Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої сина - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Вимоги обґрунтовані тим, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 травня 2021 року розірвано. Від спільно подружнього життя у них [INFO] народився син - [PERSON] .. Питання утримання дитини під час розірвання шлюбу не вирішувалось оскільки відповідач, як батько, зобов`язувався добровільно матеріально підтримувати сина. Проте, на даний час [PERSON] офіційно не працює, хоча і зареєстрований фізичною особою - підприємцем, але доходів не отримує, коштів на утримання дитини не надає. В зв`язку із зазначеним позивач змушена звернутись з даним позовом до суду. Позивач у судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій визнав позовні вимоги і просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що з 29 жовтня 2017 року сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 травня 2021 року розірвано (а.с.10;15). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] , батьками якого значаться відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] (а.с.11). Згідно довідки виданої головою квартального комітету по м.Знам`янка від 11 червня 2024 року, позивач проживає в [ADDRESS] та до складу її сім`ї входять: син - [PERSON] , [INFO] , який перебуває на утриманні матері з 02 червня 2021 року , мати - [PERSON] та батько - [PERSON] (а.с.14). Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Конвенція ООН про права дитини (прийнята й відкрита для підписання, ратифікації та приєднання резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, набула чинності для України з 27 вересня 1991 року), визначає пріоритет у суспільстві інтересів дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 6 Конвенції містить принцип щодо необхідності забезпечення у максимально можливій мірі виживання та здорового розвитку дитини. Відповдіно до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При вирішенні питання про стягнення аліментів, суд відповідно до ч.1 ст.182 СК України має враховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності та враховуючи те, що позивач позов підтримує, а відповідач визнає, відсутні дані стосовно незадовільного стану здоров`я відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім`ї, яких він зобов`язаний утримувати, а також ненадання ним матеріальної допомоги на утримання сина, який знаходиться на утриманні позивача, матеріальне становище сторін, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом, щомісяця, до повноліття сина. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст.430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved