Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє законний представник [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування шкоди здоров`ю. Позов мотивовано тим, що 15.06.2022 року [PERSON] гралася із іншими дітьми у дворі будинку [ADDRESS] . Поряд також перебував малолітній [PERSON] , [INFO] , який у певний момент застосував до [PERSON] прийом єдиноборства, у секції якого займається, шляхом кидку обличчям об асфальт, внаслідок чого вона отримала тілесні ушкодження. Згідно Висновку експерта № 397 від 21.06.2022 року у [PERSON] були виявлені тілесні ушкодження - забійна рана в ділянці підборіддя, синці на правому та лівому стегнах, на правій та лівій гомілках які належать до легких тілесних ушкоджень. Наслідком отриманої травми підборіддя стало зміщення зубів, для виправлення якого з 22.08.2022 року [PERSON] перебуває на ортодонтичному лікуванні у міському КП «Медичний стоматологічний центр». Також протягом тривалого часу після травми внаслідок отриманого стресу у дитини було порушення сну, для лікування якого за направленням сімейного лікаря до лікаря-психолога [PERSON] відвідувала денний стаціонар центру реабілітації при Вінницькому будинку дитини з 28.11.2022 року по 13.12.2022 року. Окрім того, згідно опису анамнезу захворювання при первинному огляді дерматовенеролога КНП «Вінницький обласний клінічний шкірно-венерологічний центр ВОР», який відбувся 02.01.2023 року, - дитина хворіє протягом тривалого часу (6 місяців). Отримала численне хірургічне та терапевтичне лікування. Згідно консультативних висновків зазначеного медичного закладу від 02 та 19 січня, 16 червня 2023 року та протоколу огляду лікаря від 23 травня 2023 року виставлено діагноз - келоїдний рубець. В результаті отриманої травми, довготривалого лікування [PERSON] отримала моральну шкоду, а [PERSON] понесла матеріальні витрати на лікування та реабілітацію дочки, яка продовжується і на сьогодні. За подією вчиненого було внесено відомості до ЄРДР із правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 125 КК України, проведено досудове розслідування, за результатами якого 30.08.2022 року кримінальне провадження закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України (відсутність суб`єкту, який досяг віку кримінальної відповідальності). Постановою Вінницького міського суду від 26.07.2022 року матір малолітнього [PERSON] - [PERSON] було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді попередження. У описовій частині постанови зазначено, що [PERSON] , перебуваючи за місцем свого проживання, неналежно виконувала свої батьківські обов`язки по догляду за малолітнім [PERSON] , [INFO] , внаслідок чого останній, перебуваючи на вулиці вчинив конфлікт із сусідською дівчинкою [PERSON] , а саме штовхнув на асфальт, чим [PERSON] вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП. [PERSON] внаслідок отриманої травми зазнала фізичного болю та страждань в зв`язку із ушкодженням здоров`я, яке повністю не відновлено і до сьогодні. Тривалий час [PERSON] та [PERSON] вимушені звертатися до лікарів по допомогу, у дитини вимушено змінений нормальний ритм життя, перші дні після травми вона потребувала стороннього догляду. У дитини порушився сон, у зв`язку з чим їй надавалася допомога лікаря-психолога. На сьогодні продовжується медичне виправлення зміщення зубів, на обличчі залишився шрам. Витрати на лікування та реабілітацію на час звернення до суду становлять 4305,20 грн. Моральну шкоду, враховуючи фізичний та психологічний стан здоров`я дитини, виходячи із засад розумності та справедливості, оцінено в 100000 грн. З підстав зазначених вище позивач звернулась до суду з даною позовною заявою. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 серпня 2023 року, у даній цивільній справі прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 40). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 лютого 2024 року, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 139). Законний представник позивача [PERSON] - [PERSON] та представник позивача [PERSON] у судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні зазначила, що [PERSON] вимоги позовної заяви не визнає, просила суд у їх задоволенні відмовити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про часткове задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , являється донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 18 грудня 2012 року Виконавчим комітетом Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 5). Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань встановлено, що до відділення поліції № 1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області з письмовою заявою звернулась [PERSON] про те, що 15 червня 2022 року близько 18:46 год., перебуваючи у дворі буд. [ADDRESS] , під час раптового конфлікту малолітній хлопець на ім`я [PERSON] наніс донці [PERSON] , [INFO] , тілесні ушкодження, шляхом кидку обличчям об асфальт в наслідок чого остання отримала розсічення підборіддя. (дата надходження заяви - 20 червня 2022 року, номер кримінального провадження: 12022025030000170) (а.с. 27). Як вбачається із довідки № 2694 від 15 червня 2022 року, виданої КНП «ВОДКЛ ВОР», що [PERSON] встановлено діагноз: забійна рана підборіддя (а.с. 18). Відповідно до висновку експерта № 397 від 21 червня 2022 року, у [PERSON] були виявлені тілесні ушкодження - забійна рана в ділянці підборіддя, синці на правому та лівому стегнах, на правій та лівій гомілках. Вказані ушкодження у [PERSON] належать до легких тілесних ушкоджень (п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України 17 січня 1995 року), виникли від травматичної дії (удару) тупого твердого предмета (предметів), давністю утворення, можливо, в строк, вказаний в постанові про призначення експертизи - 15 червня 2022 року (а.