Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач є батьком їхньої дитини [PERSON] яка після припинення спільного проживання між сторонами проживає з позивачем, батько уваги дитині не приділяє, не цікавиться її станом, дитина повністю на утриманні позивача. Отже, всі питання матеріального забезпечення дитини вирішуються виключно позивачем, за повної бездіяльності відповідача, що є першою ознакою його винної поведінки щодо дитини. Питання щодо виховання доньки вирішуються позивачем також самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Для розвитку дитини позивач прикладає всі можливі зусилля. За місцем проживання дитини їй створені всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку дитини. Відповідач не проявляє заінтересованості в подальшій долі дитини, не цікавиться її розвитком, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини. Не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, свідчать про ухилення від виховання дитини, свідоме нехтування своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до них. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення від виховання може бути підтверджено наведеними доказами. Все вищезазначене свідчить виключно про одне: відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, що зумовлює позбавлення її батьківських прав. Відзив на позов не надійшов. На судовому засіданні позивач підтримав вимоги позову просив їх задовольнити та пояснив, що батько дитини повністю самоусунувся від виховання дитини. Дитина проживає разом з нею та повністю самостійно нею забезпечується та виховується. На судове засідання відповідач не з`явився, надав заява згідно якої просить позбавити його батьківських прав, позовні вимоги визнав. На судове засіданні представник заінтересовано особи не з`явився надав заяву, про розгляд справи без його участі, проти задоволення вимог позивача не заперечував. У відповідності до частини третьої статті 200 ЦПК України, зважаючи на визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно зі статтею 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Відповідно до вимог пункту другого частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пп. 15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (з послідуючими змінами) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд встановив, що у сторін по справі народилася донька - [PERSON] , [INFO] , про що Степнянською сільською радою Бериславського району Херсонської області зроблено відповідний актовий запис №7 та видано свідоцтво про народження дитини серія [NUMBER] від 18.06.2010 року. Відповідач по справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своєї дитини, взагалі не займається її вихованням, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечує продуктами харчування та одягом, не допомагає у здобуті дитиною повної загальної середньої освіти, не готує її до самостійного життя, тобто взагалі ігнорує свої права та обов`язки. Те, що дитина проживає разом з позивачем і тільки він піклується, виховує та забезпечую всім необхідним останню підтверджується: довідкою про склад сім`ї (зареєстрованих осіб) від 19.04.2024 року за №01-19-05.1/308; - довідкою Степнянського закладу повної загальної середньої освіти Бериславської районної ради Херсонської області №01 -07 від 18.10.203 року; - характеристикою Білухівської гімназії Мартенівської сільської ради Полтавського району Полтавської області №65 від 17.10.2023 року. Враховуючи вищезазначене орган опіки вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності суд дійшов висновку, що відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками щодо виховання дитини, а отже у суду є підстави для застосування крайнього заходу впливу до відповідача у виді позбавлення батьківських прав, що також обумовлюється необхідністю захисту інтересів дитини. Суд встановив, що відповідач знає про обов`язки у відношенні до дитини, однак не вживає жодних заходів з їх реалізації, не намагається спілкуватися з дитиною за наявних сучасних засобах комунікації, не надається жодної допомоги будь-якого характеру, що може свідчити лише про свідоме ухилення особи від виконання її батьківських обов`язків. Кожна дитина має право на захист своїх цивільних прав, а цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Суд оцінює доводи обох сторін та ухвалює рішення на підставі встановлених обставин на підставі належних, допустимих, достатніх і достовірних доказах. ЦПК України також передбачена можливість здійснення заочного розгляду справи, чим законодавець забезпечив можливість захисту інтересів особи у випадку неможливості заслухати позицію відповідача та оцінити його доводи. Суд вважає, що органом опіки та піклування зібрано достатньо доказів, що свідчать про наявність ознак ухилення відповідача від виконання ним своїх батьківських обов`язків. Крім того, при вирішенні спору судом враховано, що визначений спосіб захисту передбачений законодавцем в першу чергу не з метою впливу на неправомірну поведінку відповідача, який ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а з метою захисту інтересів дитини, тобто при такому вирішенні спору також буде досягнуто справедливий баланс інтересів як дитини, в інтересах якої звернувся позивач, яка не отримує виховання та допомоги від відповідача, який ухиляється від виховання дитини, а отже не виконує свої батьківські обов`язки. Також, згідно з частиною третьою статті 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. На думку суду, належним та достатнім розміром аліментів слід визнати 1/4 частину від доходу відповідача. Оскільки дитина наразі проживає з матір`ю аліменти слід стягнути на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved