Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська комунальна компанія» звернулося до Оболонського районного суду міста Києва із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, трьох процентів річних, інфляційних витрат та судових витрат. У обґрунтування заявлених вимог вказує, що 11.07.2016 між ТОВ "Київська комунальна компанія" та власником квартири [ADDRESS] [PERSON] було укладено договір №15/03/2/246 про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та сприяння у отриманні комунальних послуг. Позивач, який здійснює обслуговування будинку, свої договірні зобов`язання виконує належним чином. Натомість відповідач свої зобов`язання зі сплати платежів за отримані послуги не своєчасно та не у повному обсязі виконує, у зв`язку з чим утворилась заборгованість на загальну суму 9039,16 грн, що складається з боргу за оплату житлово-комунальних послуг - 8872,70 грн, трьох процентів річних - 80,55 грн., інфляційних нарахувань - 85,91 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 20.05.2024 прийнято до розгляду справу та відкрито спрощене позовне провадження у справі, з повідомленням (викликом) сторін, призначено справу до судового розгляду. 30.07.2024 до суду від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення, у яких ураховуючи часткове добровільне виконання відповідачем зобов`язань позивач підтримав заявлені позовні вимоги на загальну суму 7909,37 грн., що складається з заборгованості по компенсації за послуги зовнішньої охорони території будинку - 7742,91 грн., трьох процентів річних - 80,55 грн., інфляційних нарахувань - 85,91 грн. Оскільки вищезазначені пояснення, фактично є заявою про зменшення заявлених вимог, не суперечать законодавству та не порушують будь-чиїх прав і охоронюваних законом інтересів, суд вважає за необхідне долучити до матеріалів справи дану заяву та прийняти її до розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлявся. При цьому, 30.07.2024 представник позивача через систему «Електронний суд» надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, заявлені позовні вимоги підтримав з врахуванням поданих 30.07.2024 додаткових пояснень, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду відповідач не надіслала, про причину неявки суд не повідомила, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 11.07.2016 між ТОВ «Київська комунальна компанія» та власником (користувачем) квартири [ADDRESS] , [PERSON] , було укладено договір про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та сприяння у отриманні комунальних послуг №15/03/2/246. Відповідно до умов цього договору ТОВ «Київська комунальна компанія» виступає виконавцем послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій та управителем будинку. Споживач приймає надані відповідно договору послуги та своєчасно оплачує їх відповідно до діючих тарифів. Згідно п. 2.3 Договору вартість послуг, що сплачуються за договором, складається з відшкодування витрат Управляючій компанії на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі, визначеному встановленим законом порядком, за 1 м. кв. загальної площі та інших додаткових платежів за додаткові послуги мешканцям будинку, в тому числі за зовнішню та внутрішню охорону будинку, узгоджених встановленим законом порядку, понесених відповідно до договору та додатку №1 (Положення). Відповідно до 3.3 Договору за несвоєчасне здійснення споживачем оплати за надані послуги, починаючи з 21 числа місяця, наступного за розрахунковим, нараховується пеня в розмірі, визначеному чинним законодавством України, яка буде діяти на момент прострочення оплати, за весь період прострочення. Відповідно до п. 4.2.1 Договору споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги за діючими розцінками і тарифами відповідно до загальної площі житлового приміщення та показань лічильників та/або нормативів споживання, та сплачувати послуги управляючої компанії не пізніше 20 числа місяця, наступного за місяцем, в якому надавались послуги. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість відповідача перед ТОВ «Київська комунальна компанія» за послуги із зовнішньої охорони території будинку за період з жовтня 2020 року по березень 2024 року - 7742,91 грн. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи. Доказів повної або часткової сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано. Відповідно до положень ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Статтею 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено зобов`язання споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки ст. 625 ЦК України розміщена в розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування втрат від інфляції та трьох процентів річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Враховуючи, що відповідачем належним чином зобов`язання щодо оплати послуг не виконувалися, заявлені позивачем до стягнення 3 % річних у розмірі 80,55 грн., інфляційні нарахування у розмірі 85,91 грн. є обґрунтованими та правомірними. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріали справи не містять, а відповідачем не надано у спростування зазначеного будь-яких доказів, які б могли спростувати наведені у позовній заяві доводи позивача. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 7909,37 грн., що складається з боргу за оплату комунальних послуг - 7742,91 грн., 3% річних - 80,55 грн., інфляційних нарахувань - 85,91 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved