Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-01 00:00:00

Згідно із рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 18 липня 2024 року позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 280700 грн 54 коп., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 18.11.2020 до 17.05.2021 у розмірі 168299 грн 00 коп., компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з грудня 2019 року по 31.05.2024 у розмірі 151910 грн 48 коп. та моральної шкоди у розмірі 10000 грн 00 коп. задоволено частково. З відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість по заробітній платі в сумі 280700 грн 54 коп. (з урахуванням вже утриманих податку та інших обов`язкових платежів); середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені за період з 25.04.2024 року до 18.07.2024 в сумі 84149 грн 50 коп.; компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з грудня 2019 року по травень 2024 року в сумі 151910 грн 48 коп.; моральну шкоду в сумі 10000 грн 00 коп. та судові витрати зі сплати судового збору в сумі 968 грн 96 коп. У іншій частині позовних вимог відмовлено. 22.07.2024 представник позивача [PERSON] - адвокат Новікова В.Р. звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по справі щодо стягнення з відповідача на користь [PERSON] понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15750 грн 00 коп. у зв`язку із розглядом цієї справи № 226/1062/24. Сторони, які були повідомлені про час і місце розгляду заяви представника позивача, до суду не з`явилися, їх неявка відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви. Представник ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» подав заперечення на заяву представника позивача, у якому зазначив, що відповідач не визнає цю заяву, оскільки позивачем не було подано до суду попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат, що є обов`язковою складовою першої заяви по суті спору. Також позивачем не надано жодного підтверджуючого документу, не зазначено розміру та не надано жодних розрахунків таких витрат. Акт надання послуг не є підтвердженням понесених витрат, бо тільки розрахункова квитанція є належним доказом понесених витрат. Зазначений розмір витрат на правову допомогу є завищеним та таким, що не відповідає критеріям обґрунтованості, складності справи і розумної необхідності, оскільки справа про стягнення заборгованості із заробітної плати є нескладною і не вимагала від адвоката значного часу на ознайомлення з документами, які мають відношення до справи, тим більше того ніякого публічного інтересу не потребувала. Зазначені дії та документи є типовими та не потребують такого великого обсягу часу та значних зусиль. Тому просить у задоволенні заяви представника позивача про стягнення понесених витрат на правничу допомогу в сумі 15750 грн відмовити. Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, суд виходить з такого. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За приписами ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду з позовною заявою представник позивача відповідно до ч.1 ст.134 ЦПК України вказав, що позивачем у порядку попереднього розрахунку судових витрат планувалось понести 9000 грн витрат на правничу допомогу. Повний розрахунок витрат буде надано судом протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду в порядку, передбаченому ст.141 ЦПК України. Зі змісту заяви про стягнення судових витрат вбачається, що представник позивача просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15750 грн 00 коп. З цією заявою та доданими до неї документами на підтвердження понесених витрат представник позивача звернувся до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, а тому підстави для залишення її без розгляду відсутні. Згідно із ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 13.04.2024 між адвокатом Новіковою В.Р. та [PERSON] укладено Договір про надання правової допомоги, згідно з умовами якого адвокат зобов`язується виконати за завданням замовника, а замовник зобов`язується прийняти та сплатити юридичні послуги. Згідно із п.3.1 та 3.2 цього договору за надання правової допомоги замовник зобов`язується виплатити адвокату гонорар, розмір якого визначається та оформляється у виді додаткової угоди до Договору. Остаточний розрахунок проводиться на підставі акту приймання-передачі виконаних робіт. Відповідно до Додаткової угоди № 1 до Договору про надання правової допомоги від 13.04.2024 загальна орієнтовна вартість послуг з надання правової допомоги, що надається позивачеві, складає 10000 грн і не може перевищувати 20000 грн. Обсяг та вартість фактично наданих послуг визначається сторонами в актах наданих послуг. Оплата наданих послуг здійснюється клієнтом за фактом їх надання відповідно до наданого виконавцем рахунку впродовж 15 календарних днів з моменту вступу рішення суду в законну силу. На підтвердження обсягу наданих послуг та їх вартості позивачем надано акт № 1 від 22.07.2024 про надання послуг у цій справі, згідно із яким загальна вартість послуг адвоката становить 15750 грн 00 коп., які складається із 2000 грн 00 коп. за вивчення нормативно - правового регулювання спірних правовідносин, аналіз судової практики з подібних спорів (2 год), 2000 грн 00 коп. за розробку загальної стратегії дій щодо захисту інтересів клієнта, підготовки та направлення на адресу відповідача адвокатського запиту від 14.04.2024 (2 год), 5250 грн 00 коп. за підготовку та подання позовної заяви (3 год 50 хв), 4500 грн 00 коп. за підготовку та подання заяви про уточнення позовних вимог, здійснення розрахунків на підставі довідок, наданих відповідачем (не з вини позивача та його представника) (3 год), 2000 грн 00 коп. за підготовку заяв та клопотань у справі № 226/1062/24 у кількості 2 шт: про витребування доказів та про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (2 год). Згідно із ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За приписами ч.5 ст.137 ЦПК України в разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.137 ЦПК України). Вказана правова позиція щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони узгоджується із правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03.06.2020 у справі № 211/1674/19 (провадження № 61-2679св20), від 19.08.2020 у справі № 195/31/16-ц (провадження № 61-15811св19) . Клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу від відповідача не надходило, оскільки його позиція полягає у повному невизнанні витрат на правову допомогу. Виходячи з критеріїв реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, складності справи, яка містить чотири види стягнень (заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та моральної шкоди), витраченого адвокатом часу і обсягу послуг, суд вважає доведеним витрати на правничу допомогу у розмірі 15750 грн 00 коп. З огляду на приведене суд не приймає невизнавальну позицію відповідача, у тому числі і щодо непідтвердження понесених витрат у зв`язку з відсутністю розрахункової квитанції, оскільки позивач та його представник обумовили здійснення оплати наданих послуг впродовж 15 календарних днів з моменту вступу рішення суду в законну силу. У такому випадку для розподілу цих витрат достатньо підтвердження обсягу їх надання та їх вартості, безпосередня сплата на момент розгляду питання не є обов`язковою. Такий правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19. Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких відносяться витрати на правничу допомогу, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме: з заявленої суми 610910 грн 02 коп. (280700 грн 54 коп. + 168299 грн 00 коп. + 151910 грн 48 коп. + 10000) задоволено 526760грн 52 коп. (280700 грн 54 коп. + 84149 грн 50 коп. + 151910 грн 48 коп. + 10000 грн 00 коп.), що становить 86%, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату послуг адвоката пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 13545 грн 00 коп. (15750 грн х 86%). Враховуючи наведене,

Outcome: partial