Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд позбавити відповідача батьківських прав у відношенні її неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , вихованням та утриманням якої відповідач не займається, долею дитини не цікавиться, не піклується про її фізичний та духовний розвиток. На даний час дитина проживає разом ним - її рідним братом - позивачем у цій справі. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, також пояснив, що матері вже більше року немає, повідомлень про її смерть він не отримував. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, однак у судове засідання не з`явилась, відзив на позов не надала. Представник третьої особи у судове засідання не з`явилась, але надала до суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог, а також просила долучити до матеріалів справи висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Неповнолітня [PERSON] будучи допитаною у судовому засіданні суду пояснила, що їй повних 17 років. Свою матір вона не бачила вже більше року. Раніше вона вела непотребний спосіб життя - пиячила, гуляла, не займалась її вихованням, матеріальної допомоги не надавала. Просила позбавити відповідача батьківських прав. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, відповідач у справі є матір`ю позивача та неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . По відношенню до неповнолітньої [PERSON] відповідач є одинокою матір`ю. Наказом начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради № 64 від 13.06.2023 року [PERSON] , [INFO] , влаштовано у сім`ю рідного брата [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради № 220 від 15.06.2023 року [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини. позбавленої батьківського піклування. Рішенням виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради № 246 від 06.08.2023 року, піклувальником над неповнолітньою [PERSON] призначено її рідного брата - [PERSON] . [PERSON] з 01.09.2022 року навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Криворізький фаховий коледж Державного університету економіки і технологій» на денній формі навчання, характеризується позитивно. Також, згідно характеристики з місця навчання [PERSON] , її опікун підтримує тісний зв`язок з куратором групи та адміністрацією закладу, приділяє належну увагу вихованню та навчанню Віктьорії. Згідно наданого виконавчим комітетом Саксаганської районної у місті ради висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, виконком розглянувши матеріали щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні неповнолітньої [PERSON] , окрім вищевикладеного також повідомив, що за інформацією Відділення поліції №4 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області встановити місцезнаходження [PERSON] не виявилось можливим. З 13.06.2023 року і до теперішнього часу [PERSON] до служби у справах дітей виконкому районної у місті ради жодного разу не звертався, питання про повернення їй доньки на виховання не ініціювала. Таким чином, враховуючи викладене, а також те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, які не виконують батьківські обов`язки, виконком Саксаганської районної у місті ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити отримання дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» закріплено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції про права дитини, визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Судом встановлено що відповідач, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, вихованням дитини не займається, залишила дитину на виховання старшого брата, більше року не спілкується із дитиною, не цікавиться про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а також її подальшою долею та не приймає участі у матеріальному забезпеченні дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. При цьому, в розумінні п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3, який узгоджується з нормами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи встановлені судом обставини, суд погоджується з доводами позивача та вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, а тому є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що при зміні своєї поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення її батьківських прав, згідно із ст. 169 СК України, вона має право звернутись до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved