Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулося ТОВ «Бізнес Позика» до [PERSON] , з посиланням на те, що 02.09.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено кредитний договір 388713-КС-001 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», , відповідно до умов якого ТОВ «Бізнес Позика» надав позичальнику кредит у сумі 20000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] , вказаний при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті. Позичальник не виконалда умови договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого станом на 10.04.2024 має заборгованість в розмірі 59568,22 грн., з яких 20000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 36568,22 грн. - заборгованість по процентам, 3000,00 грн -. заборгованість за комісією. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за вищевказаним кредитним договором в сумі 59568,22 грн., понесені витрати на сплату судового збору. Ухвалою Ставищенського районного суду від 24.04.2024 відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а. с. 64 - 65). Ухвалою суду від 24.05.2024 по даній справі постановлено розгляд справи проводити в порядку загального провадження з призначенням підготовчого судового засідання (а. с. 84). Ухвалою Ставищенського районного суду Київської області від 12.06.2024 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду (а. с. 95). Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві ТОВ «Бізнес Позика» просить розглянути справу за відсутності представника позивача (а. с. 6). Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не прибула, про час і місце розгляду справи повідомлена шляхом направлення судової повістки, копії ухвали про відкриття, позовної заяви з додатками за зареєстрованим місцем проживання (а. с. 63), проте, вказані поштові відправлення двічі повернулись з довідкою відділення ПАТ «Укрпошта» з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 105, 113). Тому суд вважає, що відповідач відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України про розгляд справи повідомлена належним чином, крім того, відповідачка про розгляд справи повідомлена шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади України (а. с. 107). Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши подані письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 02.09.2021 між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] було укдадено Договір №388713-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика» через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця: https://my.bizpozyka.com/. Вказаний договір відповідачка підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-9448. Згідно вказаного договору ТОВ «Бізнес позика» надало відповідачці кредит у розмірі 20000,00 грн. на 24 тижні до 17.02.2022, процентна ставка за кредитом в день 1,08188956 фіксована, комісія за надання кредиту - 3000,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту - 50040,00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка - 7357,17. Підписанням цього договору відповідачка (позичальник) підтвердила, що обраний нею для комунікації та взаємодії за цим договором засобами зв`язку є: телефонний (нформування за номерами телефонів будь-якими доступними каналами, в т. ч. через SMS-повідомлення, через сервіси передачі даних (Viber, WhatsAPP, Telegram, тощо) та шляхом використання програмного забезпечення або технологій без залучення працівників кредитодавця, нового кредитора, колекторської компанії; з використанням електрнної адреси та /або особистого кабінета. (а. с. 12-13). Відповідно до договору кредит надається на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених зазначеним договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів. Пунктом 3 договору встановлено графік платежів, якого повинен дотримуватись позичальник. Останній платіж в рахунок повернення боргу позичальник мала сплатити 17 лютого 2022 року, загальний розмір платежів, які мала сплатити позичальник по кредитному договору складав 50040 грн, в тому числі: проценти за користування кредитом - 27040 грн.; кредит - 20 000,00 грн; комісія за надання кредиту - 3000,00 грн. Матеріали позову містять Пропозицію (оферта) укласти Договір №388713-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма.) від 02.09.2021 (а. с. 14-15) та Прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти Договір №388713-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма.) від 02.09.2021 (а. с. 16-17). ТОВ «Бізнес Позика» виконало зобов`язання за вказаним кредитним договором від 02 вересня 2021 року про надання кредиту, перерахувавши 02 вересня 2021 року на картковий рахунок відповідачки грошові кошти в розмірі 20 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 439880640 від 02 вересня 2021 року (а. с. 19). На підтвердження надання кредиту на підставі кредитного договору від 02 вересня 2021 року №388713-КС-001та наявності заборгованості ТОВ «Бізнез позика» надало детальний розрахунок заборгованості, де висвітлені транзакції нарахування кредитних коштів на банківську карту клієнта [PERSON] , відсотки (по дату закінчення договору), комісії та суми сплачених/повернутих коштів, відповідно до якого заборгованість відповідачки станом на 10.04.2024 становить 59568,22 грн., з яких борг по тілу кредиту - 20000 грн., борг по відсоткам - 36568,22 грн., заборгованість по сплаті комісії - 3000 грн. (а. с. 32-39). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов`язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, у розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором. Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При вирішенні питання щодо стягнення заборгованості по відсотках суд виходить з того, що за умовами договору плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,08188956 % процентів за кожен день користування кредитом. Протягом строку кредитування, визначеного у цьому договорі, плата за користування кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту. Відповідно до пункту 2 договору позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом з урахуванням погодженого сторонами графіку обов`язкових платежів. При вирішенні питання щодо стягнення з відповідачки суми прострочених платежів по комісії суд виходить з наступного. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту. Виходячи з аналізу вимог п.4 ч.1 ст. 1,ч.2 ст.8, ч.1 ст.1, ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», які викладені у постанові від 13 липня 2022 року по справі №496/3134/19 така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами. Позивач зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а відповідач, всупереч викладеним у кредитному договорі умовам, в установлені терміни не повернула належні до сплати грошові суми, порушуючи встановлений графік обов`язкових платежів. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача слід стягнути заборгованість в розмірі 59568,22 грн., з яких 20000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 36568,22 грн. - заборгованість по процентам, 3000,00 грн. - заборгованість за комісією. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved