Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 15.05.2024 у цій справі позов задоволено частково. Відповідно до даних ухвали Хмельницького апеляційного суду від 29.07.2024, установлено, що під час проведення підготовчих дій по розгляду справи встановлено, що суд першої інстанції не ухвалив рішення стосовно позовної вимоги, а саме вимоги про припинення права оренди товариства з обмеженою відповідальністю «А.Т.К.» земельної ділянки, кадастровий номер 6823680300:02:001:0149, площею 2,0000 га із одночасним припиненням усіх зареєстрованих щодо неї речових прав та обтяжень. Сторони та треті особи повідомлені, що питання щодо ухвалення додаткового рішення розглядається без виклику сторін у відповідності до ст. 270 ЦПК УКраїни. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторонни подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення (ч. 1 ст. 270 ЦПК України). Враховуючи викладене, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення з приводу вищевказаної позовної вимоги, зазначаючи про таке. Згідно з вимогами ст. 90 Земельного кодексу України власник земельної ділянки має право передавати земельну ділянку в оренду. Відповідно до вимог ст. 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку у відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. З 01.01.2013 набрали чинність Закон України «Про Державний земельний кадастр», постанова КМУ від 17.10.2012 за № 1051 «Про затвердження порядку введення Державного земельного кадастру», зміни до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Положеннями ст. 2 цього Закону визначено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 12 ЦПК України, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] набув права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6823680300:02:001:0149, площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Білецької сільської ради, яку в подальшому, на підставі договору оренди б/н від 19.07.2018, передав у оренду для товариства з обмеженою відповідальністю «А.Т.К.» строком на 15 років (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 42370949 від 03.08.2018, номер запису про право власності 27329160). Однак, прокурором було встановлено, що фахівці Головного управління Держгеокадастру надали дозвіл на земельну ділянку, яку не можна передавати у власність громадянам, оскільки частина вказаної земельної ділянки підлягає консервації шляхом заліснення. Згідно з даними висновку експертного дослідження № 532/23 від 05.05.2023, розробленого товариством з обмежною відповідальністю «Підприємство «Житомирземлепроект», земельна ділянка з кадастровим номером 6823680300:02:001:0149, площею 2,0000 га, розташована в межах агровиробничих ґрунтів: 53д площею 1,2517 га та 56д площею 0,7483 га . Беручи до уваги, що суд прийшов до висновку про задоволення позовної вимоги про витребування у [PERSON] земельної ділянки у частині, площею 1,0296 га, межі та конфігурацію якої визначено у висновку експертного дослідження № 532/23 від 05.05.2023, виготовленого товариством з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Житомирземлепроект», яка розміщена в межах земельної ділянки з кадастровим номером 6823680300:02:001:0149, площею 2,0000 га, даючи оцінку зібраним доказам у справі, оцінюючи незалежність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, тому позовну вимогу про припинення права оренди товариства з обмеженою відповідальністю «А.Т.К.» слід задовольнити у частині земельної ділянки, площею 0,7483 га, межі та конфігурацію якої визначено у вищезгаданому висновку експертного дослідження № 532/23, яка розміщена в межах земельної ділянки з кадастровим номером 6823680300:02:001:0149, площею 2,0000 га. Щодо вимоги щодо одночасного припиненням усіх зареєстрованих речових прав та їх обтяжень, суд зазначає про таке. Праналізувавши вимоги законодавства та практику Великої Палати Верховного Суду України, суд приходить до висновку, що ця частина позовної вимоги задоволенню не підлягає у зв`язку з тим, що рішення суду про витребування з володіння відповідача [PERSON] земельної ділянки та припинення права оренди товариства з обмеженою відповідальністю «А.Т.К.» саме по собі є підставою для припинення усіх зареєстрованих щодо цієї земельної ділянки речових прав та їх обтяжень, а також для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно. Отже, рішення суду, яким задоволено позов про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (узгоджується з позицією Верховного Суду у справі № 903/450/16 від 05.03.2019). Таким чином,з цього також випливає, що позовна вимога про одночасне з припиненням права оренди і припинення усіх зареєстрованих речових прав та їх обтяжень не відповідають належному способу захисту, оскільки не є необхідним для вирішення питання про витребування земельної ділянки, задоволення такої вимоги не призвело б до відновлення володіння відповідною земельною ділянкою, а тому в задоволенні цієї частини позовної вимоги слід відмовити.

Outcome: dismissed