Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 грудня 2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стан Головного територіального управління юстиції у Харківській області з [PERSON] , посилаючись на те, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, різні погляди на подружнє життя, примирення не можливе. Спору щодо місця проживання сина [PERSON] , [INFO] , не мають. Майновий спір відсутній. Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 08.07.2024 справу прийнято до провадження суддею Демченко І.М. та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач позов визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши докази, встановив фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 21 грудня 2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стан Головного територіального управління юстиції у Харківській області, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 21 грудня 2018 року, про що тим же відділом державної реєстрації актів цивільного стану складено відповідний актовий запис за № 6035. Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Статтею 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною третьою статті 105 Сімейного Кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя, на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому, суд враховує правову позицію Верховного Суду за № 61-8206св19 від 03.12.2020, відповідно до якої суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Судовим розглядом встановлено, що подружжя шлюбно-сімейних відносин не підтримує тривалий час, вони не бажають поновити стосунки та зберегти сім`ю, отже їх подальше спільне життя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу, зареєстрованого між сторонами у справі. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Outcome: approved