Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

[PERSON] 07.12.2021 звернувся в суд із позовом до [PERSON] , тертя особа - управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради, просить, з урахуванням змінених позовних вимог, змінити графік участі батька [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та встановити наступним чином, а саме: один тиждень з п`ятниці 16:00 год. до суботи 18:00 год., інший тиждень з субота з 14:00 год. до неділі 18:00 год. так і в подальшому з чергуванням тижнів проводити за місцем проживання позивача [PERSON] , по [ADDRESS] ; дні народження позивача, його бабусі та дідуся, а також рідного брата позивача проводити із позивачем [PERSON] з 14:00 год. до 20:00 год.; святкові дні (Різдво - 25 грудня, Василя - 01 січня, Пасха - другий день, День міста Тернополя - 28 серпня) з 12:00 год. до 12:00 наступного дня проводити за місцем проживання позивача [PERSON] , по [ADDRESS] ; перший та другий тиждень літніх місяців проводити разом із позивачем [PERSON] ; необмежене спілкування з сином особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином; спільний відпочинок: перші два дні шкільних канікул дитина проводить з батьком; кожен понеділок місяця з 18.00 год. до 20.00 год. та кожна середа місяця з 18.00 год. до 20.00 год. по місцю проживання [PERSON] у с.Настасів. Позов мотивовано тим, що з часу встановлення графіку побачень згідно постанови Тернопільського апеляційного суду від 28.01.2020 змінилися обставини, дитина підросла. Він намагається спілкуватися з дитиною у селі Настасів, разом з тим, колишня дружина не дозволяє йому знаходитися в її будинку, а культурно-розважальні місця у вказаному населеному пункті відсутні, а село Настасів знаходиться на значній відстані від міста Тернополя. Крім того, коли несприятливі погодні умови, такі побачення є некомфортними. В нього вдома створені всі умови для приживання і відпочинку сина, а тому, він може проводити час із ним за своїм місцем проживання. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.12.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 02.09.2022 провадження у справі зупинено у зв`язку із мобілізацією позивача. Провадження відновлено згідно ухвали від 11.04.2024. Ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання від 29.04.2024 прийнято заяву про зміну предмета позову. Ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання від 26.06.2024 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, з підстав, викладених у ньому. [PERSON] пояснив, що з часу останнього визначення графіку побачень, син підріс, став самостійнішим. Він має можливість і бажання більше брати участь у спілкуванні із сином та його вихованні. Звертає увагу, що він працює із графіком роботи - сутки через три. Тому інколи на побачення із сином не має можливості приїжджати, коли працює. Побачення в селі Настасів є некомфортним, у зв`язку із відсутністю місць, де можна комфортно проводити час із сином. Звертає увагу, що він проживає із батьками, які також дуже хочуть спілкуватися із внуком, за його місцем проживання створені всі умови для дитини, а тому, вважає, що ночівля у нього сина є доцільним, відповідає його інтересам, та надасть можливість приділяти більше уваги дитині. Відповідачка та її представник заперечили проти задоволення позову. Зазначили, що позивач не довів того, що є необхідність у зміні графіку побачень. Звертають увагу на думку дитини, який заперечив проти збільшення графіку. [PERSON] пояснила, що син дуже прив`язаний до неї, а ночівля в батька буде стресом для нього, там у нього немає друзів. Також зазначає, що батько брав участь в бойових діях, а тому має посттравматичний синдром. Щодо графіку дитини, зазначила, що син навчається в школі та відвідує групу продовженого дня з 09:00 до 16:00. Крім того, відвідував заняття на роликах. В суботу та неділю проводить час дома. Просить зазначити обов`язок позивача під час побачень із сином доставляти його до місця проживання. Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 16.07.2015, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.11.2018. У цьому шлюбі народився син [PERSON] , який проживає разом із матір`ю [PERSON] . Постановою Тернопільського\~апеляційного суду\~від 28.01.2020\~у справі №\~607/22391/18 суд постановив встановити наступний час для спілкування батька [PERSON] з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] : - кожен понеділок місяця з 18.00 год. до 20.00 год. та кожна середа місяця з 18.00 год. до 20.00 год. по місцю проживання [PERSON] у с.Настасів, Тернопільського району, Тернопільської області, в місцях культурно-розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дітей; - кожну першу і третю суботу місяця з 10:00 год. до 17:00 год. та другу і четверту неділю місяця із 10:00 год. до 17:00 год. за місцем проживання позивача [PERSON] , по [ADDRESS] ; - побачення та спілкування батька з дитиною проводити самостійно, без присутності матері. З листа Настасівської сільської ради Тернопільського району, Тернопільської області надала відповідь від 25.05.2020 № 690 про перелік визначених місць та закладів культурно-розважального характеру призначених для відпочинку дітей в с.Настасів Тернопільського району, а саме: Дитячий майданчик - вулиця Центральна; Музейний комплекс (Духовий центр Матері Божої) - вулиця Центральна; Центр «Відродження» імені Ярослава Павуляка (пам`ятник Т.Г.Шевченка ) - [ADDRESS] . Відповідно до довідки ПрАТ «Тернопільміськагаз» від 12.02.2024 [PERSON] дійсно працює в Товаристві на посаді диспетчера служби аварійно-відновлювальних робіт з 11.12.2023. Службою у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації в 2019 році проведено обстеження житлового будинку по [ADDRESS] , будинок площею 180 кв.м. є чотири кімнати, кухня, ванна і туалет, в ньому проживає позивач з матір`ю і братом, є обладнана дитяча кімната з книгами, іграми, посудом. Стосунки в сім`ї доброзичливі, є повага між членами родини. 06.06.2024 працівниками управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , згідно з яким [PERSON] (батько), [INFO] , [PERSON] (бабуся), [INFO] , [PERSON] (дідусь, на час обстеження відсутній), [INFO] , [PERSON] (прадідусь, проживає незареєстрований), 1934 року народження, проживають у 2-поверховому приватному будинку, який повністю обладнаний меблями, санітарно-гігієнічні умови відповідають вимогам. Для дитини відведено окрему кімнату, у якій є диван для сну, дитячі іграшки, одяг, також у кімнаті батька наявна ігрова приставка. Згідно висновку органу опіки та піклування щодо недоцільності зміни графіку участі у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який затверджено рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 03.07.2024 №1086, орган опіки і піклування вважає за недоцільне змінити графік участі батька [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Як видно із висновку, відповідно до довідки про проведення бесіди з дитиною від 14.06.2024, спеціалістом служби у справах дітей Великоберезовицької селищної ради, у присутності матері дитини, [PERSON] , проведено бесіду із малолітнім [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: [ADDRESS] та закінчив 2 клас КЗ Настасівського ліцею Великоберезивицької селищної ради. У ході розмови дитину запитали про те як часто він бачить тата, як і де проходять їхні зустрічі, що б він хотів змінити у цих зустрічах з татом та чи хотів би залишатися на ночівлю у тата. У відповідь на запитання малолітній [PERSON] повідомив, що востаннє бачив тата два тижні тому, зустрічі з татом проходять у будинку де проживає тато, коли дитина приїжджає тато включає йому мультфільми, хлопчик грається іграшками та іноді гуляє з татом у парку. Зі слів дитини, йому достатньо часу на те, щоб бути з татом, а також вказав, що він не хоче залишатися на ночівлю у тата. Судом досліджено фото та відеоматеріали, які долучені позивачем та відповідачем, на яких зафіксовані побачення [PERSON] із сином в різних закладах, а також спілкування [PERSON] з приводу реабілітації після повернення із військової служби. Суд заслухав думку [PERSON] , [INFO] , який не хотів збільшувати свій час, який він проводить із батьком. [PERSON] неохоче розмовляв з приводу батька, зазначивши, що він любить свою матір, бабусю та дідуся. Через те, що батько не любить його маму, конфліктує з нею, він не хоче з ним бачитися. Заслухавши учасників судового розгляду, малолітнього [PERSON] , дослідивши та оцінивши докази, суд доходить такого висновку. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11. 1989, яка ратифікована Україною 27.02.1991, дата набуття чинності для України 27.09.1991). Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою, десятою статті СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням\~інтересів дитини\~(частина восьма статті 7 СК України). Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються, зокрема, і на відносини між дитиною та батьком. ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до статті 15\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Згідно із статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття\~153\~СК\~України). Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (частини перша-третя статті\~157\~СК\~України). Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття\~142\~СК\~України), у тому числі, й на виховання обома батьками. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Україною 27.02.1991, визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення ЄСПЛ від 07.12.2006 у справі «Хант проти України», заява № 31111/04). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ від 16.07.2015 у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09). Відповідно до частини другої статті 5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно зі статтею 18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, є встановлення правовідношення; зміна правовідношення. За заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання (стаття\~158\~СК\~України). Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами (частини перша, друга статті\~159\~СК\~України). Тлумачення зазначених норм дозволяє зробити висновок, що будь-хто із батьків може звернутися до органу опіки та піклування для визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. У разі наявності спору про способи участі одного з батьків у вихованні дитини не виключається вирішення такого спору в судовому порядку незалежно від того, хто з батьків звертається з позовом (той, хто проживає з дитиною, чи той, хто проживає окремо) і визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, що є ефективним способом захисту та не суперечить закону. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 01.04.2020 у справі № 165/2839/19, від 23.02.2022 у справі № 47/2136/20. У постанові від 27.01.2021 у справі № 752/9697/19, Верховний Суд висловив правову позицію про те, що зміна обставин чи правовідносин, що мають істотне значення при визначенні способу участі одного з батьків у вихованні дитини, в тому числі з врахуванням віку дитини, її прихильності до кожного з батьків, не позбавляє права батьків у майбутньому звернутись до суду з позовом про встановлення іншого способу участі одного з батьків у вихованні дитини. У постановах Верховного Суду від 10.03.2021 у справі № 686/2543/19 (провадження № 61-5731св20), від 15.07.2021 у справі № 565/1501/19 (провадження № 61-6567св21), від 31.03.2021 у справі № 562/1686/18 (провадження № 61-16928св20), також зазначено, що батьки не позбавлені права у майбутньому змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати інтересам дитини. Також у разі виникнення підстав для твердження про настання негативних наслідків для дитини за результатами спілкування з батьком у випадку доведеності вказаного мати не позбавлена права порушити питання про зміну способу участі батька у вихованні дитини. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 88 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У цій\~справі судом\~встановлено,\~що постановою\~Тернопільського апеляційного\~суду від\~28.01.2020\~у справі №\~607/22391/18 суд постановив встановити час для спілкування батька [PERSON] з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, на думку суду, з плином часу, можуть змінитися обставини, що не перешкоджає зміни графіку участі батька у вихованні сина. На момент\~встановлення графіку\~побачень 28.01.2020\~у справі №\~607/22391/18 неповнолітній [PERSON] мав три роки. Разом з тим, на цей час син сторін по справі досяг восьмирічного віку, почав ходити в школу, а його ступінь розвитку є набагато вищим від рівня, який був в 2020 році, а ступінь прив`язаності до матері є нижчою. Тому, на думку суду, є підстави для зміни графіку спілкування батька [PERSON] з малолітнім сином. Суд зважає на бажання батька більше спілкуватися зі своїм сином та брати участь в його вихованні, що, на думку суду, відповідає і інтересам малолітнього [PERSON] , адже участь обох батьків у вихованні дітей є необхідним дитині для повного та гармонійного розвитку, особливо, для спілкування хлопчика із батьком. При цьому суд відхиляє покликання матері на те, що син не бажає збільшувати спілкування сина із батьком, зважаючи на таке. Ані орган опіки та піклування, ані відповідач у справі не надали доказів на підтвердження висновку про те, що участь батька у спілкуванні та вихованні дитини можлива лише за бажанням дитини, а також що між батьком та дитиною існують стійкі психоемоційні перешкоди у спілкуванні. У постанові Верховного Суду від 01.07.2020 у справі № 138/96/17 Верховний Суд наголосив, що, визначаючи способи участі батька у спілкуванні та вихованні дитини, необхідно надавати системну оцінку фактам та обставинам, які впливають на ухвалення певного рішення, зокрема, суд має враховувати насамперед інтереси дитини, які не завжди можуть відповідати її бажанням, з урахуванням віку, стану здоров`я, психоемоційного стану. З огляду на постійне проживання дитини з матір`ю, тісний психоемоційний зв`язок саме з нею обумовлення побачень батька з дитиною виключно бажанням дитини призведе до унеможливлення реалізації батьком своїх прав на участь у вихованні та побачення з дитиною. Відповідно до частин 1, 2 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання. Проте суд має враховувати висловлену думку системно, з`ясовуючи фактичні обставини справи, досліджуючи та надаючи належну правову оцінку зібраним у справі доказам у сукупності, що в результаті сприятиме правильному вирішенню питання місця проживання дитини. Тільки так будуть забезпечені найкращі інтереси дитини, а не інтереси та бажання батьків, які вони не можуть чи не бажають вирішувати в позасудовий спосіб. При цьому суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси (ч. 3 ст. 171 СК України). В цій справі судом заслухано думку малолітнього [PERSON] , який висловився проти того, щоби більше спілкуватися із батьком. Разом з тим, будь-якої поважної причини, чому він не хоче спілкуватися із батьком, якісь протиправні дії відносно нього, чи неналежну поведінку, не зазначив. При цьому, з наданих фото та відеоматеріалів наданих позивачем видно, що позивач налагодив контакт із дитиною, проводить із ним час в різних культурно-розважальних місцях, подарував йому на день народження телефон. Суд доходить висновку, що з огляду на постійне проживання малолітнього із з матір`ю, в нього сильний тісний психоемоційний зв`язок саме з нею, а також з бабусею та дідусем з боку матері. При цьому, очевидно та логічно, що через конфліктні ситуації матері із батьком, в тому числі і вирішення спору щодо участі в його вихованні, малолітній [PERSON] бажає стати саме на сторону матері. При цьому суд враховує, що саме мама формує у нього уяву про батька, підсилює страхи і тривожність хлопчика та відношення до нього. Враховуючи викладене, думка дитини у контексті даної справи є для суду непереконливою з огляду на те, що останній проживає із матір`ю та зазнає її впливу, малолітній вік дитини та конфлікт між батьками. Разом з тим, незважаючи на думку малолітнього, суд вважає, що саме в його інтересах є більше часу проведення із батьком, особливо, враховуючи те, що батько бажає виховувати сина. Суд відхиляє доводи відповідачки про наявність посттравматичного синдрому у [PERSON] , який брав участь у бойових діях, та, як видно із наданого відеозапису, звертався за психологічною підтримкою після повернення із зони бойових дій. Вказана обставина не береться судом до уваги, зважаючи на те, що відсутні будь-які докази неправомірної поведінки [PERSON] , в тому числі і після повернення із зони бойових дій. Навпаки, участь у захисті держави батька неповнолітнього може сприяти виховуванню дитини в дусі поваги до свого народу, своєї Батьківщини, як це передбачено у часині першій статті 151 Сімейного кодексу України. Суд відхиляє покликання відповідачки на те, що в неї не залишиться час для проведення із сином, зважаючи на те, що неповнолітній проживає із нею, а також, вона працює в школі, де навчається син. При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (частина четверта статті\~19\~СК\~України). Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (частина п`ята статті\~19\~СК\~України). Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Як було встановлено судом, органом опіки та піклування надав висновок, в якому вважає за недоцільне змінити графік участі батька [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , покликаючись саме на думку малолітнього [PERSON] . Разом з тим, суд не погоджується із висновком, оскільки саме лише висловлене дитиною бажання не може бути безумовною підставою для такого висновку при вирішенні спору, що стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, а дитина потребує уваги, підтримки і любові обох батьків, тому суди повинні ґрунтовно дослідити та оцінити всі обставини справи, надати належну правову оцінку доказам: кожному конкретно взятому та у сукупності. Аналогічний висновок викладений у постанові КЦС у складі Верховного Суду від 27.01.2021. Зважаючи на інтереси [PERSON] , [INFO] , його психоемоційний стан, вік, стан здоров`я, поведінку та емоційний стан позивача, відповідача, суд вважає за необхідне змінити графік участі батька [PERSON] у спілкуванні та вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та встановити наступний час для спілкування батька [PERSON] з малолітнім сином [PERSON] : з 18.00 год. до 20.00 год. та кожна середа місяця з 18.00 год. до 20.00 год. по місцю проживання [PERSON] у с.Настасів, Тернопільського району, Тернопільської області, в місцях культурно-розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дітей. - кожну першу і третю п`ятницю місяця з 16:00 год. до суботи 18:00 год., та кожну другу та четверту суботу місяця з 12:00 год. до неділі 16:00 год. за місцем проживання позивача [PERSON] , по [ADDRESS] . - дні народження позивача та День міста Тернополя - 28 серпня з 14:00 год. до 20:00 год. за місцем проживання [PERSON] ; - перші 14 днів у період літніх канікул та перші два дні у період осінніх, зимових та весняних канікул, або за погодженням із батьками та дитиною - в інший час канікул. Побачення та спілкування батька з дитиною проводити самостійно, без присутності матері. При цьому судом враховано звичний графік малолітнього, який навчається в школі, відвідує групу продовженого дня. Суд також враховує, що 06.06.2024 працівниками управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , де для малолітнього створено умови для проживання, стосунки в сім`ї доброзичливі, є повага між членами родини, тому проведення часу малолітнього за місцем проживання із батьком буде сприяти налагодженню зв`язку між ними та бабусею та дідусем з боку батька. В задоволенні решти позову слід відмовити, оскільки спосіб участі батька у вихованні сина, місце та час спілкування, який запропонований позивачем в позовній заяві, не відповідатиме інтересам дитини, її звичному розпорядку дня, віку та не сприятиме емоційно-психологічному стану дитини. Щодо доводів відповідачки та її представника про необхідність визначення обов`язку позивачу під час побачень із сином доставляти його до місця проживання, оскільки в останнього наявний транспортний засіб, суд виходить з наступного. Статтею 16-1 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено заходи і гарантії забезпечення виконання рішення суду про реалізацію права дитини на контакт, серед яких, зокрема, є: зобов`язання особи, яка контактує з дитиною, оплачувати витрати, пов`язані з переїздом та проживанням дитини. Заходи і гарантії забезпечення виконання рішення суду про реалізацію права дитини на контакт визначаються судом у кожному конкретному випадку. Враховуючи наведене, а також доводи відповідачки про те, що після побачень батька з сином, дитина часто доставляється додому нею самостійно, суд вважає за необхідне зобов`язати [PERSON] оплачувати витрати, пов`язані з переїздом та проживанням дитини під час побачень із ним. Окрім того, суд роз`яснює, що визначений судом спосіб участі батька у вихованні дитини за певних обставин може бути змінений у майбутньому або за домовленістю сторін, або за рішенням суду, якщо цього будуть вимагати інтереси дитини. На підставі наведеного,

Outcome: partial