Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу. У позовній заяві посилався на те, що 23.11.2020 року ним та відповідачем було укладено договір позики. Відповідно до умов договору позивач [PERSON] надав відповідачу [PERSON] грошові кошти у сумі 74495, 96 грн., що на час отримання позики еквівалентно 2610,00 доларам США. Кошти відповідач зобов`язався повернути до 01.01.2024 року, що підтверджується розпискою. Як передбачено договором позики, поверненню позивачу підлягає сума у розмірі, що еквівалентний 2610,00 доларам США на час оплати. За неналежне виконання відповідачем зобов`язання договором передбачена сплата штрафних санкцій у розмірі 1% від неповернутої суми позики за кожен день прострочення. Борг до даного часу відповідачем не повернуто. Тому позивач просив суд стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу за договором позики у розмірі 99185,22 грн., штрафні санкції за прострочення повернення боргу у розмірі 99185,22 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 15000 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 1983,70 грн. Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 05 червня 2024 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подав. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, уповноваживши адвоката Нікітенка Д.Ю. представляти його інтереси в суді. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. При цьому посилався на обставини, викладені в позовній заяві. Просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав. За таких обставин, відповідно до ст. ст. 280, 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 23.11.2020 року між [PERSON] (позикодавець) та [PERSON] ( позичальник) укладено договір позики, відповідно до умов якого позикодавець надає позичальнику грошові кошти у сумі 74495,96 грн., що на день передачі коштів відповідає еквіваленту 2610 доларів США, а позичальник зобов`язується надані кошти у повному обсязі у порядку та на умовах, передбачених цим договором. (а.с.13). Відповідно до умов договору позики, повна (загальна) сума позики, наданої позичальнику, підлягає поверненню позикодавцеві в строк до 01.01.2024 року. Отримання грошових коштів підтверджено письмовою\~ розпискою, складеною відповідачем [PERSON] (а.с.14). Також, судом встановлено, що [PERSON] звертався до [PERSON] із претензією від 09.04.2024 року про порушення умов договору позики, однак відповідачем борг до даного часу не повернуто./а.с.17-19/ Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому\~одна сторона (боржник) зобов`язана\~вчинити на\~користь другої\~сторони (кредитора)\~певну дію\~(передати\~майно,\~виконати роботу,\~надати послугу,\~сплатити гроші\~тощо)\~або утриматися\~від певної\~дії,\~а кредитор\~має право\~вимагати від\~боржника виконання\~його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11\~цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 1046\~ЦК України\~передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України). Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки. Саме такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 464/3790/16-ц. Частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Згідно з статтями 526, 530, 610, частини другої статті 612\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).\~\~А відповідно до\~статті 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як встановлено судом,\~ сторони в належній формі уклали договір, за яким відповідач взяв на себе зобов`язання повернути кошти в розмірі 74495,96 грн. в строк до 01.01.2024 року. Згідно п. 1 договору позики у випадку зміни в бік звільнення курсу гривні до долару США від курсу, який діяв на дату надання позики, позика підлягає поверненню таким чином, щоб розмір повернутої позики або її частини відповідав доларовому еквіваленту суми позики за курсом продажу долару США, встановленому в НБУ на день повернення позики. Тому визначення позивачем суми боргу в розмірі 99185,22 грн. як еквіваленту 2610 доларів США за курсом НБУ на день направлення відповідачу позивачем претензії з вимогою повернення позики в повній мірі відповідає умовам договору позики, укладеного сторонами. Приписами ч. 3 ст.\~12,\~ч.1 ст.81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Будь-яких заперечень щодо наведеного позивачем розрахунку боргу та встановлених судом обставин справи відповідачем не надано. Приймаючи до уваги те, що відповідач [PERSON] у визначений строк не виконав взятого на себе зобов`язання та не повернув грошові кошти, отримані в борг за договором позики, позовні вимоги, щодо стягнення з\~ нього 99185,22 грн., що є еквівалентним 2610 доларів США, в рахунок погашення боргу\~ є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи вимогу про стягнення з відповідача штрафних санкцій за прострочення повернення боргу, суд виходить з наступного. Відповідно до п.4 договору позики від 23.11.2020 року, у разі, коли позичальник не повернув позикодавцю надану позику в установлений згідно з умовами договору строк, за вимогою позикодавця, позичальник зобов`язаний сплатити санкції у вигляді штрафу. Розмір штрафу, за згодою сторін, становить 1% від неповерненої суми позики за кожен день прострочення. Як вбачається з матеріалів справи, розмір нарахованої неустойки за порушення умов договору становить 99185,22 грн. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення неустойки підлягає до задоволення. З відповідача на корить позивача підлягає стягненню неустойка у розміні 99185,22 грн. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати позивача складаються з витрат на оплату судового збору у розмірі 1983 грн. 70 коп., та витрат на професійну правничу допомогу 15000 грн. 00 коп. Оскільки позов судом задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення 1983 грн. 70 коп. - на відшкодування понесених судових витрат з оплати судового збору, а також 15000 грн. на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума у розмірі 215354 грн. 14 коп.

Outcome: approved