Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] (далі також [PERSON] , позивач) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] (далі також [PERSON] , відповідач) про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 18.10.2022 сторони уклали між собою шлюб який був зареєстрований у Печерському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що було складено актовий запис № 2067. Від шлюбу дітей не мають. Сторони прийшли до висновку, що вони не можуть побудувати щасливу сім`ю, в них різні погляди та цілі в житті, відсутнє взаєморозуміння. Фактичні шлюбні відносини припинені з 24 січня 2023 року, сторони проживають окремо. Спільний побут та сімейний бюджет відсутні. Збереження шлюбу буде суперечити інтересам кожного із них. Просить шлюб розірвати. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.11.2023 справу направлено до Черкаського районного суду Черкаської області за підсудністю (а.с.14). Ухвалою Черкаського районого суду Черкаської області від 23.01.2024 справу передано на розгляд до Канівського міськрайонного суду Черкаської області (а.с.27). Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 26.02.2024 справу прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом (повідомленням) сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом направлення судової повістки за місцем проживання та розміщенням оголошення на веб-сайті суду. Повідомлення про причину неявки в судове засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не надано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18.10.2022 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18 жовтня 2022 року, місце реєстрації Печерський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 2067. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - « [PERSON] » (а.с.4). Суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Встановлені обставини свідчать про те, що між сторонами сімейні відносини відсутні. Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з статтею 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно з приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Під час розгляду справи судом з`ясовано, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки. Позивач зазначає про відсутність намірів відновлювати шлюбні стосунки з відповідачем. З часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулось. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінюючи всі зібрані по справі докази, а також те, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач категорично не має наміру зберігати шлюб, він носить формальний характер і відновити подружні стосунки неможливо, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved