Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-25 00:00:00

Позивач ПрАТ «СК «АРКС» звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 28.03.2023 року між ПрАТ «СК «АРКС» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за № 21865а3кп, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб AUDI Q 7 д.н. [NUMBER] . 02.05.2023 року о 18:55 в м.Києві по вул. Луговій навпроти АЗС «ОККО» сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля AUDI Q7 д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Део Ланос д.н. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль AUDI Q7 д.н. [NUMBER] , що був застрахований у позивача за договором добровільного страхування наземного транспорту № 21865а3кп від 28.03.2023 року. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ААД № 260935 , відповіді від НПУ № 3023129569139240 про ДТП та постанови Оболонського районного суду міста Києва від 19.05.2023 року (справа № 756/6104/23) , дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] п.12.1, 13.1 ПДР України (ст. 124 КпАП України). Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події , що має ознаки страхового випадку та заявою про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № ARХ3661971 від 15.05.2023 року та умов договору страхування № 21865а3кп від 28.03.2023, розмір страхового відшкодування склав 112 937,50 грн., яке АТ «СК «АРКС» було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу згідно заяви Страхувальника на СТО згідно платіжного доручення № 972935 від 16.05.2023 року. Відповідно до п.28.13 Договору страхування № 21865а3кп від 28.03.2023 року при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків , за вирахуванням франшизи. Розрахунок розміру виплаченого позивачем страхового відшкодування за зазначеним вище страховим випадком наступний: 112937,50 грн. - 0 грн. франшиза = 112937,50 грн. З метою досудового врегулювання спору позивачем 12.07.2023 року було направлено на адресу відповідача претензію за вих. № СУ/011146/4-1 від 12.07.2023 року простим листом, однак відповідачем не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків, а тому просять суд стягнути з відповідача на користь позивача 112 937,50 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та судовий збір 3028 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Яценко Н.О. Ухвалою від 08.04.2024 у справі відкрито спрощене провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився в своєму позові просив суд розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами справи. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі позивача. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, не погоджувався з сумою збитків, вважав, що розмір стягнення є завищеним, просив відмовити в задоволенні позову. Вислухавши пояснення відповідача , дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. 28.03.2023 року між ПрАТ «СК «АРКС» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за № 21865а3кп, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб AUDI Q 7 д.н. [NUMBER] . У відповідності до умов вказаного договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 02.05.2023 року о 18:55 в м.Києві по вул. Луговій навпроти АЗС «ОККО» сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля AUDI Q7 д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Део Ланос д.н. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль AUDI Q7 д.н. [NUMBER] , що був застрахований у позивача за договором добровільного страхування наземного транспорту № 21865а3кп від 28.03.2023 року. Постановою Оболонського районного суду м.Києва від 19.05.2023 року (справа № 756/6104/23) встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] п.12.1, 13.1 ПДР України та визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Згідно з положеннями ст.82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача встановлена та в порядку ст.82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, застрахованому транспортному засобу AUDI Q 7 д.н. [NUMBER] , було завдано механічних ушкоджень. Відповідно до чого страхувальник зазнав матеріального збитку. Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події , що має ознаки страхового випадку та заявою про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № ARХ3661971 від 15.05.2023 року та умов договору страхування № 21865а3кп від 28.03.2023, розмір страхового відшкодування склав 112 937,50 грн., яке АТ «СК «АРКС» було сплачено за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу , згідно заяви Страхувальника на СТО, згідно платіжного доручення № 972935 від 16.05.2023 року. Відповідно до п.28.13 Договору страхування № 21865а3кп від 28.03.2023 року при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням франшизи. Розрахунок розміру виплаченого позивачем страхового відшкодування за зазначеним вище страховим випадком наступний: 112937,50 грн. - 0 грн. франшиза = 112937,50 грн. Страхове відшкодування було розраховано та сплачено відповідно до рахунку, виставленого СТО, що надало послуги з відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля. Відповідач заперечував проти розміру страхового відшкодування, а тому судом було запропоновано проведення судової-товарознавчої експертизи від проведення якої відповідач відмовився. Тобто, відповідачем не спростовано розмір збитків, за застрахований та пошкоджений автомобільAUDI Q 7 д.н. [NUMBER] . На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, відповідач в порушення вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не мав полісу обов`язкового страхування автомобіля Део Ланос д.н. [NUMBER] . Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст.979 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст.10 Закону України «Про страхування» страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем. Відповідно до ст.980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно зі ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Суброгація істотно відрізняється від регресу. Основна відмінність суброгації від регресу полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає у особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Таким чином, регрес, це нове право що виникає у особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу це право зворотної вимоги страховика до регресату, через те що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням. А, отже, у страхуванні відповідальності, навіть після виконання зобов`язання страховиком суброгація не припустима, оскільки виникають правовідносини із відшкодування витрат у порядку регресу. Таким чином, у спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора, а саме, страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, до позивача перейшло право вимоги до відповідача на підставі ст.993 ЦК України - в порядку суброгації. Стороною відповідача не надано належних та допустимих доказів в розумінні положень ст. ст.76-81 ЦПК України на спростування даних обставин як на підтвердження своїх заперечень проти позову, як і не подано відзив на позов , а тому суд постановлює рішення з урахуванням ч.8 ст.178 ЦПК України. Як передбачено ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п. 1 ч. 1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до вимог статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Правові підстави права позивача щодо вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування ґрунтуються на законі і повністю є доведеними та вмотивованими. Таким чином, з урахуванням наведеного, позивач у повному обсязі довів свої позовні вимоги, а тому суд вважає за можливе позов задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача кошти в сумі 112937,50 грн. Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 3028 грн., а тому на підставі ст.141 ЦПК України судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved