Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

Короткий виклад обставин справи та правова позиція позивача. Уповноважений представник позивача АТ АКБ «Львів» - Вертас М. М., 13.02.2024 року звернулася у Залізничний районний суд м. Львова із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якій просить суд: - стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 15808/005/2022 від 05.01.2022 року у розмірі 11 836 грн. 89 коп., з яких 9 683 грн. 50 коп. - заборгованість за кредитом, 2 153 грн. 39 коп. - заборгованість за процентами; - судові витрати покласти на відповідача (а.с. 1-2). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.01.2022 року АТ АКБ «Львів» та [PERSON] укладено кредитний договір № 15808/005/2022, відповідно до якого банк зобов`язався надати у власність позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000 грн. 00 коп. зі сплатою 37, 8% річних за користування кредитом, на строк до 04.01.2024 року. Прийняті на себе зобов`язання, щодо видачі кредиту банк виконав у повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером № 136339 від 05.01.2022 року. Однак відповідач свої кредитні зобов`язання належним чином не виконує, тому станом на 04.01.2024 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 11 836 грн. 89 коп., з яких: заборгованість за кредитом 9 683 грн. 50 коп., заборгованість за процентами 2 153 грн. 39 коп. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, позивач просить позов задовольнити. Рух справи в суді. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.02.2024 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю - Галайко Н. М. (а.с. 33). Судом у порядку ч. 6 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) 13.02.2024 року направлялись запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі. Окрім цього, повторно запит направлявся 15.05.2024 року (а.с. 34, 35). Відповідь на вказаний запит надійшла до суду 05.06.2024 року (а.с. 36). Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 05.06.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні). Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с. 37-38). Позиція учасників справи. У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні), дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Суд зазначає, що згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 12 ЦПК України передбачає, зокрема те, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Положеннями ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Встановлені судом фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 05.01.2022 року між АТ АКБ «Львів» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 15808/005/2022, згідно якого позивач зобов`язався надати позичальнику кредит на суму 10 000 грн. 00 коп. зі сплатою 37, 8% річних за користування кредитом, на строк до 04.01.2024 року (а.с. 4-6). Видача кредиту здійснюється одноразово, безготівково на поточний рахунок позичальника (п. 1.4 договору). Сторони узгодили, що банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісії та інших платежів за договором у разі несвоєчасної сплати процентів та/або повернення суми кредиту (п. 2.3.2 договору). За користування кредитом позичальник сплачує банку фіксовану процентну ставку в розмірі 37, 8% (п. 3.2 договору). З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 15808/005/2022 від 05.01.2022 року, укладеним між АТ АКБ «Львів» та [PERSON] , встановлено, що станом на 04.01.2024 року заборгованість відповідача [PERSON] перед банком становить 11 836 грн. 89 коп., з яких: заборгованість за кредитом 9 683 грн. 50 коп., заборгованість за процентами 2 153 грн. 39 коп. (а.с. 3). Копією меморіального ордера № 136339 від 05.01.2022 року стверджується, що позивач повністю виконав свої зобов`язання за кредитним договором № 15808/005/2022 від 05.01.2022 року, надавши [PERSON] кредитні кошти в сумі 10 000 грн. 00 коп. (а.с. 11). З копії листа-вимоги про дострокове виконання зобов`язання № 1060/0-07 від 20.09.2022 року вбачається, що АТ АКБ «Львів» зверталося до відповідача з вимогою погасити заборгованість за кредитним договором № 15808/005/2022 від 05.01.2022 року (а.с. 12). Окрім цього, наданою позивачем випискою про рух коштів по рахунку відповідача за період з 05.01.2022 року по 04.01.2024 року підтверджується рух коштів по його рахунку, у тому числі отримання та використання кредитних коштів відповідачем (а.с. 19-27). Також, [PERSON] підписано паспорт споживчого кредиту, у якому останнього ознайомлено із основними умовами кредитування, інформацією щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту (а.с. 9-10). Застосоване судом законодавство. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Згідно ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, який повинен виконуватися, виходячи зі змісту норм матеріального права та з урахуванням умов і змісту самого договору. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно правил ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Мотиви прийняття рішення та висновки суду. Так, надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості як відповідальності за невиконання умов кредитного договору. Будь-яких доказів, які б спростували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачем суду не надано. На час розгляду справи в суді відповідач простроченої кредитної заборгованості не погасив. Відповідачем не надано доказів, які б підтверджували хоча б часткове належне виконання ним зобов`язань взятих перед банківською установою, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги у цілому. Суд враховує, що одним із принципів цивільного судочинства є змагальність сторін, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та відповідно, несе ризик настання наслідків, пов`язаний із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, з огляду на наведені положення закону, виходячи із меж заявлених позовних вимог та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку, що є правові підстави для задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача кредитної заборгованості у розмірі 11 836 грн. 89 коп., тобто у межах заявлених позовних вимог. Судові витрати по справі. Згідно з п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Щодо судового збору. За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції № 391007 від 08.02.2024 року (а.с. 32) позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 028 грн. 00 коп. З огляду на те, що заявлені позовні вимоги задоволено повністю, то на підставі ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений таким судовий збір у розмірі 3 028 грн. 00 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved