Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

У лютому 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 135\~341,56 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 21.01.2018 року між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 94299029000, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі, що в подальшому був збільшений до 90\~000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом у розмірі 55 % річних, з кінцевим терміном повернення до 20.02.2020 року. 25 січня 2023 року між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Верра Фінанс» було укладено договір факторингу № 237, відповідно до якого АТ «Укрсиббанк» передало, а ТОВ «Верра Фінанс» прийняло всі права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі до [PERSON] . В супереч умовам договору відповідач тривалий час не здійснювала своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту, процентам, комісії, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Станом на 06.02.2024 року, заборгованість відповідача за кредитним договором становить 135\~341,56 гривень, з яких: - 86\~945,88 грн. заборгованість за основним боргом; - 48\~395,68 грн. заборгованість за відсотками. Зазначену суму заборгованості ТОВ «Верра Фінанс» просить стягнути з відповідача, а також покласти на неї судові витрати. Ухвалою суду від 15 березня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження по справі (а.с. 133). В судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, одночасно позов підтримав, просив задовольнити його у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач відзив на позов не подала, в судове засідання повторно не з`явилась, була повідомлена належним чином, причина неявки суду не відома, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, провів заочний розгляд справи, за наявними у справі доказами. Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч.2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 21.01.2018 року між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 94299029000 шляхом підписання останньою анкети-заяви, за умовами якого банк на підставі наданих клієнтом документів відкрив клієнту та обслуговував на умовах Тарифного плану Револьверну Кредитну Картку «Картка Sуперпокупця», із встановленим кредитним лімітом у розмірі 15\~000,00 грн., а позичальник в свою чергу зобов`язалася повернути кредитні кошти в строк до 20.02.2020 року та сплатити відсотки за користування кредитними коштами виходячи із відсоткової ставки 55% на рік (а.с. 7). Відповідно до виписки за квітень 2019 року кредитний ліміт відповідача було збільшено до 45\~000,00 гривень (а.с. 64). Відповідно до виписки за грудень 2020 року кредитний ліміт відповідача було збільшено до 90\~000,00 гривень (а.с. 89). 25 січня 2023 року між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Верра Фінанс» укладено договір факторингу № 237, за яким клієнт (АТ «Укрсиббанк») відступив фактору (ТОВ «Верра Фінанс»), а зобов`язався прийняти права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим договором відступаються (передаються) в розмірі заборгованостей боржників перед клієнтом, що передбачені умовами первинних договорів та визначені в реєстрі боржників (а.с. 22-24). У відповідності до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 237 від 25.01.2023 року ТОВ «Верра Фінанс» набуло права вимоги до [PERSON] , в сумі 135\~341,56 гривень, з яких: - 86\~945,88 грн. заборгованість за основним боргом; - 48\~395,68 грн. заборгованість за відсотками (а.с. 21). Також, на підтвердження розміру вказаної заборгованості позивачем було надано й виписки про рух коштів по рахунку картки з лімітом за період з 26.12.2017 року 25.01.2023 року (а.с. 40-128). Позивачем проводилися заходи досудового врегулювання спору, так 30.10.2023 року новим кредитором на адресу відповідача була направлена досудова вимога щодо дострокового стягнення заборгованості (а.с. 12). Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті заборгованості по картковому рахунку відповідачем надано не було, а неналежне виконання останньою договірних зобов`язань порушує майнові права і охоронювані законом інтереси позивача. Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне. До правовідносин щодо стягнення з відповідача основної заборгованості за кредитним договором суд вважає за доцільне застосувати наступні норми законодавства. Згідно ст.\~1077\~ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У відповідності до ч.2 ст.\~1083\~ЦК України якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень цієї глави. Так у відповідності до ст. 509 ЦК України, 1. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 2. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 3. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності справедливості. Згідно до ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків є договори. Відповідно до статті 626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Статті6\~та 627\~ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому . Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до\~статті 638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У частинах першій та другій статті 639\~ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Так, в силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до вимог ст. 525, 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.\~527 ЦК України боржник зобов`язаний виконувати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу\~України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Положеннями статті 610 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання. Згідно ч.2 ст.\~1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Аналізуючи вищевикладене, суду доведено наявність у відповідача грошового зобов`язання перед позивачем, у зв`язку із чим позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 94299029000 від 21.01.2018 року в сумі 135\~341,56 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений позивачем при подачі позову судовий збір у розмірі 3\~028,00 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved