Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] через представника [PERSON] 05 лютого 2024 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 14 серпня 2014 року між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 грудня 2018 року шлюб розірвано. 19 лютого 2021 року вони знову уклали шлюб. Рішенням від 26 серпня 2022 року Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська шлюб між позивачем та відповідачем був розірваний. За час перебування у шлюбі ними було набуто у власність наступне майно: - квартира [ADDRESS] ; - автомобіль КІА К5 2013 року випуску. Право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за відповідачем 22.03.2017 року на підставі договору купівлі-продажу від 22.03.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Донецької області, реєстровий номер 701. Автомобіль КІА К5 2013 року випуску, сірого кольору VIN-код [NUMBER] , зареєстрований 15.04.2021 року за гр. [PERSON] на підставі Одеської вантажної митної декларації та посвідчення митниці від 09 березня 2021 року. Позивач вважає, що як квартира так і автомобіль були придбані за час перебування у шлюбі, а тому вони є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 29.01.2024 року, автомобіль КІА К5 2013 року випуску, сірого кольору, VIN-код [NUMBER] 08 лютого 2023 року змінив реєстрацію власника на підставі договору, укладеному в ТСЦ 1444. Отже, автомобіль КІА К5 2013 року випуску, який є спільною сумісною власністю позивача та відповідача, був відчужений відповідачем після розірвання шлюбу без згоди на те позивача. Позивач просить визнати право спільної сумісної власності за [PERSON] та [PERSON] на: квартиру [ADDRESS] та на автомобіль КІА К5 2013 року випуску. Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] та стягнути з [PERSON] на свою користь кошти в сумі 118\~600,00 грн в якості компенсації 1/2 частини вартості автомобіля КІА К5 2013 року випуску. 05 лютого 2024 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Філь О.Є. 07 лютого 2024 року ухвалою судді справу прийнято до свого провадження, надано відповідачу 15 - денний строк на подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження та призначено підготовче засідання на 06 березня 2024 року. 06 березня 2024 року підготовче засідання відкладено на 24 квітня 2024 року. Позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] у підготовче засідання не з`явилися, надали суду заяву про проведення підготовчого засідання без їх участі. Відповідач [PERSON] , представник відповідача [PERSON] у підготовчому засіданні не заперечували проти призначення справи до судового розгляду. Інших клопотань від сторін не надійшло, справу призначено до судового розгляду на 08 травня 2024 року. 08 травня 2024 року розгляд справи відкладено на 05 червня 2024 року. 05 червня 2024 року розгляд справи відкладено на 30 липня 2024 року. Позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. На задоволенні позовних вимог наполягають. Відповідач [PERSON] ,\~представник відповідача\~ [PERSON] про дату,\~час і\~місце судового\~засідання повідомлені\~належним чином,\~в судове\~засідання не\~з`явилися. Представником відповідача [PERSON] надіслано до суду відзив на позовну заяву в якому вона зазначила, що у період часу з березня 2018 року по 18.02.2021 року сторони у справі не перебували у зареєстрованому шлюбі, транспортний засіб КІА 5, 2013 року випуску був замовлений [PERSON] 04.01.2021 року за власні кошти, тобто, зазначений транспортний засіб є особистою приватною воластістю [PERSON] та не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Крім цього, позивач не додав до позовної заяви жодний документ, який би підтверджував його матеріальну спроможність придбати зазначений транспортний засіб, тому представник відповідача просить відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представником позивача [PERSON] надано відповідь на відзив в якому він зазначив, що товарно-транспортна накладна це основний документ на перевезення вантажів, даний документ не відноситься до документів з яких слідує право власності на товар. Саме позивач, відповідно до банківської квитанції, що додається, оплатив 4500 доларів США 03 грудня 2020 року. Реєстрація авто відбулася за відповідачем 15.04.2021 року на підставі Одеської вантажної митної декларації та посвідчення митниці від 09 березня 2021 року. Дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав: Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб 14 серпня 2014 року, рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 грудня 2018 року шлюб розірвано, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.13). Відповідно копії свідоцтва про шлюбу, серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 19 лютого 2021 року (а.с. 12). Право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за відповідачем 22.03.2017 року на підставі договору купівлі-продажу від 22.03.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Донецької області, реєстровий номер 701 (а.с. 37-38). Відповідно до звіту про оцінку майна вартість квартири [ADDRESS] , складає 198\~116,40 грн (а.с. 14-15). Автомобіль КІА К5 2013 року випуску, сірого кольору VIN-код [NUMBER] , зареєстрований 15.04.2021 року за гр. [PERSON] на підставі Одеської вантажної митної декларації та посвідчення митниці від 09 березня 2021 року. Відповідно висновку експертної оцінки автомобіля КІА К5, сірого кольору VIN-код [NUMBER] , 2013 року випуску, його вартість складає 237\~200,00 грн (а.с. 16-36). Відповідно копії листа Територіального сервісного центру МВС № 1242 від 09.08.2022 року 15 квітня 2021 року автомобіль КІА К5, номерний знак [NUMBER] , 2013 року випуску, сірого кольору, VIN-код [NUMBER] , зареєстрований за гр. [PERSON] , [INFO] , на підставі Одеської вантажної митної декларації № UA500510/2021003111 та посвідчення [NUMBER] від 09 березня 2021 року. Станом на 05 серпня 2022 року власник вищезазначеного автотранспорту не змінювався (а.с. 42). Відповідно реєстраційної кратки ТЗ 08 лютого 2023 року автомобіль КІА К5, номерний знак [NUMBER] , 2013 року випуску, сірого кольору, VIN-код [NUMBER] , перереєстрований на нового власника [PERSON] по договору, укладеному в ТСЦ (а.с. 41). Згідно із\~ч.ч.\~1,\~2\~ ст.\~60\~СК України\~майно,\~набуте подружжям\~за час\~шлюбу,\~належить дружині\~та чоловікові\~на праві\~спільної сумісної\~власності незалежно\~від того,\~що один\~з них\~не мав\~з поважної\~причини (навчання,\~ведення домашнього\~господарства,\~догляд за\~дітьми,\~хвороба тощо)\~самостійного заробітку\~(доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано ст. 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння. Користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є в спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя закріплено ст. 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разінеподільності присуждається одному із подружжя, якщо іншого не визначено домовленістю між ними (ч.ч1,2 ст. 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (ч.2 ст. 364 ЦК України). Згідно ст.. 355 ЦК України право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Відповідно ч.ч. 1-3 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частиною 1 ст. 71 СК України передбачено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2176,58 грн. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved