Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] , був головою колгоспного двору, у приватній власності якого був жилий будинок по [ADDRESS] . За вказаним домогосподарством закріплено земельну ділянку для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських споруд площею 0,43 га. Станом на 15.04.1991 в даному господарстві були зареєстровані: голова двору [PERSON] , дружина [PERSON] , син [PERSON] та онук [PERSON] . Голова двору [PERSON] помер [INFO] . Спадкоємцями його прав і обов`язків є його дружина [PERSON] та син [PERSON] . Однак, юридично свої спадкові права після смерті голови двору вони не оформили. [INFO] померла [PERSON] . Спадкоємцем її прав та обов`язків є син [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] мав у власності 3/4 частини вищевказаного домогосподарства. Померлий [PERSON] залишив заповіт, згідно якого, житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться по [ADDRESS] -Пільний заповів синові [PERSON] . Таким чином позивач претендує на житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] . Проте, звернувшись до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що не надав нотаріусу оригінали правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності на житловий будинок по [ADDRESS] . В судове засідання сторони не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Від позивача [PERSON] , через поштове відділення, поступила заява про розгляд справи без його відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , через канцелярію суду, подала заяву в якій просить суд розгляд даної справи проводити за її відсутності. Заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Зазначає, що жодного спору у неї із сторонами справи немає відносно вказаного у позовній заяві житлового будинку по [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] , через канцелярію суду, подав заяву в якій зазначив, що заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Судовий розгляд справи просить проводити за його відсутності. Зазначив, що жодного спору у нього із сторонами немає відносно вказаного у позовній заяві житлового будинку по [ADDRESS] . Передбачених ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої цієї статті). Згідно ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може гуртуватись на припущеннях. Із копії свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] виданого 08.02.2023 Городенківським відділом ДРАЦС у Коломийському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] відповідач [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 27.09.2016 Городенківським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області батьками відповідачки [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . За заповітом від 22.01.2020 посвідченого секретарем Ясенево-Пільнівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті розпорядив належне йому майно між [PERSON] (онуком), сином [PERSON] , сином [PERSON] та дочкою [PERSON] . Зокрема, синові (позивачу) [PERSON] , 1972 р.н., заповів житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою [ADDRESS] , земельну ділянку згідно Державного акту серії ЯЖ № 550118 та земельну ділянку згідно Державного акту серії ЯЖ № 550117 в рівних частинах: [PERSON] , 1972 р.н. (позивачу), [PERSON] , 1978 р.н. (відповідач), [PERSON] , 1976 р.н. (відповідачу). Заповіт зареєстровано в журналі реєстрації нотаріальних дій за № 5 . (а.с.28) [PERSON] помер [INFO] у віці 82 роки в с. Ясенів-Пільний Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 629, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 11.10.2022 Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). (а.с.14) На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс України 2003 р. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Із довідки № 2522779 виданої 21.12.2023 начальником ЦНАП Городенківської міської ради вбачається, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був зареєстрований на день смерті за адресою: [ADDRESS] та разом з ним на день його смерті за вказаною адресою був зареєстрований [PERSON] , [INFO] (а.с.21) Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Із копії спадкової справи № 416/2022, яка надана суду Городенківською ДНК, вбачається, що 27.12.2022 до Городенківської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька звернулися [PERSON] та [PERSON] , а 30.12.2022 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом та за законом після смерті батька звернулася [PERSON] . 13.01.2023 до державного нотаріуса від [PERSON] поступила заява в якій [PERSON] відмовився від належного йому за заповітом діда [PERSON] спадкового майна на користь [PERSON] , [INFO] . Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 71040503 від 27.12.2022 свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи після смерті спадкодавця [PERSON] , номер у спадковому реєстрі 70096472. Також, 05.01.2024 між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] укладено договір про поділ спадщини. Відповідно до ч.4 даного Договору до складу спадкового майна, що підлягає поділу за цим договором, входить: земельна ділянка площею 0,0565 га, що розташована по [ADDRESS] , не приватизовані земельні ділянки площею 0,3400 га та 0,2900 га, що розташовані на території села Ясенів-Пільний, не приватизована земельна ділянка площею 0,2100 га, що розташована на території [ADDRESS] . Після укладення цього договору у спадщину, зокрема позивачу [PERSON] переходить не приватизована земельна ділянка площею 0,2100 га , цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована на території [ADDRESS] та не приватизована земельна ділянка площею 0,2900 га цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території [ADDRESS] . Договір про поділ спадщини може укладатися спадкоємцями незалежно від виду спадкування - за заповітом або законом. Водночас, містити умову про зміну розміру часток у спадщині договір про поділ спадщини може лише в межах правовідносин спадкування за законом. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1845/02-31 від 19.12.2023 державний нотаріус Городенківської ДНК відмовив позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , на житловий будинок [ADDRESS] , який належав [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого був його син [PERSON] , який прийняв спадщину, однак не оформив своїх спадкових прав на вищевказане майно. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом актів громадянського стану та копії Архівної довідки № М-4(Ц)/06-06 від 11.01.2023 виданої Державним архівом Івано-Франківської області вбачається, що тато позивача [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . (а.с.16,17) [PERSON] (дід позивача) помер [INFO] в с. Ясенів-Пільний Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 16, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 01.07.1997 Ясеневопільнівською с/Радою Городенківського району. (а.с.18) На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Із довідки № 382 виданої 20.12.2023 Ясенево-Пільнівським старостинським округом Городенківської міської ради вбачається, що на час смерті [PERSON] проживав і був зареєстрований по [ADDRESS] та разом з ним були зареєстровані: дружина [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , та онук [PERSON] , [INFO] (а.с.24). З копії спадкової справи № 31/2003, яка дана суду Городенківською ДНК вбачається, що 24 січня 2003 до Городенківської ДНК із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] звернувся син [PERSON] та 24.01.2003 державним нотаріусом посвідчено свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , на спадкове майно, яке складається із права на земельну частку (пай), що належала померлому на підставі сертифікату про земельну частку (пай) серії РН № 224248. З наведеного слідує, що батько позивача [PERSON] прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] . Випискою з інвентаризаційних матеріалів № 11062 виданою 24.10.20023 ОКП « Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» стверджується, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] належав на праві власності [PERSON] (гол.кол.двору) на підставі свідоцтва про право власності виданого Городенківським РВК 23.09.1987 на підставі рішення цього ж виконкому № 173 від 12.08.1987. Із довідки № 311 виданої 18.07.2024 Ясенево-Пільнівським старостинським округом Городенківської міської ради вбачається, що адресний номер на житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] змінений з [ADDRESS] , згідно по господарських книг. З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] встановлено, що вищевказаний житловий будинок споруджений(реконструкція) в 1940р, інші господарські - 1940, 1960 роках. Відповідно до звіту житлового будинку з надвірними спорудами складеного ЕТВО «Придністров`я» на підставі договору № 40 від 22.02.2024, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] станом на 23.02.2024 становить 128 000 грн. За даним господарством закріплено земельні ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0,4300 га, для ведення особистого селянського господарства - 0,3700 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - 0,2384 га, що підтверджується довідкою № 384 виданою 20.12.2023 Ясенево-Пільнівським старостинським округом Городенківської міської ради. Згідно інформації з Державного реєстру речових про на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 387820357 формованої 22.07.2024 відомості щодо права власності на житловий будинок по [ADDRESS] - відсутні. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Станом на 15.04.1991 в житловому будинку по [ADDRESS] були зареєстровані: голова двору [PERSON] , дружина [PERSON] , син [PERSON] , онук [PERSON] , що підтверджується довідкою № 381 виданою 20.12.2023 Ясенево-Пільнівським старостинським округом Городенківської міської ради. Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з частиною 1 статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до статті 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22.12.1995 року, частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до частини 1 статті 1226 Цивільного кодексу України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Із матеріалів справи та вищенаведеного слідує, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] відносився до колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 в даному колгоспному дворі проживав голова двору [PERSON] , дружина [PERSON] , син [PERSON] та онук [PERSON] ,. Таким чином, їх частки у вказаному майні становила по 1/4. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися. Член двору [PERSON] померла [INFO] в с. Ясенів-Пільний Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис за № 18, до доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 28.05.2004 Ясеневопільнівською с/радою Городенківського району Івано-Франківської області. На час смерті [PERSON] проживала і була зареєстрована по [ADDRESS] та разом з нею були зареєстровані: син [PERSON] , [INFO] , та онук [PERSON] , [INFO] , що вбачається із довідки № 383 виданої 20.12.2023 Ясенево-Пільнівським старостинським округом Городенківської міської ради. Із копії спадкової справи № 528/2006, яка надана суду Городенківською ДНК вбачається, що 07.07.2006 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] до нотаріальної контори звернувся син [PERSON] .07 липня 2006 державним нотаріусом Городенківської РДНК Паньків П.Д. посвідчено свідоцтво про право на спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] спадкоємцем якої є син [PERSON] , на спадкове майно. Яке складається із сертифікату на право на земельну частку (пай), що належала померлій [PERSON] згідно рішення Городенківської РДА від 09.02.2000 за № 51р. Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 5680570 свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію видач свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] , спадкоємцем якої є [PERSON] , номер у Спадковому реєстрі 40159137, номер у нотаріуса 528. (а.с.75-81) Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті голови двору [PERSON] та після смерті члена двору [PERSON] спадщину прийняв їхній син [PERSON] , що стверджується копіями спадкових справи у матеріалах справи. Спадкове майно, на яке було видано свідоцтва про право на спадщині після їх смерті складалося із земельних ділянок. Таким чином, [PERSON] (тато позивача) прийнявши спадщину на належне його батькам майно, фактично прийняв спадщину і на нажену батькам частку у житловому будинку по [ADDRESS] , проте юридично не оформив своїх спадкових прав на належну батькам частку вищевказаного житлового будинку. Таким чином, частка [PERSON] в житловому будинку по [ADDRESS] становила 3/4 ( тобто, 1/4 в порядку спадкування після смерті тата, 1/4 в порядку спадкування після смерті мами та 1/4 як члену колгоспного двору). Також, 1/4 частка будинковолодіння по [ADDRESS] - Пільний належить позивачу як члену колишнього колгоспного двору. Після смерті батька [PERSON] позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, а саме житловий будинок по [ADDRESS] , який батько заповів позивачу згідно заповіту від 22.01.2020. Однак, у зв`язку з відсутністю документа, який підтверджує право власності спадкодавця на житловий будинок, позивач на даний час не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Як зазначила державний нотаріус Городенківської ДНК [PERSON] у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.12.2023 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належав [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого був його син [PERSON] , який прийняв спадщину, однак не оформив своїх спадкових прав на вищевказане майно у зв`язку з чим спадкоємець [PERSON] (позивач) не надав документ, який посвідчував би право власності спадкодавця на житловий будинок. Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами не встановлено, відповідачі не заперечили відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. При винесенні рішення судом враховується і те, що на даний час відповідно до вимог Постанови ВРУ "Про утворення та ліквідацію районів" №807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області. На підставі ст.ст. 120, 123, 548, 549, 551 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 1216, 1222, 1258, 1241, 1261,1274, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved