Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-07 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та відповідача. 22 квітня 2024 року представник позивача діючи в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, у якому просив розірвати шлюб укладений між позивачем та відповідачем зареєстрований 20.10.2016 року виконавчим комітетом Степанівської сільської ради Суворовського району м. Херсона, актовий запис №09. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20 жовтня 2016 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у подружжя не склалося, між ними зникли взаємоповага і почуття, що були на момент укладення шлюбу, спільне господарство не ведеться, шлюбних відносин не підтримують з 2023 року. На даний час шлюб носить формальний характер та без фактичних сімейних відносин, а тому подальше сумісне життя, примирення, збереження сім`ї, позивач вважає неможливим та таким, що суперечить його інтересам. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. ІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.05.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання призначено на 22.07.2024 року. У час призначений для розгляду справи судове засідання не відбулося у зв`язку із перебуванням головуючого у нарадчій кімнаті з розгляду іншої цивільної справи. Судове засідання призначено на 08.08.2024 року. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлено належним чином, у поданому до суду разом із позовною заявою клопотанні, представник позивача просив розглянути справу без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав просив позов задовольнити, не заперечував проти вирішення справи при заочному її розгляді. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлено належним чином, у поданій до суду 22.07.2024 року заяві, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Таким чином, дослідивши подані позивачем матеріали та документи та відповідачем заяву, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені сторонами обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. 20 жовтня 2016 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, про що 20.10.2016 року виконавчим комітетом Степанівської сільської ради Суворовського району м. Херсон складено відповідний актовий запис №09 та 20.10.2016 року видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: - сина, [PERSON] , [INFO] , про що 17.04.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні зроблено відповідний актовий запис №241 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Подружнє життя у сторін не склалося. Шлюбних стосунків не підтримують та з 2023 року спільне господарство не ведеться. Шлюб носить формальний характер. Будь-яких майнових претензій у сторін один до одного на час вирішення справи не заявлено. Спору з приводу визначення місця проживання дитини та її утримання після розірвання шлюбу сторонами не заявлено. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу Судом не встановлено. ІV. Оцінка Суду. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною другою статті 112 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позовні вимоги визнає, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право за статтею 113 СК України після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторонами не завлено вимогу про зміну прізвищ після розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність неповнолітньої дитини та обставини життя подружжя, Суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. V. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 1 та 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем не заявлено вимогу про стягнення судових витрат з відповідача.

Outcome: approved