Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» - Феєр М.А. звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: відділ державної виконавчої служби у місті Мукачево Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про звільнення майна з-під арешту. Позов мотивований тим, що 07.12.2007 року [PERSON] та ЗАТ КБ «ПриватБанк» уклали договір іпотеки, за умовами якого іпотекодавець надав в іпотеку належне йому майно за адресою: [ADDRESS] . На дану квартиру відділом ДВС неодноразово накладалися арешти, а саме: 05.08.2015 року, 23.10.2015 року, 09.11.2015 року, 03.02.2016 року, 26.02.2016 року, 03.11.2016 року. Реєстрація права власності за АТ КБ «ПриватБанк» відбулася на підставі ст.ст. 36, 37 ЗУ «Про іпотеку», оскільки іпотека була зареєстрована раніше за накладені арешти. \~ \~ \~ \~Таким чином, обтяження у вигляді арешту майна, створює перешкоди позивачу у здійсненні права володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.04.2024 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Також вказаною ухвалою відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У свою чергу, відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подав. \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 16 ЦК України\~визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Крім цього, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст.81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст.41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до ст.ст.317,\~319,\~321 ЦК України\~власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Також, як передбачено\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що 07.12.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] , [PERSON] було укладено договір іпотеки, предметом якого є надання іподекодавцем в іпотеку нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За цим договором іпотекою забезпечується виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором від 07.12.2007 року №MKZ0GA00000047 (а.с. 19-23). Із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №366498883 від 20.02.2024 року вбачається, що право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] з 03.11.2016 року зареєстровано за ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 24-28). Згідно актуальної інформації про державну реєстрацію обтяжень, на вищезазначену квартиру накладені арешти, номер запису про обтяження 17384748 від 26.02.2016 року, 17384515 від 03.02.2016 року, 17384885 від 09.11.2015 року, 17384960 від 23.10.2015 року, 17385040 від 05.08.2015 року, 17380753 від 07.12.2007 року (а.с. 25-27). Як вбачається із повідомдення відділу ДВС у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області №24.3-19/35828 від 09.05.2024 року у відділі ДВС перебували відкриті виконавчі провадження, а саме: - №48194898 про стягнення із [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 331\~610,28 гривень. 23.12.2015 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу; - №48991078 про стягнення з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 гривень. 28.12.2015 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, так як у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення; - №49096969 про стягнення із [PERSON] на користь держави штраф у розмірі 170гривень. 21.12.2015 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, так як боржник працює ПП «Фанта Н.П.» за адресою: [ADDRESS] , тобто на території підвідомчій РВ ДВС Мукачівського МРУЮ; - №49967412 про стягнення із [PERSON] на користь АТ «Дельта Банк» заборгованості у розхмірі 3\~965,90 гривень. 30.05.2016 року винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, так як у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення. Відповідно до ст.60\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно абз.4 п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справа про зняття арешту з майна» №5 від 03.06.2016 року заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя\~статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта\~статті 154 ЦПК). Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (стаття 60 Закону про виконавче провадження). Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» №5 від 03.06.2016 року позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що неналежить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред`явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб (статті 3, 45 ЦПК). Враховуючи вищевикладене та надаючи оцінку, як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, суд дійшов до висновку, що право позивача АТ КБ «ПриватБанк» порушено, оскільки такий позбавлений можливості вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, а тому позовні вимоги представника позивача є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Outcome: approved