Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-11 00:00:00

[PERSON] у квітні 2024 року подала до суду позов до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Кременецька державна нотаріальна контора, у якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном у два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Витрати по справі просить покласти на неї. Позивачка обґрунтовувала пред`явлений позов тим, що [INFO] померла її мачуха [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина у виді двох земельних ділянок площею 2,36 га та 0,56 га, які розташовані на території колишньої Білокриницької сільської ради, а теперішньої Кременецької міської ради, та частини житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] . За життя [PERSON] залишила заповіт, відповідно до якого все належне майно заповіла їй. Позивачка вказала, що з листопада 1999 року разом із своєю сім`єю проживає у м. Дніпро. На похороні у [PERSON] не була через карантинні обмеження, вік та далеку дорогу. У квітні 2024 року вона звернулася до адвоката Трачука І.В. для отримання консультації відносно своїх спадкових прав, де їй було роз`яснено те, що вона не відноситься до спадкоємців за законом після померлої [PERSON] так як відсутні документи про її удочеріння [PERSON] 09 квітня 2024 року адвокатом було подано до Білокриницького старостинського округу запит про те, чи складався [PERSON] заповіт. Із відповіді на адвокатський запит, яку отримав адвокат 09 квітня 2024 року, їй стало відомо, що [PERSON] склала на її ім`я заповіт відповідно до якого все майно заповіла їй. Як спадкоємець за заповітом після смерті [PERSON] звернулася 09 квітня 2024 року до Кременецької державної нотаріальної контори із проханням видати свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно. Однак нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, вважає, що шестимісячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини пропустила у зв`язку з обставинами, які є об`єктивними та істотними, не залежали від її волі та спричинили неможливість своєчасно оформити свої спадкові права. Просить врахувати фундаментальний принцип спадкового права як свобода заповіту, який включає в себе необхідність поваги до волі заповідача та обов`язковість її виконання, що є підставою для задоволення позову. У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися. Представник позивачки подав заяву про розгляд справи у його відсутності. 13.05.2024 від відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позов у якому відповідачка зазначила, що позов не визнає, оскільки в позові вказана частка 1/2 будинковолодіння по [ADDRESS] (змінена назва і номер будинку, який належав [PERSON] , спадкоємцем якого був його син [PERSON] і її батько, який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав через тривалу хворобу. Спадкоємцем майна [PERSON] є вона, спадщину прийняла і отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Після смерті бабці [PERSON] іншої заяви про прийняття спадщини за заповітом не було, неодноразово з квітня 2022 року повідомляла позивачку про наявність заповіту і необхідність подачі нотаріусу документів. Заповіт [PERSON] був складений по ініціативі [PERSON] , оскільки на спадщину претендували сусіди. Передача у власність частини будинку з господарсько-побутовими будівлями по [ADDRESS] [PERSON] може бути при компенсації за домовленістю договором купівлі-продажу, а на іншу частину будинковолодіння, що належала [PERSON] не заперечує щодо продовження позивачці строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідачка в судове засідання не з«явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 29.04.2024 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. 23.05.2024 від представника позивачки адвоката Трачука І.В. надійшла відповідь на відзив у якому представник заперечив доводи відповідачки, які нею наведені у відзиві на позов та подав клопотання про витребування спадкової справи. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 12.06.2024 клопотання представника позивачки задоволено та витребувано в Кременецькій державній нотаріальній конторі спадкову справу після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 23.07.2024 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні встановлено наступне. З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 26 жовтня 1984 року с/ Радою с. Білокриниця Кременецького району Тернопільської області вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , про що видано актовий запис № 3. З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08 грудня 2005 року Білокриницькою сільською радою Кременецького району Тернопільської області вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , про що видано актовий запис № 46. З свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 04.02.2022 Кременецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Івано-Франківськ) вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , про що видано актовий запис № 102. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . З свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого сільською Радою с. Білокриниця Кременецького району Тернопільської області 22.02.1977 вбачається, що [PERSON] і [PERSON] одружилися 10.07.1950. Після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». З повідомлення старости Білокриницького старостинського округу Кременецької міської територіальної громади Пшевлоцького Р. від 09.04.2024 адвокату Трачуку І.В. та заповіту, посвідченого головою Білокриницької сільської ради Кременецького району Тернопільської області Шевчук О.