Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-23 00:00:00

Короткий зміст\~позовних вимог,\~а також\~позиції учасників\~справи щодо\~позову. 12 грудня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до Кегичівського районного суду Харківської області із позовом до [PERSON] про усунення особи від права на спадкування. В обґрунтування позову [PERSON] вказала, що вона є рідною сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] , чоловіком якої був відповідач [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок, розташований по [ADDRESS] . Позивач зазначає, що після смерті сестри вона звернулася до нотаріуса та дізналася, що після смерті сестри заведено спадкову справу № 104/2019 за заявою відповідача [PERSON] про прийняття спадщини. Позивач вказує, що відповідач [PERSON] повинен бути усунений від спадкування після смерті [PERSON] у зв`язку із тим, що залишив без допомоги її сестру, яка перебувала у небезпечному для життя стані і позбавлена була можливості вжити заходів до самозбереження через хворобу. [PERSON] зазначає, що спірний житловий будинок було придбано її та [PERSON] батьками [PERSON] та [PERSON] . Її сестра [PERSON] разом із сином [PERSON] проживала у цьому будинку. Восени 1999 року [PERSON] загинув в дорожньо-транспортній пригоді і [PERSON] залишилася проживати сама у цьому будинку. У 2010 році сестра познайомила членів сім`ї з своїм майбутнім чоловіком [PERSON] . Останній переїхав до неї жити і після цього стосунки між нею, позивачкою, та сестрою різко погіршилися, вони припинили спілкуватися, так як чоловік сестри [PERSON] був проти такого спілкування. У 2017 році між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що вона, позивачка спочатку навіть не знала. Зі слів працівників Кегичівського ДРАЦС їй стало відомо, що [PERSON] наполягав на проведенні реєстрації шлюбу вдома, так як сестра вже не могла самостійно прийти до цієї установи, що свідчить про те, що остання вже у той час була у хворобливому стані та можливо не розуміла, що її змушують укласти шлюб. Її сестра прожила у шлюбі лише два роки, була молодшою від чоловіка на шість років і не страждала на хронічні захворювання, які б могли спричинити її смерть. Позивачка зазначає, що після укладення вказаного шлюбу, стосунки між нею та сестрою погіршилися, вона не мала можливості ні спілкуватися, ні бачитися із сестрою, бо відповідач закривав на замок ворота, а на телефон ніхто не відповідав. 06 травня 2019 року від сусідки вона дізналася, що сестра чотири дні знаходилася у тяжкому стані з інсультом у Кегичівській лікарні. Поспілкувавшись із лікарем, вона дізналася, що сестра потрапила до лікарні у жахливому стані, її тіло було брудне, волосся сплутане у клубок. Лікар повідомив, що сестра була доставлена у лікарню з переломом ключиці та інсультом, який стався з нею за два тижні до цього. Відповідач їй взагалі нічого не повідомляв про хворобу сестри. Позивачка вказує, що у лікаря були підозри про те, що її сестра зловживала алкоголем. На її думку, саме відповідач міг споював її сестру, підливаючи алкоголь у їжу. Сама сестра вживати алкоголь не могла, адже практично не рухалася. Після курсу лікування сестру було доставлено додому, закуплено всі необхідні ліки для її подальшого лікування. Позивачка зазначає, що після цього вона вже кожного дня відвідувала сестру, а відповідач залишався з нею на ніч. [PERSON] вказує, що вона помічала, що відповідач не давав її сестрі ліків, мотивуючи це тим, що лікар виписав не ті, які потрібні ліки. В подальшому, за рекомендацією лікаря Кегичівської лікарні та за її, позивачки, наполяганням відповідач [PERSON] на автомобілі швидкої допомоги доставив її сестру [PERSON] в лікарню до м. Харкова, але вже 31.05.2019 сестра померла від інфаркту головного мозку, причиною якого було ненадання своєчасної медичної допомоги при інсульті. Посилаючись на вказані обставини, те, що через протиправні дії відповідача [PERSON] , а саме залишення ним без допомоги, в тому числі і медичної, її сестри, яка перебувала у небезпечному для життя стані і позбавлена була можливості вжити заходів до самозбереження через хворобу, що призвело до її хвороби та стали причиною смерті останньої, позивач [PERSON] просила усунути відповідача [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] . Позивач також просила стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати у справі у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду у розмірі 768,40 грн. 22 січня 2020 року відповідач [PERSON] надав суду відзив на позов, в якому вказав, що він не визнає позов та просив відмовити у його задоволенні у повному обсязі /том 1, а.с. 109-111/. В обґрунтування відзиву [PERSON] вказав, що доводи позивачки про те, що спадкове майно у вигляді житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , є батьківським будинком, спростовуються нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу цього житлового будинку, відповідно до якого його придбала та відповідно була власником [PERSON] . Твердження позивачки про те, що укладений у 2017 році шлюб між ним та [PERSON] , було укладено без повідомлення позивачки, суперечить загальним засадам сімейного законодавства. Шлюб укладено відповідно до вимог Сімейного кодексу України, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Відповідач вказує, що з дружиною [PERSON] він був знайомий з 2008 року, тобто задовго до укладення шлюбу. З 2010 року він проживав разом з [PERSON] однією сім`єю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу у вказаному вище будинку. Вони вели спільне господарство, мали спільний побут, піклувалися один про одного. У жовтні 2014 року [PERSON] наполягла на реєстрації його місця проживання саме за адресою, де вони спільно мешкали. Позивачка [PERSON] не брала жодної участі у житті своєї сестри, не переймалася їхньою родиною та побутом. Відповідач зазначає, що звинувачення позивачки у тому, що він не переймався здоров`ям дружини, позбавляв можливості приймати ліки, не підтверджені доказами та є абсурдними. Всі роки спільного проживання з [PERSON] він піклувався про неї, забезпечував медичне обстеження та лікування. Позивачка не цікавилася життям сестри, оскільки їй би тоді було відомо, що остання мала захворювання та постійно отримувала медичну допомогу у закладах охорони здоров`я, а саме в: Кегичівській ЦРЛ, обласному госпіталі ветеранів війни м. Харкова, Українському державному медико-соціальному центрі ветеранів війни, ДП "Клінічний санаторій "Роща". Після отримання медикаментозного лікування у цих закладах охорони здоров`я, дружина [PERSON] виписувалася з поліпшенням стану здоров`я. Його відвідування та надання допомоги дружині, яка незадовго до смерті потрапила до місцевої лікарні, а згодом до госпіталя в м. Харкові, госпіталізацію якої ініціював саме він, також свідчать про його піклування про дружину. Під час хвороби дружини ним були виконані рекомендації щодо її консультування у травматолога у Красноградській ЦРЛ, про що позивачка не вказала у позові, так як не знала про це. Посилаючись на вказані обставини, те, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність визначеної ч. 5 ст. 1224 ЦК України сукупності обов`язкових обставин, які б слугували підставою для усунення його від права на спадкування, відповідач [PERSON] просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. У зв`язку із самовідводом головуючого судді та неможливістю утворення складу суду у Кегичівському районному суді Харківської області справу було передано для розгляду до Сахновщинського районного суду Харківської області. Ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 06 березня 2020 року було прийнято справу до провадження, відкрито провадження та призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження /том 1, а.с. 153/. Ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 07.07.2021 у справі було призначено посмертну комісійну судово-медичну експертизу, на виконання якої 29.11.2021 до суду надійшов відповідний висновок експерта /том 2, а.с. 33, 42-58/. Розпорядженням Верховного Суду від 14.03.2022 р. № 7/0/9-22 Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану було змінено територіальну підсудність судових справ Сахновщинського районного суду Харківської області на Диканський районний суд Полтавської області. 11.11.2022 ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області Кириченко О.С. вказана справа прийнята до провадження, продовжено судовий розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Диканського районного суду Полтавської області від 21.06.2023 було задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Орєхової Н.В. та закрито провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку зі смертю відповідача [PERSON] /том 2, а.с. 114-115/. Постановою Полтавського апеляційного суду від 27.09.2023 задоволено апеляційну скаргу [PERSON] , ухвалу суду від 21.06.2023 скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду /том 2, а.с. 154-157/. Ухвалою Диканського районного суду Полтавської області від 09.01.2024 продовжено розгляд даної цивільної справи, замінено третю особу у справі Кегичівську державну нотаріальну контору на її правонаступника Сахновщинську державну нотаріальну контору /том 2, а.с. 164-165/. Ухвалою Диканського районного суду Полтавської області від 06.02.2024 частково задоволено заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову та накладено арешт на житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] /том 2, а.с. 176-177/. Ухвалою Диканського районного суду Полтавської області від 02.04.2024 задоволено клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Остапенко І.О. та залучено до участі у даній справі як правонаступника померлого відповідача [PERSON] - його доньку [PERSON] /том 2, а.с. 224-225/. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Остапенко І.О. в судовому засіданні підтримали позов та просили його задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позові та в судовому засіданні. Позивач [PERSON] вказала, що у 2019 році померла її сестра [PERSON] . Вона звернулася до суду із позовом про усунення [PERSON] від права на спадкування після смерті [PERSON] , оскільки він належним чином не доглядав за останньою, не викликав швидку допомогу, коли вона впала та поламала ключицю. [PERSON] два тижні не викликав швидку допомогу та нічого про це не повідомив їй, позивачці. Сестра сказала їй, що невчасно була надана медична допомога. Дочка [PERSON] - [PERSON] жодного разу не була у них, однак хоче отримати спадщину після смерті її сестри, хоча її батько нічого там по господарству не робив. Позивачка вказує, що її сестра мала хворобу шлунка, підвищений тиск, з приводу чого лікувалась і їй потрібна була стороння допомога, бо раніше вона перенесла інсульт в 2017 році. Але при інсульті вона чомусь вирішила лікуватись дома. Після першого інсульту стала погано ходити, приймала медичні препарати. Коли сестра потрапила в лікарню, то вона, позивачка, пішла до лікаря, який сказав: "Що ж ви привезли її невчасно, її треба в Харків, треба судини перевірити". Потім сестру поклали в госпіталь, але їй ставало дедалі гірше, через що поклали в реанімацію. Коли в неї стався інсульт, то відповідача не було вдома. Сестра впала, зламала ключицю, вона кричала. Це їй сказала сусідка сестри, яка є фельдшером. Це було у квітні 2019 року. Позивачка вказує, що коли вона побачила сестру, то вона була брудна, зубів у неї не було, видно було, що довго не зачісувалась, бо волосся збилося, наче роками не розчісувалося. Вона побачила сестру в лікарні, бо [PERSON] її не пускав до сестри додому, він її закривав в будинку. Сестра жила через одну хату від неї. Вона запитувала у [PERSON] , як там сестра, на що він відповідав, що нормально. Позивачка вказує, що їй здавалося, що сестра [PERSON] боїться [PERSON] . У неї були синці на руках і на колінах, зубів практчно не було. [PERSON] вказала, що у неї є підозри, що [PERSON] кривдив її сестру. Вона бачила, що сестра боялась чоловіка. Коли сестру виписали, то вона була лежача. Позивачка вказує, що вона придбала таблетки, але [PERSON] не давав їх [PERSON] . Говорив, що [PERSON] не може жувати, бо в неї зубів немає. Але вона бачила, що таблетки всі на місці. Вона говорила [PERSON] , що забере сестру до себе, на що він казав: " [PERSON] ". Вона привезла інвалідний візок, але сестра лежала як струна, вона не могла сісти. Потім сестру відправили в госпіталь. Вона вже її не забирала, щоб не було зайвих рухів і щоб не спровокувати погіршення стану здоров`я. Відвезли в госпіталь в м. Харків та поклали в реанімацію. Позивачка вказує, що вона зверталася в правоохоронні органи з приводу того, що сталося з її сестрою, що [PERSON] умисно так вчиняв, щоб вона померла. В поліцію вона зверталася вже після смерті сестри. Коли вона побачила її в лікарні у занедбаному стані, то вона до правоохоронних органів не зверталася. Додому [PERSON] її до сестри не пускав. Вона тоді в поліцію не зверталася, не знає чому, ніхто не підказав, щоб поліція порушила і розслідувала кримінальне провадження за її заявою щодо [PERSON] . Їй відомо, що поліція розслідувала її заяву щодо протиправних дій [PERSON] стосовно її сестри. Однак, доказів про це вона не має. Посилаючись на вказане, на те, що на її думку, [PERSON] споював її сестру, щоб довести до смерті, на те, що несвоєчасне надання [PERSON] медичної допомоги її сестрі призвело до смерті останньої, позивачка вважала, що він має бути усунений від права на спадкування після смерті [PERSON] . Представник позивача - адвокат Остапенко І.О. в судовому засіданні вказала, що сестра позивачки хворіла і потребувала постійного стороннього догляду. Медична допомога була надана [PERSON] невчасно, оскільки [PERSON] невчасно викликав швидку медичну допомогу. Експерти встановили, що дійсно звернення за медичною допомогою було невчасним. [PERSON] мав можливість і обов`язок надати допомогу у доставленні [PERSON] до медичного закладу. Так як [PERSON] була невчасно доставлена до медичного закладу, це спричинило її смерть. Відповідно наявні підстави для усунення [PERSON] від права на спадкування після смерті [PERSON] . [PERSON] як правонаступник відповідача [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, будь-яких заяв чи клопотань суду не надала. Представник [PERSON] - адвокат Нагайник М.Г. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Вказав, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів, які б вказували на наявність визначеної ч. 5 ст. 1224 ЦК України сукупності обов`язкових обставин, які б слугували підставою для усунення як [PERSON] , так і його правонаступника [PERSON] від права на спадкування. Наявними у справі доказами у їх сукупності повністю спростовуються доводи позивачки про те, що [PERSON] ухилявся від надання спадкодавцеві [PERSON] допомоги, у тому числі і медичної. Позов [PERSON] зокрема спростовується висновком комісійної судово-медичної експертизи від 29.10.2021, який в судовому засіданні повністю підтвердила експерт [PERSON] . Посилаючись на вказане, адвокат Нагайник М.