с. 8). [PERSON] , [INFO] , знаходилась на ортодонтичному лікуванні з 22 серпня 2022 року. Діагноз: глибокий дистальний прикус. Повороти 11 та 21 зубів. Піднебінне положення 22 зуба. Скупченість зубів на нижній щелепі, що підтверджується довідкою № 838 від 02 грудня 2022 року, виданою МКП «Медичний стоматологічний центр» (а.с. 9). [PERSON] , [INFO] , відвідувала денний стаціонар центру реабілітації при Вінницькому будинку дитини з 28 листопада 2022 року по 13 грудня 2022 року з діагнозом: невротичні реакції у вигляді порушення сну лівобічний грудо-поперековий сколіоз І ступ. (а.с. 10). Як вбачається із Консультативних висновків від 02 січня 2023 року, 19 січня 2023 року та 16 червня 2023 року, наданих лікарем дерматологом КНП «Вінницький обласний клінічний шкірно-венерологічний центр ВОР», [PERSON] , [INFO] , встановлено діагноз - Келоїдний рубець. Також, у вказаних консультативних висновках зазначено результати функціонального, рентгенологічного та інших спеціальних досліджень, а саме: за 02 січня 2023 рік - в ділянці підборіддя визначається посттравматичний лінійний гіпертрофічний рубець темно-рожевого кольору, розташований по краю нижньої щелепи; за 19 січня 2023 рік - лінійний рубець в ст. інволюції; за 16 червня 2023 рік - лінійний гіпертрофічний рубець темно-рожевого кольору, що незначно виступає над поверхнею шкіри, в ділянці підборіддя (а.с. 14-15, 17). Як вбачається із наявних в матеріалах справи платіжних документів, [PERSON] понесла витрати на лікування та реабілітацію [PERSON] , [INFO] , у розмірі 4 305 грн. 20 коп. (а.с. 19-21). Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 30 серпня 2022 року, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12022025030000170 від 20 червня 2022 року закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України (відсутність суб`єкту, який досяг віку кримінальної відповідальності) (а.с. 26). Також зі змісту вказаної вище постанови про закриття кримінального провадження від 30 серпня 2022 року вбачається, що під час проведення досудового розслідування встановлено, що сектором ювенальної превенції Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області 17 червня 2022 року складено адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 184 КУпАП «Невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей» відносно [PERSON] (протокол про адміністративне правопорушення № 773130) та [PERSON] (протокол про адміністративне правопорушення № 773131), тобто за фактом, який досліджується у провадженні прийнято рішення про притягнення батьків малолітніх фігурантів події до адміністративної відповідальності. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 26 липня 2022 року, визнано винною [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , громадянку України, яка проживає за адресою: [ADDRESS] , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді попередження (а.с. 28). Зі змісту даної постанови суду вбачається, що 15 червня 2022 року [PERSON] , перебуваючи за місцем свого проживання, неналежно виконувала свої батьківські обов`язки по догляду за малолітнім [PERSON] , [INFO] , внаслідок чого останній, перебуваючи на вулиці вчинив конфлікт із сусідською дівчинкою [PERSON] , а саме штовхнув на асфальт, чим [PERSON] вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 серпня 2022 року, закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення в зв`язку з відсутністю в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 8, 9 ч. 1 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, визначені в ст. 1166 ЦК України. Так, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом (ч.ч. 1-3 ст. 1166 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1178 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Умовою відповідальності батьків (усиновлювачів), опікунів малолітньої особи або іншої фізичної особи, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, є їх власна винна поведінка, яка виявляється у несумлінному здійсненні або ухиленні ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Для того, щоб довести відсутність своєї вини, вищезазначені особи повинні обґрунтувати неможливість здійснення виховання дітей та нагляду за ними, наприклад, внаслідок тривалої хвороби тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я малолітньої особи фізична або юридична особа, яка завдала цієї шкоди, зобов`язана відшкодувати витрати на її лікування, протезування, постійний догляд, посилене харчування тощо (абз. 1 ч. 1 ст. 1199 ЦК України). У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, завдана фізичній особі, майну фізичної особи чи майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Аналіз наведених норм закону дає підстави дійти висновку про те, що цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Водночас, позивач зобов`язаний довести протиправність поведінки відповідача, розмір заподіяної шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Обов`язок щодо обґрунтованості та доведеності розміру завданої шкоди (збитків) покладається також на позивача. Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 150 СК України на батьків покладається обов`язок виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Outcome: partial