Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-31 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо транспортної пригоди та стягнення страхового відшкодування у розмірі 11393,79 грн та судових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що 10.07.2020 між ПрАТ «СК Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір страхування наземного транспорту № 745/20-Т/О, згідно якого ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення «MITSUBISHI OUTLANDER» д.н.з. [NUMBER] в наслідок ДТП. 29.03.2021 сталася ДТП, в результаті якої відбулося зіткнення між автомобілем «MERCEDES-BENZ 310D», реєстраційний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем «MITSUBISHI OUTLANDER» реєстраційний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Згідно постанови Малиновського районного суду міста Одеси по справі № 521/5005/21 від 29.04.2021 винним у скоєнні зазначеної ДТП було визнано [PERSON] . У зв`язку з чим, 19.04.2021 ПрАТ «СК Арсенал Страхування» згідно платіжного доручення № 20583377 здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 32975,65 грн. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 28.03.2024 відкрито провадження у справі за вищевказаною позовною заявою у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 09.05.2024 та 01.08.2024 відповідач надіслав заперечення на позовну заяву, згідно яких не погоджується з позовними вимогами в повному обсязі. Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 01.07.2024 визнано обов`язковою явку представника ПАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» у судові засідання. Належним чином повідомлений про дату та час судового засідання представник позивача до суду не з`явився, згідно позову просить справу розглянути за відсутності сторони позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був сповіщений належним чином. Відповідно до статей 13, 43 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки. Якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18. Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін, освідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які не з`явились до судового засідання. З матеріалів справи вбачається, що10.07.2020\~ між ПрАТ «СК Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено договір страхування наземного транспорту №745/20-Т/О. Згідно до умов якого було застраховано автомобіль «MITSUBISHI OUTLANDER»,\~реєстраційний номер[NUMBER] (а.с.7). Згідно постанови\~Малиновського районного\~суду міста\~Одеси по\~справі №521/5005/21\~від 29.04.2021\~винним у\~скоєнні зазначеної\~ДТП було\~визнано [PERSON] \~(а.с.15). Відповідно до рахунку-фактури № БЕ000000037 ФОП [PERSON] вартість відновлювального ремонту автомобілем «MITSUBISHI OUTLANDER» 2011 року випуску складає 32975,65 грн (а.с.23) ПрАТ «СК Арсенал Страхування», визнала подію, що мала місце 29.03.2021,\~із застрахованим автомобілем «MITSUBISHI OUTLANDER» страховим випадком, у зв`язку з чим, 19.04.2021 ПрАТ «СК Арсенал Страхування» згідно платіжного доручення № 20583377 здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 32975,65 грн (а.с.26). На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди ( [PERSON] ) за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «MERCEDES-BENZ 310D», р/н [NUMBER] , була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПАТ "HACK "OPАНТА", згідно полісу №АР-8807613 з лімітом відповідальності страховика за завдання шкоди майну 130 000,00 грн, франшиза встановлена в розмірі 0,00. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулась до ПАТ "HACK "ОРАНТА" з заявою про виплату на суму сплаченого страхового відшкодування, на що ПАТ "HACK "ОРАНТА" здійснило виплату страхового відшкодування з урахуванням зносу автомобіля - 60,00% в сумі 21581,86 грн (а.с.28). Оскільки, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було сплачено страхове відшкодування за ремонт пошкодженого «MITSUBISHI OUTLANDER», р/н [NUMBER] , в розмірі 32975,65 грн, що підтверджується страховим актом №006.00648321-1 від 16.04.2021 р. та платіжним дорученням №20583377 від 19.04.2021 р., то ціна позову становить 11393,79 грн., яка розрахована наступним чином: 32975,65 грн - 21581,86 грн = 11393,79 грн. На підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, що отримав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу), до винної особи у розмірі визначеного відшкодування, якщо інший не встановлений законом. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). 04 липня 2018 року за результатами розгляду справи № 755/18006/15-ц Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову, в якій містяться висновки, щодо правильного застосування норм права при стягненні матеріальної шкоди з особи, яка застрахувала свою відповідальність. Великою Палатою Верховного Суду було надано такі роз`яснення: «Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Правовий аналіз п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України, ст. 1192 ЦК України та п.2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 свідчить про те, що визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики. Відповідно до п. 27.10. Договору добровільного страхування наземного транспорту № 745/20-Т/О від 10.07.2020 при пошкодженні ТЗ внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення ТЗ (Кошторису збитків), в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання та матеріалів, що підлягають заміні, з врахуванням умов, зазначених в п. 17.3. цього договору, а також вартість ремонтних робіт. Кошторис збитків складається страховиком, виходячи з відновлення пошкодженого ТЗ на підставі рахунків з СТО (згідно з умовами п.п. 17.1., 17.2. Договору) (а.с.9). За правилами ч. 1 та ч. 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи рік випуску пошкодженого автомобіля «MITSUBISHI OUTLANDER» р/н [NUMBER] 2015 (а.с.18), при цьому перелік робіт та вартість запчастин вирахувана ФОП [PERSON] виходячи з року випуску автомобіля 2011 (а.с.23). Також зазначені в рахунку-фактурі № БЕ000000037 та в протоколі огляду колісного транспортного засобу номера кузова не співпадають (а.с.23, 19). Рік випуску автомобіля безумовно впливає на визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу та відповідно на суму шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Крім цього, матеріали справи не містять доказів, що умови виплати страхового відшкодування визначені на базі авторизованої СТО, як це передбачено п.17.2. Договору добровільного страхування наземного транспорту № 745/20-Т/О від 10.07.2020. Незважаючи на визнання явки представника позивача в судове засідання обов`язковою, представник до суду не з`явився та вищенаведене не спростував. Таким чином, позивачем належними, достатніми та допустимими доказами не доведено вартість завданої шкоди, а тому позов не підлягає задоволенню. З огляду на те, що суд відмовляє у позові, а судові витрати понесені лише позивачем, на підставі статті 141 ЦПК України їх розподіл не здійснюється. У відповідності до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: dismissed