Г. просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі та зняти арешт зі спірного житлового будинку, який був накладений ухвалою суду у порядку забезпечення позову. Представник третьої особи Сахновщинської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, до суду надійшло клопотання цієї нотаріальної контори про розгляд справи за відсутності її представника. Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи учасників справи, пояснення свідка, експерта, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом. З наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Кегичівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] /том 1, а.с. 17/. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок, розташований по [ADDRESS] . З копії спадкової справи № 104/2019, заведеної 25.07.2019 Кегичівською державною нотаріальною конторою Харківської області /том 1, а.с. 42-51/, вбачається, що ця спадкова справа була заведена за заявою чоловіка спадкодавця [PERSON] - [PERSON] про прийняття спадщини. 24 жовтня 2019 року позивачкою [PERSON] , як сестрою спадкодавця [PERSON] , також було подано до Кегичівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. З наявного у матеріалах спадкової справи повідомлення Кегичівської державної нотаріальної контори від 02.12.2019 вбачається, що [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сестри [PERSON] , оскільки вона є спадкоємцем другої черги, натомість спадкоємцем першої черги за законом є чоловік спадкодавця - [PERSON] , який вчасно подав заяву про прийняття спадщини та документи, які підтверджують те, що він є чоловіком [PERSON] . З наявних у справі матеріалів перевірки Кегичівського ВП Сахновщинського ВП ГУНП в Харківській області за заявою [PERSON] від 05.12.2019 про залишення [PERSON] своєї дружини [PERSON] у небезпечному для життя стані та відсутність його належного піклування про дружину /том 1, а.с. 56-108/ вбачається, що під час перевірки було встановлено, що у 2009 році [PERSON] познайомившись із [PERSON] , за їхнім спільним бажанням переїхав жити до останньої за адресою: [ADDRESS] . Вказані особи проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство. 21.10.2014 [PERSON] зареєструвала місце проживання [PERSON] у своєму будинку за вказаною вище адресою. 30.09.2017 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Кегичівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області було повідомлено, що [PERSON] та [PERSON] особисто подали заяву про державну реєстрацію шлюбу та після закінчення передбаченого Сімейним кодексом України місячного терміну 30.09.2017 офіційно зареєстрували шлюб. Під час реєстрації шлюбу вказані особи не викликали сумнівів щодо дієздатності, були в настрої та всі відповідні документи по реєстрації шлюбу підписували власноруч. Жодних підстав, які б унеможливлювали реєстрацію шлюбу цих осіб, у працівників відділу державної реєстрації актів цивільного стану не було. Т.в.о. голови Кегичівської селищної ради Лагоржевська Н.А. повідомила, що [PERSON] самостійно зареєструвала у власному домоволодінні свого чоловіка [PERSON] . Будь-яких скарг з цього приводу до селищної ради як від цих осіб, так і від сестри [PERSON] - [PERSON] до селищної ради не надходило. Згідно з характеристикою Кегичівської селищної ради [PERSON] зарекомендував себе позитивно, будь-яких скарг стосовно нього до селищної ради не надходило, до адміністративної відповідальності він не притягувався. Під час опитування мешканців смт Кегичівка Харківської області та сусідів [PERSON] і [PERSON] було встановлено, що [PERSON] був турботливим чоловіком, добропорядним сім`янином, який завжди допомагав та піклувався про свою дружину, спиртними напоями останні не зловживали. За час спільного проживання жодних нарікань з боку [PERSON] на її чоловіка [PERSON] не було. Сімейний лікар [PERSON] - [PERSON] повідомив, що [PERSON] часто хворіла та перебувала на обліку у цього лікаря з діагнозом ішемічна хвороба серця, гіпертонічна хвороба, цукровий діабет та інше. Лікар повідомив, що [PERSON] постійно піклувався про дружину [PERSON] , доглядав за нею, відвідував у лікарні та в повній мірі виконував всі вказівки лікарів щодо проходження дружиною курсу лікування, забезпечення відповідними медикаментами та реабілітації після лікування. Під час перевірки було також встановлено, що 02 травня 2019 року [PERSON] бригадою швидкої та невідкладної медичної допомоги, за викликом [PERSON] , була доставлена у приймальне відділення КНП КРР "Кегичівська ЦРЛ" Кегичівського району Харківської області з діагнозом: дисцикуляторна енцефалопатія ІІІ ст., що зі слів сімейного лікаря [PERSON] являлося наслідком перенесення [PERSON] інсульту, який в останньої був у 2018 році. З 02.05.2019 по 11.05.2019 [PERSON] перебувала на лікуванні у терапевтичному відділенні Кегичівської ЦРЛ. 11.05.2019 її було виписано у задовільному стані. В подальшому, [PERSON] проходила реабілітацію у Харківському військовому госпіталі, куди за її бажанням відвіз чоловік [PERSON] . 27.05.2019. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть Харківської обласної клінічної лікарні, 31.05.2019 у [PERSON] стався ішемічний інфаркт головного мозку, від якого остання померла. Посилаючись на вказані встановлені обставини, поліцією було припинено перевірку за заявою [PERSON] та повідомлено останній про те, що в ході перевірки не було встановлено ознак будь-якого правопорушення. З копії лікарського свідоцтва про смерть № 197, виданого 03 червня 2019 року КНП "Харківська обласна клінічна лікарня", вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , причиною смерті став ішемічний інфаркт головного мозку /том 1, а.с. 102/. З наявного у матеріалах справи висновку експерта № 08-275/2021/пп від 29.10.2021, наданого Харківським обласним бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації за результатами проведення на підставі ухвали суду посмертної комісійної судово-медичної експертизи /том 2, а.с. 43-58/, вбачається, що на підставі даних судово-медичної експертизи за матеріалами цивільної справи № 624/935/19, з урахуванням матеріалів справи, наданої медичної документації, експертна комісія дійшла таких висновків: Згідно даних, що містяться у медичних картах стаціонарного хворого № 208, 2429 та 2779 "Обласного госпіталя для інвалідів війни" відомо, що [PERSON] , 1953 року народження в період часу з 15.01.2014 по 07.07.2017 періодично проходила курси реабілітації та лікування з приводу наявних хронічних захворювань: ішемічної хвороби серця, стабільної стенокардії напруги ІІ функціонального класу, дифіузного кардіо- та аортосклерозу, судинної недостатності ІІ А, гіпертононічної хвороби ІІ ступеня, цукрового діабету 2-го типу середнього ступеня важкості в стадії субкомпенсації з діабетичною полінейропатією та ангіопатією дістальних відділів нижніх кінцівок; хронічного обструктивного захворювання легень, обструктивного бронхіту в стадії нестійної ремісії з легеневою недостатністю І-ІІ ступеня, емфіземи легень; хронічного гастриту, хронічного гастродуоденіту, жирового гепатозу, хронічного холецистопанкреатиту; дисциркуляторної (атеросклеротичної, гіпертонічної) енцефалопатії ІІ ступеня з вестибуло-атактичним, цефалгічним, астено-невротичним синдромами та когнетивним зниженням та сенсо-невральною туховугістю; розповсюдженого остеохондрозу хребта, правостороннього плечелопаткового периартрозу, деформуючого полиартрозу; катаракти та ангіопатії сітківки обох очей; хронічного цистопієлонефриту. З медичної карти № 936 стаціонарного хворого з Кегичівської ЦРЛ на ім`я [PERSON] , 1953 року народження відомо, що 02.05.2019 о 15 год. 05 хв. вона була госпіталізована з діагнозом: гостре порушення мозкового кровообігу, перелом правої плечової кістки. Отримала курс лікування. 11.05.2019 виписана з стаціонару для подальшого лікування та спостереження сімейного лікаря, невролога, травматолога за місцем мешкання з діагнозом заключним клінічним: "Гостре порушення мозкового кровообігу в басейні лівої середньої мозкової артерії з помірним правобічним геміпарезом, елементами моторної афазії. Дисциркуляторна енцефалопатія ІІІ ст. з лікворно-венозною гіпертензією, вестибуло-атактичним синдромом, когнітивними та мнестичними порушеннями. Поширений остеохондроз хребта. ІХС. Атеросклеротичний кардіосклероз. Постійна форма фібриляції передсердь, тахіситолічний варіант. Гіпертонічна хвороба ІІІ ст., 3 ст., ризик дуже високий. СН ІІА ст. ЖКХ. Хронічний калькульозний холецистит в ст. ремісії. Закритий перелом головки правої плечової кістки зі зміщенням уламків. Забій правого колінного суглобу". На експертизу надано медичну карту № 2367 стаціонарного хворого з КНП "Обласний госпіталь ветеранів війни" на ім`я [PERSON] , госпіталізована [INFO] о 09 год. 37 хв. за направленням Кегичівської центральної районної лікарні. Діагноз при госпіталізації: "Віддалені наслідки мозкового інсульту, не уточненого, як крововилив чи інфаркт. Смерть настала [INFO] у лікарні. Після патолого-анатомічного розтину встановлено причину смерті: Дислокація ствола головного мозку. Ішемічний інфаркт головного мозку. Гіпертонічна хвороба". Заключний клінічний діагноз: Стенокардія стабільна напруження 3 ф.клас. Атеросклеротичний кардіосклероз. Склероз аорти. СН ІІАБ ст. Поліорганна недостатність. Набряк, дислокація стовбуру головного мозку. Ранній відновлювальний період перенесеного гострого порушення мозкового кровообігу за ішемічним типом у басейні лівої середньої мозкової артерії (квітень 2019) з правосторонньою геміплегією з акцентом в руці. Сенсо-моторна афазія. Лікворно-гіпертензивний, астено-невротичний, психоорганічний синдром. Церебральний атеросклероз. Хронічне обструктивне захворювання легень. Хронічний обструктивний бронхіт. Пневмофіброз. Емфізема легень. Застойна пневмонія? [PERSON] недостатність 2-3 ступеня. Жовчно-кам`яна хвороба. Хронічний калькульозний холецистит, стадія загострення. Хронічний панкреатит. Хронічний пієлонефрит, стадія загострення "СКД.ХНН 2 ст.". Закритий перелом голівки плечової кістки зі зміщенням. Облітеруючий атеросклероз судин нижніх кінцівок. Хронічна ішемія 2 ступеня. Ангіопатія сітківки обох очей. На підставі наданих для експертного дослідження медичних документів можна вважати, що за життя [PERSON] мала важку хронічну серцево-судинну патологію: Церебральний атеросклероз, дисциркуляторну енцефалопатію ІІІ ст. з лікворно-венозною гіпертензією, вестибуло-атактичним синдромом, когнітивними та мнестичними порушеннями; гіпертонічну хворобу ІІІ ст., 3 ст. (ризик дуже високий), СН ІІА ст. (серцеву недостатність); атеросклеротичний кардіосклероз, склероз аорти, ішемічну хворобу серця, стенокардію стабільну напруги, постійну форму фібриляції передсердь, тахіситолічний варіант. Зазначена патологія у своєму перебігу ускладнилася розвитком гострого порушення мозкового кровообігу в басейні лівої середньої мозкової артерії (інфаркт головного мозку) з помірним правобічним геміпарезом, елементами моторної афазії (квітень 2019). Крім цього, [PERSON] страждала на хронічні захворювання дихальної системи, шлунково-кишкового тракту; хронічні захворювання сечовивідної системи, хронічну патологію опорно-рухового апарату. Перебіг вказаної\~важкої патології\~мав хронічний\~прогресуючий характер,\~супроводжувався розвитком\~незворотних пато-морфологічних\~змін в\~органах та\~тканинах (поліорганної\~недостатності),\~що призвело\~до декомпенсації\~ефективного кровообігу,\~набряку головного\~мозку з\~його дислокацією\~у великий\~потиличний отвір\~і настанню\~смерті хворої. Дані отримані при патолого-анатомічному дослідженні трупа, клінічні дані з медичної документації це підтверджують. На етапах\~лікування з\~02.05.2019\~до настання\~смерті,\~хвора [PERSON] \~отримувала своєчасне,\~адекватне встановленим\~діагнозам лікування,\~яке не\~могло негативним\~чином впливати\~на перебіг\~хвороби.\~Звернення за\~медичною допомогою,\~за наявними\~даними,\~не було\~своєчасним,\~але суттєво\~не могло\~вплинути на\~настання смерті\~хворої.\~Основними факторами,\~що обумовили\~настання смерті\~хворої слід\~вважати:\~хронічну важку\~серцево-судинну\~патологію,\~її прогресуючий\~характер,\~незворотність патологічних\~процесів у\~серці та\~судинах;\~чисельну патологію\~інших систем\~та органів\~організму. Після розвитку гострого порушення мозкового кровообігу і виникнення правосторонньої геміплегії хвора потребувала сторонньої допомоги і піклування у виконанні хатньої роботи, гігієнічного догляду та інше. Це було обумовлено як зниженням інтелектуальної діяльності та соціалізації, так і суто фізичними обмеженнями, пов`язаними з порушеннями координації, ходи, стояння з опорою на обидві кінцівки, неможливістю виконувати цілеспрямовані рухи правими кінцівками та іншим. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснила, що вона з сестрою позивачки - [PERSON] разом працювали. Чоловіка [PERSON] - [PERSON] вона бачила. Відносини з [PERSON] у неї були нормальні. Вони спілкувалися, вона ходила до неї в гості. Коли [PERSON] вийшла заміж за [PERSON] , то була в пригніченому стані. Він забороняв їй спілкуватися по телефону. [PERSON] розмовляла з нею тоді коли чоловіка не було вдома. Коли [PERSON] жила разом із [PERSON] , то був такий випадок, що вона зайшла до неї попити води, але хвіртка на воротях була зачинена, тому вона зайшла до неї в двір через город. [PERSON] вийшла, швидко дала воду і швидко пішла, щоб чоловік не бачив. Тоді [PERSON] з багатьма припинила спілкування. Вона боялась [PERSON] , стала замкнутою. Свідок зазначила, що коли [PERSON] потрапила в лікарню, то вона там працювала санітаркою. Вона побачила [PERSON] наступного дня після того, як вона потрапила в лікарню і не впізнала [PERSON] , адже остання була не доглянута, не помита, не розчесана, внаслідок чого на волоссі утворилися ковтюхи. Коли [PERSON] проживала із [PERSON] , то вона навіть за хвіртку не виходила, ні з ким не спілкувалась і нікуди не ходила. Свідок зазначила, що на її думку, це відбувалося через те, що [PERSON] боялася свого чоловіка [PERSON] . Лікар [PERSON] сказала, що її пізно привезли в лікарню. Їй тоді призначили крапельницю, прокапали і додому відпустили. [PERSON] жила з сестрою на одній вулиці. Позивачка не могла приходити до [PERSON] , коли вдома був чоловік останньої. Коли [PERSON] була незаміжньою, то позивачка, як її сестра, постійно до неї ходила. Свідок зазначила, що [PERSON] боялася свого чоловіка, але їй з цього приводу не скаржилася. Вона бачила, що [PERSON] була побита. [PERSON] їй не говорила про побиття, але вона сама зробила такий висновок, бо не можна так впасти, щоб зламати ключицю. Свідок зазначила, що вона не зверталася в поліцію з цього приводу. [PERSON] лежала хвора вдома. Через прогресування хвороби вона вже не говорила і не казала, що її б`ють. Раніше про це [PERSON] теж не говорила, але боялася свого чоловіка, замкнулася в собі, чому - не зрозуміло, стала самітницею. Спілкувалася лише з чоловіком. [PERSON] з чоловіком [PERSON] в санаторії познайомилася. З позивачкою [PERSON] у них не було теплих, дружніх стосунків. Свідок вказала, що зі слів померлої [PERSON] , їй відомо, що [PERSON] недолюблював її сестру [PERSON] . Свідок [PERSON] вказала, що вона припускає, що [PERSON] не допоміг [PERSON] та не відвіз своєчасно її в лікарню. [PERSON] була занедбана. Свідок зазначила, що їй невідомі конкретні факти застосування з боку [PERSON] фізичної сили до [PERSON] . [PERSON] приходив в лікарню, щоб відвідати [PERSON] . Однак, саме [PERSON] доглядала за сестрою, мила її. Приходили дочки позивачки. [PERSON] в лікарні не проганяв [PERSON] від [PERSON] . Експерт Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації [PERSON] в судовому засіданні вказала, що вона була доповідачем по проведеній експертизі по даній справі. Щодо висновку експертизи, то на сторінці 15 в останньому абзаці цього висновку вказано, що [PERSON] мала важку хронічну серцево-судинну паталогію. Вона у квітні перенесла ускладнення на тлі паталогії - це крайній ступінь хвороби. Прогрес у сторону погіршення. Сторінка 16, другий абзац висновку. Хвороба прогресує у незворотній бік, покращення взагалі не може бути у такому випадку. [PERSON] потребувала стороннього піклування: пункт 4 - з 2019 року після інсульту у квітні, вона потребувала сторонньої допомоги. В неї були ще й інші діагнози. Були певні стадії. Вона не могла адаптуватися соціально: зателефонувати, відповісти на прості запитання, тобто була обмежена в мозковій діяльності. У неї були проблеми з ходою, стоянням, у неї постраждала одна частина мозку, відобразилося це на правих кінцівках, проблеми з опорою і з усім проблеми. Тобто, за станом здоров`я така людина не могла вирішувати навіть простих побутових питань: не може оплачувати комунальні послуги, передавати показники лічильника тощо. Вона не могла всього осмислювати. Без сторонньої допомоги не могла їсти, пити, готувати їжу, купувати, приймати ліки тощо - 16 сторінка, 3 абзац висновку. Якби вчасно звернулися за медичною допомогою, то це не вплинуло б на загальний стан здоров`я [PERSON] , катастрофа сталася, коли відбувся інсульт. Вона хворіла на важку серцеву паталогію, яка виразилася також в інших діагнозах, які перелічені у висновку експертизи. Вилікувати і призупинити це захворювання неможливо. Це може бути спадковість, умови життя, психо-емоційне навантаження, харчування тощо. Це закінчується інсультом або інфарктом. Якась судина змінюється і розривається під підвищенням артеріального тиску. Своєчасно чи несвоєчно вона потрапила в лікарню, це не мало б впливу на подальший перебіг хвороби, бо все залежить від ступеня враження органу. Організм виснажений захворюванням і не було ресурсу, тобто нічим компенсувати і тому такий наслідок. Якби вона в лікарню на 5 днів потрапила раніше, то наслідки були б такими ж. Це не вплинуло б на подальший перебіг хвороби. Серце, мозок, нирки - це основні органи, які страждають при серцево-судинній паталогії. [PERSON] непритомною знайшов чоловік [PERSON] , який привіз її в лікарню через 13 днів. Якби [PERSON] вчасно отримала медичну допомогу, то це б нічого не змінило, бо ці зміни в її організмі відбувалися роками і як підсумок - це інсульт, вона б померла все б одно за таких змін. Навіть, якби її своєчасно госпіталізували в лікарню, то неможливо було б, щоб вона встала на ноги і щоб всі її діагнози зникли. Своєчасна госпіталізація може б сприяла продовженню її життя, а може б ні. Гіпотетично це можливо. Причина - у поглибленні і прогресуванні хвороби і відбувся другий інсульт. У причинному зв`язку зі смертю знаходиться важка паталогія з ускладненнями, а не через те, що невчасно її госпіталізували. Відбуваються морфологічні зміни у серці, у судинах, процес прогресує. При підписанні висновку ні в кого з експертів окремої думки не було. До цього висновку всі експерти прийшли в ході обговорення. Розбіжностей в думках не було. Експерт [PERSON] вказала, що у зв`язку з цим надалі немає сенсу викликати в судове засідання всіх експертів, достатньо заслухати лише її пояснення, як доповідача по цій експертизі. Все викладено в експертному висновку. У разі, якщо у когось з експертів є окрема думка, то вона обов`язково фіксується письмово у висновку. По даній справі жодним з експертів не було висловлено окремої думки. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Зокрема, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) (частини перша та друга статті 1220 ЦК України). Відповідно до глави 86 ЦК України за загальним правилом спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово та на підставі споріднення. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Правило абзацу 2 частини третьої статті 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов`язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами СК України. Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи. При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Таким чином, під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично чи матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Отже, ухилення характеризується умисною формою вини (дивитися постанови Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 337/6000/15-ц, від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц, від 29 березня 2024 року у справі № 521/793/22). Таким чином, суд повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Отже, лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Вказаний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 04 березня 2019 року у справі № 321/1573/17-ц, від 29 березня 2024 року у справі № 521/793/22. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред`явлена особою, для якої таке усунення породжує пов`язані зі спадкуванням права та обов`язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК України. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 206/68/15-ц, від 08 жовтня 2018 року у справі № 441/509/16, від 24 вересня 2020 року у справі № 534/1318/17, від 28 лютого 2024 року у справі № 489/2055/19-ц. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Позивачка [PERSON] та її представник не надали суду належних та достатніх доказів, які б достовірно підтверджували те, що [PERSON] ухилявся від надання спадкодавцеві [PERSON] , яка перебувала у безпорадному стані через хворобу, допомоги, у тому числі медичної. Показання свідка [PERSON] про те, що [PERSON] несвоєчасно привіз [PERSON] у лікарню, що в подальшому спричинило погіршення її стану здоров`я та призвело до смерті, наносив їй тілесні ушкодження та не доглядав за нею, суд оцінює критично, оскільки сама свідок у судовому засіданні повідомила, що все це є її припущенням та особистою думкою, на підтвердження якої нею не було надано конкретних доказів. Суд враховує, що твердження позивачки про те, що [PERSON] навмисно споював її сестру [PERSON] , кривдив її шляхом можливого завдання тілесних ушкоджень, не давав необхідні ліки, з її ж слів у судовому засіданні є її припущенням та її думкою і не підтверджені належними та достатніми доказами. При перевірці поліцією заяви [PERSON] щодо залишення [PERSON] без допомоги [PERSON] , яка перебувала у небезпечному для життя стані, та неналежного піклування про неї, було встановлено відсутність будь-якого правопорушення та відсутність підстав для відкриття кримінального провадження. Позивачкою не надано суду доказів того, що вона оскаржувала таке рішення поліції чи повторно зверталася до поліції із заявою про вчинення [PERSON] кримінального чи іншого правопорушення стосовно [PERSON] . При цьому, суд враховує, що у висновку посмертної комісійної судово-медичної експертизи, який у повному обсязі був підтверджений в судовому засіданні експертом Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації Малихіною О.І., вказано, що [PERSON] мала чисельні важкі хронічні захворювання, основними факторами, що обумовили настання смерті останньої, є хронічна важка серцево-судинна патологія, її прогресуючий характер, незворотність патологічних процесів у серці та судинах, чисельна патологія інших систем та органів організму. Звернення за медичною допомогою, за наявними даними, не було своєчасним, але суттєво не могло вплинути на настання смерті хворої [PERSON] . Експерт [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що у причинному зв`язку зі смертю знаходиться важка паталогія з ускладненнями, а не невчасна госпіталізація хворої. Суд зауважує, що вказуючи про те, що зазначений вище висновок експерта незрозумілий, не містить деталізованих відповідей на всі питання, позивачка або її представник не заявляли клопотань про проведення додаткової посмертної комісійної судово-медичної експертизи чи проведення цієї експертизи іншою експертною установою. Враховуючи те, що позивачкою [PERSON] та її представником не було надано суду належних та достатніх доказів, які б підтверджували те, що [PERSON] ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві [PERSON] , яка потребувала допомоги, перебуваючи у безпорадному стані через хворобу, тобто підтверджували б його умисні дії чи бездіяльність, спрямовані на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій, або які б підтверджували те, що саме невчасна госпіталізація [PERSON] стала причиною її смерті, тобто не доведено передбачену ч. 5 ст. 1224 ЦК України одночасну наявність сукупності обставин, за якої спадкоємець може бути усунений від права на спадкування, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі. Вирішення судом питання щодо розподілу судових витрат у справі. Враховуючи те, що у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, то відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені позивачкою судові витрати у справі не підлягають стягненню з відповідача та залишаються на рахунок позивачки. Вирішення судом питання про скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до частин 9, 10 статті 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку\~ухвалення рішення\~щодо повної\~відмови у\~задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. Враховуючи те, що у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі,

Outcome: dismissed