О. 20.09.2017, зареєстрованого в реєстрі за №95 вбачається, що [PERSON] на випадок смерті зробила заповітне розпорядження: все належне їй майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, та все те, що ще буде належати їй на час смерті, а також належні їй майнові права та обов`язки на час смерті заповіла позивачці [PERSON] . З свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого виконкомом Кременецької районної Ради народних депутатів Тернопільської області 14.07.1986 вбачається що частина жилого будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . З Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 455848 від 28.11.2006 вбачається, що спадкодавець [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 2,36 га, кадастровий номер 6123480700010020093. З Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 392073 від 28.1.2006 вбачається, що спадкодавець [PERSON] є власницею земельної ділянки 0,56 га, кадастровий номер 6123480700010010090. З довідки №61/01-01/07 від 11.04.2024, виданої старостою Білокриницького старостинського округу Кременецької міської територіальної громади Пшевлоцьким Р. вбачається, що в с. Білокриниці вулиця Гагаріна була перейменована на вул. Кременецьку на сесії Кременецької міської ради. Рішення від 03 травня 2022 року № 3861. З свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого Будківською сільською Радою Кременецького району 14.09.1968 вбачається, що [PERSON] і [PERSON] одружилися 14.09.1968. Після реєстрації одруження дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». З довідки №80/01-01/07 від 06.05.2024, виданої старостою Білокриницького старостинського округу Кременецької міської територіальної громади Пшевлоцьким Р. вбачається, що журнал реєстрації нотаріальних дій за 2017-2020 роки не містить інформації про вручення посадовими особами Білокриницької сільської ради заповіту [PERSON] позивачці [PERSON] З довідки №89/01-01/07 від 27.05.2024, виданої старостою Білокриницького старостинського округу Кременецької міської територіальної громади Пшевлоцьким Р. вбачається, що у книгах обліку реєстрації заповітів Білокриницької сільської ради відсутня інформація про зміну чи анулювання посадовими особами Білокриницької сільської ради заповіту [PERSON] , посвідченого секретарем Білокриницької сільської ради Шевчук О.О. 20.09.2017. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Кременецької державної нотаріальної контори від 09.04.2024 вбачається, що позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що вона пропустила шестимісячний строк з часу смерті спадкодавця для прийняття спадщини. З матеріалів спадкової справи № 48/2022 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що на підставі заяви відповідачки [PERSON] від 04.04.2022 нотаріусом заведена спадкова справа № 69227480 та встановлено наявність чинного заповіту заповідачем [PERSON] , посвідченого Білокриницькою сільською радою Кременецького району Тернопільської області 20.09.2017 за реєстровим номером 95. Отже, в судовому засіданні встановлено, що позивачка є спадкоємцем майна померлої [PERSON] за заповітом, спадщину у встановленому ЦК України порядку не прийняла. Відповідачка є спадкоємцем за правом представлення, прийняла спадщину у встановленому ЦК України порядку. Позивачка не погодилася з відмовою нотаріуса у видачі їй свідоцтва про право на спадщину на майно померлої [PERSON] за складеним на її ім`я заповітом, переконана, що її право на спадкування підлягає захисту, оскільки вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини у зв`язку з необізнаністю про складення заповіту на її ім`я, що є істотною обставиною та дозволяє суду визначити їй додатковий строк на подання заяви про прийняття спадщини. Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з усталеною практикою Верховного Суду поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є такі, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть застосовуватися, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання положень закону тощо, то немає правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Такі правові висновки викладено у постановах Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Подібний висновок викладений Верховним Судом у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17 (провадження № 61-17764св20), від 26 жовтня 2022 року у справі № 522/17925/16 (провадження № 61-1122св22). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду із позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до пливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. При заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту, крім випадків, передбачених підпунктом 2.5 цього пункту (пункт 2.2. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджено наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5). Отже, закон пов`язує виникнення у нотаріуса обов`язку вчиняти дії щодо сповіщення спадкоємців, перевіряти наявність заповіту. У судовому засіданні встановлено, що у зв`язку із заведенням спадкової справи за зверненням відповідачки 04.04.2022 зі Спадкового реєстру нотаріус [PERSON] отримав інформація щодо наявності заповіту № 61443535, складеного [PERSON] , нотаріус не здійснював виклик спадкоємця за заповітом. З огляду на встановлені обставини, суд приходить до висновку про те, що причини пропуску строку, на які посилалася позивачка, саме незнання про заповіт, є поважними і не залежали від її волі, а тому позов підлягає до задоволення. Доводи відповідачки про те, що позов не визнає, оскільки в позові вказана частка 1/2 будинковолодіння по [ADDRESS] (змінена назва і номер будинку, який належав [PERSON] , спадкоємцем якого був його син [PERSON] і її батько, який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав через тривалу хворобу. Спадкоємцем майна [PERSON] є вона, спадщину прийняла і отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, передача у власність частини будинку з господарсько-побутовими будівлями по [ADDRESS] [PERSON] може бути при компенсації за домовленістю договором купівлі-продажу, а на іншу частину будинковолодіння, що належала [PERSON] не заперечує щодо продовження позивачці строку для подання заяви про прийняття спадщини суд відхиляє, оскільки предметом спору у цій справі є вимога про надання додаткового строку для прийняття спадщини у зв`язку з тим, що, як стверджує позивачка, вона не знала про складення спадкодавцем на її користь заповіту, що й є поважною причиною пропуску такого строку, а не вимога про поділ спадкового майна. Також суд відхиляє доводи відповідачки про те, що після смерті бабці [PERSON] неодноразово з квітня 2022 року повідомляла позивачку про наявність заповіту і необхідність подачі нотаріусу документів, заповіт [PERSON] був складений по ініціативі [PERSON] , оскільки дані доводи не підтверджені відповідачкою належними та допустимим доказами. Судові витрати позивачка просила покласти на неї, а тому суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Outcome: approved