Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-11 00:00:00

17.06.2024 року позивачка в особі свого представника за ордером адвоката Апаріної Тетяни Володимирівни засобами поштового зв`язку звернулася до суду із заявою, в якій просила суд розірвати шлюб між позивачкою та відповідачем, зареєстрований 18.08.2006 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (актовий запис №898), посилаючись на наявність у сторін неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та той факт, що сторони розійшлися після початку вторгнення на територію України, з того часу мешкають окремо та не ведуть спільного господарства, позивачка перебуває у Федеративній республіці Німеччина та не бажає поновлювати шлюбні відносини з відповідачем. Позивачка в особі своєї представниці також просила залишити їй шлюбне прізвище. Ухвалою судді від 26.06.2024 року провадження у справі було відкрито у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін та наданням сторонам по справі часу для подання усіх заяв по суті позову (а.с.20). Позивачка вказану ухвалу отримала через свою представницю засобами Електронного суду у порядку ч.7 ст.272 ЦПК України, а відповідач у відповідності до вимог п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України (а.с.23). Заяви, клопотання від сторін не надходили та інші процесуальні дії судом не застосовувалися. Відповідач не подавав відзив на позовну заяву. Розгляд справи проводиться у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч.5\~ст.279 ЦПК України\~за наявними у справі матеріалами у межах строків, визначених ст.275 та ч.2 ст.279 ЦПК України. Можливість ухвалення заочного рішення в такому випадку не передбачена. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 18.08.2006 року був укладений шлюб між позивачкою та відповідачем по справі, який був зареєстрований Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (актовий запис №898), що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Первомайським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 02.03.2023 року, яке після розгляду справи погашається (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №3 Харківського міського управління юстиції (актовий запис №1040 від 21.03.2007 року)(а.с.11). Відповідно до ч.1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, а згідно зі\~ст. 112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей, створення позивачем фактично нової сім`ї та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до норм\~ст.113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При вирішенні справи по суті, суд приходить до думки, що зазначені позивачкою підстави розірвання шлюбу, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду та повинні бути задоволені, оскільки шлюб існує формально та подальше примирення між сторонами неможливе, а його збереження суперечить інтересам позивачки, що має суттєве значення, а також спільне господарство не ведеться. Виховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. При цьому суд не встановлює факт перебування позивачки у Федеративній республіці Німеччина, оскільки надані суду посвідчення про прихисток що на позивачку, що на дитину сторін мають строк дійсності до 04.03.2024 року (а.с.13, 15), тобто не підтверджують факт перебування позивачки з дитиною у вказаній країні, що не предмет позову, у той же час, жодного відношення не має та судом відповідно до уваги не береться. На підставі зазначеного та

Outcome: approved