Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

06 травня 2024 року через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 41900,00 грн. На обґрунтування своїх вимог вказує про те, що відповідно до укладеного електронного договору про споживчий кредит від 31 жовтня 2022 року № 102706919 укладеного між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» відповідач отримав кредит в сумі 10000,00 грн загальним строком на 105 днів з 31 жовтня 2022 року та зі сплатою відсотків за користування кредитом. У зв`язку з невиконанням узятих на себе зобов`язань перед первісним кредитором утворилась заборгованість в сумі 41900,00 грн, яку ТОВ «Мілоан» за договором відступлення прав вимоги № 92-МЛ/Т від 28 лютого 2023 року відступило для ТОВ Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Право вимоги на указану суму за договором 89-МЛ позивач набув 28 лютого 2023 року. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем узятих на себе зобов`язань у встановленому договором порядку та строки, станом на день звернення до суду [PERSON] має заборгованість в сумі 41900,00 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача. Ухвалою Зарічненського районного суду Рівненської області від 17 червня 2024 року, після повторного автоматичного розподілу справи, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У письмовому відзиві представник відповідача позовні вимоги визнає частково, а саме в частині стягнення суми основного боргу, в решті позовних вимог просить відмовити. Обґрунтовуючи відзив, вказує на відсутність належних доказів, які підтверджують факт видачі кредитних коштів; вимога сплатити 1900,00 грн комісії є нікчемною в силу ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», оскільки обмежує права споживача порівняно з правами наданими йому законом; вимога про сплату нарахованих процентів не ґрунтується на принципах справедливості, добросовісності та розумності, така умова договору є несправедливою, є надмірним тягарем для відповідача щодо сплати кредиту, через що просить зменшити розмір заборгованості. У відповіді на відзив позивач заперечує правову позицію відповідача, оскільки відповідач реально отримав кредит, розмір комісії визначений договором, проценти за користування кредитом правильно нараховані у відповідності до укладеного договору, а підстав їх зменшення закон не передбачає. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги слід задовольнити, виходячи з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 31 жовтня 2022 року між фінансовою установою ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 102706919, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в сумі 10000,00 грн на платіжну картку зі сплатою відсотків за процентною ставкою 2 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду до 15 листопада 2022 року, і 3 % протягом поточного періоду до 13 лютого 2023 року. Цей договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором J43170 31.10.2022 09:13 (а.с. 29). Такі дії сторін повністю узгоджуються з вимогами ст. 6, 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Підписавши 31 жовтня 2024 року договір про споживчий кредит № 102706919 [PERSON] взяв на себе зобов`язання повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше 13 лютого 2023 року (п.1.1., 1.4 Договору). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. 28 лютого 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Мілоан» та позивачем укладено Договір відступлення прав вимоги № 92-МЛ/Т, у відповідності до умов якого, ТОВ «Мілоан» за плату відступає для ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі Боржників. Витягом з\~Реєстру боржників\~до договору\~відступлення прав\~вимоги №\~92-МЛ/Т\~від 28\~лютого 2023\~року,\~ТОВ «Фінансова\~компанія «Кредит-Капітал»\~набуло права\~грошової вимоги\~до відповідача\~в сумі\~41900,00\~грн,\~яка включає в себе заборгованість за основною сумою боргу ? 1000,00 грн, заборгованість за відсотками ? 30000,00 грн, заборгованість за комісією 1900,00 грн (а.с.12). Такий розрахунок заборгованості виконаний відповідно до умов договору про споживчий кредит № 102706919 від\~31\~жовтня 2024\~року, а тому приймається судом як належний доказ заборгованості відповідача перед позивачем. Вимогу позивача погасити заборгованість, викладену в претензії від 07 березня 2024 року № 22358774/20 (а.с.10) відповідачем не задоволено. Доказів погашення указаної заборгованості ні позивачу ні попередньому кредитору відповідачем не надано, а тому позов слід задовольнити. При цьому суд не погоджується з викладеними у відзиві запереченнями, з огляду на таке. За відомостями АТ КБ «ПриватБанк» від 08 липня 2024 року № 20.1.0.0.0/7-240702/59304 на картку [PERSON] № [NUMBER] здійснено зарахування коштів на суму 10000,00 грн 31 жовтня 2022 року о 09:13:47 год згідно договору № 102706919 (а.с.94). Правові позиції Верховного Суду, на які покликається представник відповідача, стосуються щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості, а у даному випадку згідно п. 1.5.1. договору про споживчий кредит від 31 жовтня 2022 року, комісія в сумі 1900,00 грн нараховується за ставкою 19 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. На переконання суду 1900,00 грн є процентами, незалежно від їх назви в договорі. З умов договору не прослідковується сплата цих коштів, як плата за обслуговування кредиту, а тому підстав вважати п. 1.5.1. договору нікчемним у суду немає. На відміну від неустойки, розмір якої може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обстави, які мають істотне значення (ч. 3 ст. 551 ЦК України) розмір процентів не може бути зменшений судом за будь-яких обставин, адже розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Оскільки договір про споживчий кредит № 102706919 є чинний, цим договором не визначено ні порядку ні підстав зменшення заборгованості за процентами, відтак суд позбавлений можливості зменшити [PERSON] розмір правомірно нарахованих процентів за користування чужими грошима. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422,40 грн документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору (а.с.7).

Outcome: approved