Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

24 червня 2024 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 04 серпня 1996 року вона уклала з відповідачем шлюб, який зареєстрований у виконавчому комітеті Жабокрицької сільської ради Крижопільського району Вінницької області, актовий запис № 9. Від спільного подружнього проживання з відповідачем мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує, що протягом останнього часу їхні з відповідачем стосунки погіршились через різні погляди на життя, сімейні цінності та ведення спільного господарства і побуту. Вже тривалий час кожен з них живе своїми інтересами, їхня сім`я фактично розпалася, шлюб існує формально. Спроби примирення не принесли жодних результатів. Наразі подружніх відносин вони не підтримують, відповідач проживає з іншою жінкою. Спору про поділ спільного майна між ними немає. Враховуючи викладене, позивачка вважає подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливим та наполягає на розірванні шлюбу. Також позивачка зазначає, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Вона сама не в змозі забезпечити дитину всім необхідним, а відповідач здоровий, працездатний, працює та отримує постійний дохід, тому просить стягнути з нього аліменти на дочку [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 100 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 01 червня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 25 червня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позов та просить його задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Окрім того, уточнила позовні вимоги в частині стягнення аліментів та просить стягувати з відповідача аліменти, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом. Відповідач [PERSON] позов визнав у повному обсязі та просить задовольнити позовні вимоги. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04 серпня 1996 року у виконавчому комітеті Жабокрицької сільської ради Крижопільського району Вінницької області, актовий запис № 9, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії\~ [NUMBER] , повторно виданим 08 лютого 2024 року. Спільне життя у сторін не склалося через взаємне непорозуміння, різні характери та погляди на життя, внаслідок чого вони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Від спільного подружнього проживання сторони мають дочку - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , повторне видане 05 вересня 2013 року). Дитина перебуває на утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Між сторонами відсутня домовленість щодо участі батька дитини, який проживає окремо, у матеріальному утриманні дитини. Зазначені обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до ч. ч. 3, 4\~\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. За приписами ч. 3\~\~ст. 105 СК України\~\~шлюб припиняється\~внаслідок його\~розірвання за\~позовом одного\~з подружжя\~на підставі\~рішення суду,\~відповідно до\~статті\~110\~цього\~Кодексу. Згідно ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2\~статті 112 СК України\~передбачено, що суд постановляє\~рішення\~про\~розірвання шлюбу,\~якщо\~буде\~встановлено,\~що\~подальше\~спільне життя\~подружжя\~і\~збереження шлюбу\~суперечило б\~інтересам\~одного\~з них,\~інтересам\~їхніх\~дітей,\~що\~мають істотне\~значення. Згідно\~п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Враховуючи, що сторони просять не надавати їм строк для примирення та наполягають на розірванні шлюбу, а розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін, а також прав їхньої дитини, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка вказала, що після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1\~ст. 183 СК України). Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік»\~прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривні. Враховуючи, що відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини, тому в силу ст. ст. 180-183 СК України\~з нього підлягають стягненню аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дочки. При визначенні розміру аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує, що відповідач є працездатною особою, має постійний дохід, відсутність у нього на утриманні інших осіб, а також те, що він визнав позовні вимоги та погодився сплачувати аліменти в заявленому позивачкою розмірі, тому визначає аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 100 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Окрім того, у відповідності до вимог ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до положень ч. 3\~ст. 7 Закону України «Про судовий збір»\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті позивачці належить повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого нею при поданні позову (в частині позовної вимоги про розірвання шлюбу), а іншу частину судового збору в розмірі 50 % слід стягнути з відповідача на користь позивачки. Оскільки при подачі позову в частині позовної вимоги про стягнення аліментів позивачка звільнялась від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому в силу\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved