Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

Заявник [PERSON] , в інтересах якої діє законний представник - [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Малий Р.А., звернулася до суду із заявою про оголошення померлим [PERSON] . Свої вимоги заявник мотивує тим, що [INFO] під час виконання бойового завдання загинув [PERSON] , із яким у [PERSON] є спільні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На момент загибелі [PERSON] членами його сім`ї були: [PERSON] та їх спільні діти: [PERSON] та [PERSON] . Матір [PERSON] померла [INFO] , а батько - [PERSON] в лютому 1974 року покинув сім`ю з невідомих причин і більше не повертався додому, жодних звісток про себе не подавав. Рішенням суду від 20.05.2022 року по справі №686/8229/22 [PERSON] визнано безвісно відсутнім за місцем його постійного проживання з 01.03.1974 року. [PERSON] не може реалізувати своє право на отримання одноразової грошової допомоги після загибелі [PERSON] , в частині, яка припадає на батька загиблого військовослужбовця, оскільки рішення про визнання особи безвісно відсутнім не прирівнює юридичні наслідки як для особи, яка оголошена померлою. А тому, просить задовольнити заявлені вимоги. Ухвалою судді від 29 липня 2024 року по справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду. Представник заявника в судовому засіданні вимоги заяви підтримав повністю, просив її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що заперечень проти задоволення заяви немає. Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, подав до суду пояснення та просив відмовити в задоволенні заяви. Інші представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника заявника, суд приходить до висновку про задоволення вимог заяви з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 20.05.2022 року по справі №686/8229/22 визнано [PERSON] , 1951 року народження, уродженця м. Душанбе Таджикської ССР, безвісно відсутнім за місцем його постійного проживання - [ADDRESS] з 1 березня 1974 року. Як вбачається із відповіді Департаменту цифрової трансформації, інформаційних технологій та кібербезпеки Міністрества соціальної політики України від 07.06.2024 року вих. №2430/0/290-24/19, що станом на 06.06.2024 року в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб інформація про [PERSON] відсутня. [INFO] [PERSON] , головний сержант ВЧ [NUMBER] , загинув під час виконання бойового завдання в с. Бражківка Ізюмського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 08.04.2022 року. Як встановлено рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 20 травня 2022 року у справі № 686/8229/22 на момент загибелі [PERSON] членами його сім`ї були заявниця - [PERSON] та їх діти - [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Матір [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] [INFO] року спадкоємцем першої черги за законом всього її спадкового майна був її син - [PERSON] . [PERSON] із заявою про прийняття спадщини не звертався. Отже, судом не здобуто будь-яких відомостей з місця проживання, місця знаходження належної нерухомості, Державної прикордонної служби, на підтвердження ймовірного місця перебування [PERSON] 1951 року народження. Відповідно до ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Відповідно до ст. 305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців. У статті 306 ЦПК України, зокрема визначено обов`язкове зазначення для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Ці відомості дозволяють визначити право осіб на звернення до суду в справі цієї категорії, коло заінтересованих осіб, необхідні докази. За змістом ст.307, 308 ЦПК України, якими визначено порядок розгляду судом справ про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи внутрішніх справ або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме. Суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Оголошення особи померлою, засноване на презумпції її смерті, є юридичним фактом, що дає підставу для припущення про припинення цивільної правоздатності цієї особи. Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", слід звернути увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Відповідно до ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Відповідно до ст. 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Згідно ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заяви [PERSON] , в інтересах якої діє законний представник - [PERSON] про оголошення померлим [PERSON] , оскільки з березня 1974 року відсутні будь-які відомості про його місце перебування. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved