Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, в якому просила: визнати договір купівлі-продажу 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , укладений 10.07.2019 року між [PERSON] та [PERSON] , дійсним; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Позов мотивований тим, що 10 липня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений цивільно-правовий правочин з приводу купівлі 1/2 (однієї другої) частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою [ADDRESS] . Зазначена частка будинку належить відповідачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Калинівською державною нотаріальною конторою Вінницької області 06.07.2010 року. У цей же день, [PERSON] домовилась з [PERSON] про усі істотні умови щодо предмета та ціни договору купівлі -продажу, сплатила йому повну вартість за 1/2 частки будинку у сумі 69 000,00 грн. [PERSON] на підтвердження укладеного правочину написав позивачці розписку від 10.07.2019 року про те, що отримав від неї грошові кошти у сумі 69 000,00 грн. за продаж належного йому на праві приватної власності 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями, що, знаходиться за адресою [ADDRESS] . Таким чином, позивач повністю розрахувалась з відповідачем за 1/2 частку будинку, за що відповідач надав розписку, пообіцявши в подальшому нотаріально посвідчити укладений між ними договір купівлі-продажу вище зазначеного нерухомого майна. Разом з тим, відповідач [PERSON] передав позивачці оригінали усіх наявних у нього документів на будинок, а саме: свідоцтво про право на спадщину за законом, технічний паспорт на житловий будинок (зразка 2009 року), а також ключі від будинку та усіх господарських будівель. У той же день відповідач з будинку виїхав, забравши всі свої речі. Позивач неодноразово зверталась до відповідача з тим, щоб нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу 1/2 частки будинку, нащо відповідач спочатку обіцяв, що зробить це найближчим часом. Коли позивач в черговий раз звернулась до відповідача з приводу нотаріального посвідчення договору він наголосив, що займатись цим не буде, а також наголосив, що хата і так позивачки, оскільки він віддав їй всі документи, ключі жодних претензій до неї немає. На думку відповідача цього достатньо, щоб бути власником. Таким чином, з 2019 року позивач добросовісно та безперервно володіла та відкрито користувалася 1/2 частки житлового будинком з господарськими будівлями. Виконувала усі роботи, необхідні для підтримання майна у належному стані, сплачувала комунальні послуги, а також вирішувала всі необхідні питання з приводу належного користування майном. В той же час, так як договір купівлі-продажу не був нотаріально посвідчений не з вини позивачки, вона не могла в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися придбаним нерухомим майном. Крім того, 19 березня 2024 року, [PERSON] , якій на праві власності належала 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями, що, знаходиться за адресою [ADDRESS] подарувала позивачу, що відповідно підтверджується договором дарування частки житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області від 19.03.2024 року. Для належного нотаріального оформлення договору дарування був виготовлений новий технічний паспорт. Під час оформлення договору дарування житлового будинку позивач дізналась, що будь-яких правовстановлюючих документів на землю немає, оскільки земельна ділянка під будинком у власність чи в оренду не передавалась. Дана обставина підтверджується інформацією, наданою Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області від 15.03.2024 року. Коли позивач звернулась за виготовленням технічної документації на землю, їй було роз`яснено, що приватизувати земельну ділянку під будинком можливо у тому випадку, якщо у неї буде належним чином оформлене право власності на будинок, тому позивач звернулася до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] до розгляду справи по суті в судовому засіданні подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, надавши письмову заяву, де просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 10 липня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений цивільно-правовий правочин з приводу купівлі 1/2 (однієї другої) частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою [ADDRESS] . Зазначена частка будинку належить відповідачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Калинівською державною нотаріальною конторою Вінницької області 06.07.2010 року. У цей же день, [PERSON] домовилась з [PERSON] про усі істотні умови щодо предмета та ціни договору купівлі -продажу, сплатила йому повну вартість за 1/2 частки будинку у сумі 69 000,00 грн. [PERSON] на підтвердження укладеного правочину написав позивачці розписку від 10.07.2019 року про те, що отримав від неї грошові кошти у сумі 69 000,00 грн. за продаж належного йому на праві приватної власності 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями, що, знаходиться за адресою [ADDRESS] . Таким чином, позивач повністю розрахувалась з відповідачем за 1/2 частку будинку, за що відповідач надав розписку, пообіцявши в подальшому нотаріально посвідчити укладений між ними договір купівлі-продажу вище зазначеного нерухомого майна. Разом з тим, відповідач [PERSON] передав позивачці оригінали усіх наявних у нього документів на будинок, а саме: свідоцтво про право на спадщину за законом, технічний паспорт на житловий будинок (зразка 2009 року), а також ключі від будинку та усіх господарських будівель. У той же день відповідач з будинку виїхав, забравши всі свої речі. Позивач неодноразово зверталась до відповідача з тим, щоб нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу 1/2 частки будинку, нащо відповідач спочатку обіцяв, що зробить це найближчим часом. Коли позивач в черговий раз звернулась до відповідача з приводу нотаріального посвідчення договору він наголосив, що займатись цим не буде, а також наголосив, що хата і так позивачки, оскільки він віддав їй всі документи, ключі жодних претензій до неї немає. На думку відповідача цього достатньо, щоб бути власником. Таким чином, з 2019 року позивач добросовісно та безперервно володіла та відкрито користувалася 1/2 частки житлового будинком з господарськими будівлями. Виконувала усі роботи, необхідні для підтримання майна у належному стані, сплачувала комунальні послуги, а також вирішувала всі необхідні питання з приводу належного користування майном. В той же час, так як договір купівлі-продажу не був нотаріально посвідчений не з вини позивачки, вона не могла в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися придбаним нерухомим майном. Крім того, 19 березня 2024 року, [PERSON] , якій на праві власності належала 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями, що, знаходиться за адресою [ADDRESS] подарувала позивачу, що відповідно підтверджується договором дарування частки житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області від 19.03.2024 року. Для належного нотаріального оформлення договору дарування був виготовлений новий технічний паспорт. Під час оформлення договору дарування житлового будинку позивач дізналась, що будь-яких правовстановлюючих документів на землю немає, оскільки земельна ділянка під будинком у власність чи в оренду не передавалась. Дана обставина підтверджується інформацією, наданою Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області від 15.03.2024 року. Коли позивач звернулась за виготовленням технічної документації на землю, їй було роз`яснено, що приватизувати земельну ділянку під будинком можливо у тому випадку, якщо у неї буде належним чином оформлене право власності на будинок. Відповідно до ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін відмовляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно положень статті 638 ЦК України - договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також: усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України - договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , узгоджені всі істотні умови договору купівлі-продажу та позивач виконала всі залежні від неї умови, а останній не заперечує ніяким чином цих фактів, але не бажає робити ніяких конкретних дій щодо оформлення, та погодився про перехід у власність позивачу вказаної 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями. Таким чином, позивач не має змоги нотаріально посвідчити даний договір, тому він може бути визнаний дійсним в судовому порядку.\~\~\~ Питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд вважає необхідним вирішити у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved