який посилається відповідач, не підлягає застосуванню у рамках цієї справи, оскільки позивачем пред`явлений позов про визнання електронних торгів недійсними, а не реалізується право на заміну підстав раніше поданого позову у рамках одного судового провадження відповідно до частини третьої статті 49 ЦПК України. Єдиною підставою позову у справі 334/4498/21 є обставин, яка полягає у визнанні виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, на підставі якого було відкрито виконавче провадження № 53998347. Очевидно, що підставами позову у цій справі є відмінними від підставі позову у справі № 334/4498/21, а формулювання підстав позову у цій справі не є «перефразуванням» або зміною формулювання підстави позову у справі № 334/4498/21. Схожість вказаних справ не свідчить про їх подібність, оскільки підставами позову є не всі обставини судової справи, а лише ті, якими позивач обґрунтовує позов. Представник у відзиві не зазначила, які конкретно обставини є підставами позову у цій справі та справі № 334/4498/21, не здійснила порівняння позовів, внаслідок чого дійшла невірного висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі. Позивачем не пропущено строк позовної давності, оскільки на час дії карантину продовжується автоматично, тобто незалежно від будь-яких обставин, а на строк дії воєнного стану в Україні перебіг позовної давності зупиняється. Верховний Суд у справі № 334/4498/21 встановив, що Дніпровський ВДВС у м. Запоріжжі заперечує проти позову, неодноразово наголошував, що під час виконання виконавчого напису не було розшукано іншого майна боржника, державним виконавцем жодного разу не здійснювався вихід за адресою місця проживання позивача. Постанова від 15.11.2019 не містить обов`язкових реквізитів: 1) зазначення кількості кімнат, їх площі та призначення, матеріалів стін, поверху, на якому розташована квартира та 2) відмітки про роз`яснення сторонам виконавчого провадження або заставодержателю про можливість у 10-денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідність письмово повідомити про це виконавця. Оскільки вказана постанова винесена з порушеннями положень Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5. Ухвалою про відкриття провадження у справі від 08.04.2024 відкрите провадження у справі, справа призначена до розгляду у загальному провадженню, призначено підготовче засідання. Ухвалою від 17.06.2024 постановленою судом без виходу до нарадчої кімнати, відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про повернення відзиву співвідповідачу Дніпровському ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відзиву через те, що до відзиву не подані документи, які підтверджують повноваження представника у порядку самопредставництва, а отже відзив підписаний особою, яка не мала права його підписувати. Мотивами постановлення цієї ухвали є те, що відповідно до виписки з ЄДР [PERSON] , яка підписала відзив, має право в порядку самопредставництва вчиняти дії від імені відповідача в судах без окремого доручення керівника. Також ухвалою від 17.06.2024 постановленою судом без виходу до нарадчої кімнати, відмовлено у задоволенні клопотання представника співвідповідачки [PERSON] про закриття провадження у справі на підставі пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України, оскільки рішення у справі № 334/4498/21, яким вирішений спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, набрало законної сили. Мотивами постановлення даної ухвали стало те, що спір у справі № 334/4498/21 був між тими ж сторонами та про той самий предмет. Проте підстави позову у справі № 334/4498/21 відмінні від цього позову, оскільки підставами позову у справі № 334/4498/21 було скасування результатів торгів у зв`язку зі скасуванням судом виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого виник борг. В цій же справі підставами позову є порушення, допущені державним виконавцем під час примусового виконання виконавчого напису нотаріуса. Ухвалою про призначення судового розгляду від 17.06.2024 закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив. Заяву про розгляд справи без його участі не надав. Представник позивача адвокат Великанов М.О. в судовому засіданні позов та обставини, яким він обґрунтований підтримав та просив задовольнити. Також зазначив, що про погашення позивачем кредиту йому не відомо. Позивач продовжує проживати у спірній квартирі. Зазначив про порушення, допущені державним виконавцем під час виконавчого провадження № 53998347. Представник відповідача Дніпровського ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сівакова О.О. в судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні. Також зазначила, що до звернення стягнення на нерухоме майно позивача здійснені дії щодо отримання відомостей про наявність у нього іншого майна. Всі процесуальні документи направлялись боржнику рекомендованою кореспонденцією. Акт відмови позивача від спілкування з державним виконавцем не складався. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Причини неявки суду не повідомила. Заяву про розгляд справи без її участі не надала. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Богач А.О. в судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні. Також зазначила, що позивачем пропущено строк позовної давності. Представник відповідача ДП «СЕТАМ» в судове засідання не з`явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином. Причини неявки не повідомив. Заяву про розгляд справи без його участі не подав. Представник третьої особи АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з`явився. В поясненнях на позов просив розгляду справу без його участі. Заслухавши пояснення представників позивача та відповідачів, дослідивши заяви по суті спору та письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 22.11.2016 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною вчинено виконавчий напис № 10200 про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором № ZP38AU19010052 від 22 лютого 2007 року у розмірі 199\~225,56 гривень. 23.05.2017 державним виконавцем Дніпровського ВДВС міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Білокур Л.А. винесені постанови про відкриття виконавчого провадження № 53998347 з примусового виконання вказаного виконавчого напису та про арешт майна боржника. Державним виконавцем здійснені запити до Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби України, користувачу бази даних АІС «Автомобіль», з метою встановлення наявності у боржника [PERSON] доходів, грошових коштів, рухомого майна, що підтверджується відповідями від 24.05.2017 № 1026333500, № 1026328748, № 1026371902, № 1056154662 від 26.08.2019, № 1056173461 від 27.08.2019, № 1056182768 від 27.08.2019, № 1060966025 від 06.03.2020, № 1061001106 від 06.03.2020, довідкою на запит державних виконавців щодо інформації бази даних АІС «Автомобіль» від 27.06.2017 № 2 та запитом про зареєстровані за боржником транспортні засоби. Також державним виконавцем отримана інформаційна довідка з ДРРП від 29.06.2017 № 90819308, відповідно до якої на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ від 29.06.2014 по виконавчому провадженню № 42923450 на все нерухоме майно [PERSON] накладено обтяження, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS] . 15.10.2019, 30.10.2019 та 12.03.2020 державними виконавцями Білокур Л.А. та [PERSON] складені виклики боржника [PERSON] , якими зобов`язано останнього з`явитися до відділу 22.10.2019 о 14.00 годині, 05.11.2019 о 10.00 годині та 17.03.2020 о 10.00 годині. 15.11.2019 державним виконавцем Білокур Л.А. винесена постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника, відповідно до якої була описана та накладений арешт на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 42.8 кв.м., житловою площею 19.9 кв.м., що належить боржнику [PERSON] . Відповідальним зберігачем призначений [PERSON] Опис та арешт майна проведені в присутності представника стягувача та двох понятих. Також 15.11.2019 державним виконавцем [PERSON] винесена постанова призначення відповідального зберігача, відповідно до якої відповідальним зберігачем квартири [ADDRESS] призначений [PERSON] . Вказані постанови надсилалась боржнику за його місцем проживання, що підтверджується супровідним листом від 15.11.2019 № 38471/2 та копією конверту. Постановами про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні та по призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Сівакової О.О. від 09.12.2019 та 16.12.2019 у виконавчому провадженні № 53998347 призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі, які надіслані за адресою місця проживання [PERSON] , що підтверджується копіями конвертів. 13.02.2020 суб`єкт оціночної діяльності провів оцінку арештованого майна, про що складено звіт № 216/19 про визначення ринкової вартості нерухомого майна, який 03 березня 2020 року надійшов до Дніпровського ВДВС у м. Запоріжжі, та повідомлено [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк», що підтверджується листом Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 04.03.2020 № 24200 та фіскальними чеками від 05.03.2020. Повідомлення або відомості про оскарження оцінки арештованого майна, а саме квартири [ADDRESS] до Дніпровського відділу ДВС у місті Запоріжжі станом на 27.04.2020 не надходило, що підтверджується довідкою про відсутність надходження повідомлення про оскарження оцінки від 27.04.2020 № 45213. 27.04.2020 начальник Дніпровського ВДВС у м. Запоріжжі оформив та направив до Запорізької філії ДП «Сетам» заявку на реалізацію арештованого майна, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] . 26.05.2020 та 16.06.2020 ДП «Сетам» провело перші та другі електронні торги, які не відбулись, що підтверджується протоколами проведення електронних торгів № 485295 від 16.06.2020 та № 481739 від 26.05.2020. 07.07.2020 ДП «Сетам» провело треті електронні торги, про що складено протокол № 489427, відповідно до якого переможцем торгів визнано [PERSON] . Майно реалізоване за ціною 232\~589,70 гривень. Розпорядженням № 53998347 від 15.07.2020 грошові кошти в сумі 220\~960,21 гривень, які 14.07.2020 надійшли на рахунок з обліку депозитних сум примусового виконання виконавчого листа № 10200, розподілено СОД [PERSON] , АТ КБ «ПРИВАТБАНК», на виконавчий збір та витрати виконавчого провадження. Згідно з платіжним дорученням № 5993 від 15.07.2020, отримані від продажу майна боржника кошти у розмірі 199\~225,56 гривень, перераховані АТ КБ «ПРИВАТБАНК» для погашення заборгованості [PERSON] за виконавчим документом від 22 листопада 2016 року. 17.07.2020 державним виконавцем Сіваковою О.О. складено акт про проведення електронних торгів при примусовому виконанні виконавчого напису № 10200. 20.07.2020 державним виконавцем Сіваковою О.О. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 53998347 з примусового виконання виконавчого напису № 10200, вчиненого 22.11.2016 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням у повному обсязі згідно з виконавчим документом. 23.07.2020 приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Бєлоусова В.О., на підставі акта про проведені електронні торги, видала [PERSON] свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, зареєстровано в реєстрі за № 1016. Відповідно до інформацій з ДРРП від 01.04.2024 № 372233228 та 372274404 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 23.07.2020 № 1016, виданого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бєлоусовою В.О., власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] З відомостей про об`єкт нерухомого майна вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу від 23.09.2004, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Ніколаєвською Л.Б., зареєстрованого в реєстрі за № 1630, власником вказаної квартири був [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 650 ЦК України особливості укладення договорів на організованих ринках капіталу, організованих товарних ринках, аукціонах (публічних торгах), конкурсах тощо встановлюються відповідними актами законодавства. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 ЦК України). Частиною четвертою статті 656 ЦК України встановлено, що до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. З аналізу змісту частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами договору купівлі-продажу є продавець і покупець. Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Отже відчуження майна з електронних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною на підставі положень цивільного законодавства про недійсність правочину (статті 203, 215 ЦК України). З урахуванням змісту частини першої статті 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами електронних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами торгів, а підставами для визнання електронних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів. У постанові Верховного Суду України від 06.04.2016 у справі № 3-242гс16 сформульований правовий висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними суди повинні встановити, чи відбулося порушення вимог законодавства під час проведення електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи порушені права і законні інтереси позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. У постанові Верховного Суду України від 29.11.2017 у справі № 668/5633/14-ц викладено правовий висновок, що головною умовою, яку повинні встановити суди у такій категорії спорів, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення положень закону при проведенні торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання торгів недійсними. Тобто для визнання судом торгів недійсними обов`язковою є наявність підстав для визнання їх недійсними (порушення правил проведення торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Отже проведення торгів, що відбулися з порушенням вимог законодавства, є підставою для визнання таких торгів як правочину недійсними виключно за умови доведення порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. У статті 41 Конституції України та статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За змістом статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця-учасника прилюдних торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, проведення процедури прилюдних торгів є правочином. Такий висновок узгоджується й з нормами статей 650, 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу купівлю-продаж на біржах, конкурсах, аукціонах, публічних торгах та визначають, що до таких договорів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Враховуючи, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених частинами першою-третьою та частинами п`ятою, шостою статті 203 ЦК України, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина перша статті 215 ЦК України). Судом встановлено, що 23 травня 2017 року відкрито виконавче провадження № 53998347 з виконання виконавчого напису про стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором. Постанова про відкриття провадження була направлена боржнику. Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на момент відкриття виконавчого провадження, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Відповідно до частин першої, третьої та четвертої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. В частинах першій та другій статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом. Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом (стаття 57 Закону України «Про виконавче провадження»). Відповідно до частин першої та другої статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Судом встановлено, що під час виконавчого провадження державними виконавцями дотримані вищевказані вимоги закону, перевірено наявність у боржника доходів, коштів, рухомого та нерухомого майна. У зв`язку з відсутністю у боржника коштів та рухомого майна, державним виконавцем правомірно описане нерухоме майно, що належить боржнику, а саме квартира [ADDRESS] та накладений на неї арешт. В подальшому арештоване нерухоме майно було оцінене суб`єктом оціночної діяльності та передане на електронні торги, в результаті яких було реалізоване. При цьому державний виконавець належним чином повідомляв позивача про виконавчі дії та прийняті ним рішення. Позивач, у свою, чергу своїми правами, визначеними статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження», не скористався. Відповідно до постанов Верховного Суду від 24 жовтня 2022 року у справі № 910/18480/20, від 19 січня 2024 року у справі № 911/1216/21, у випадку неотримання відповідних документів (відомостей) протягом тривалого часу та невжиття відповідних заходів учасником виконавчого провадження, спрямованих на таке отримання, застосуванню підлягає презумпція обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні. Також під час судового розгляду судом не встановлена наявність у позивача під час виконавчого провадження коштів у національній та іноземній валютах, інших цінностей, а також іншого майна, оскільки відповідних доказів позивачем не подано. Таким чином дії державних виконавців під час виконавчого провадження відповідали вимогам статей 48, 50, 56, 57, 61 Закону України «Про виконавче провадження». Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині (частина друга статті 13 ЦК України). Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частина третя статті 13 ЦК України). З огляду на те, що [PERSON] тривалий час (із травня 2017 року) після відкриття виконавчого провадження не вживав жодних юридично значимих дій, направлених на захист своїх прав, а до суду з цим позовом, звернувся лише після проведення 07 липня 2020 року третіх електронних торгів та придбання квартири [PERSON] , такі дії не є добросовісними та порушують права набувача майна, який правомірно покладався на те, що прилюдні торги у межах здійснення виконавчого провадження мають виступати найбезпечнішим способом набуття майна, публічна процедура реалізації якого гарантує невідворотність результатів торгів. Аналогічний висновок містить постанова Верховного Суду від 06.03.2024 у справі № 334/4498/21 за позовом [PERSON] до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), [PERSON] , державного підприємства «СЕТАМ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Бєлоусова Вікторія Олегівна, про визнання електронних торгів недійсними. За таких обставин суд дійшов висновку, про те, що у задоволенні позову необхідно відмовити. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням відмови у задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed