Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради, про позбавлення батьківських прав, в якому просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 24.04.2017 року рішенням Октябрського районного суду м. Полтави між ним та відповідачкою був розірваний шлюб. Від цього шлюбу він виховує доньку [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на його утриманні та проживає з ним. Відповідачка не бере участі у вихованні дитини. З часу розірвання шлюбу жодного разу не відвідала доньку, не цікавилася здоров`ям дитини, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує дитину. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини вважає за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 12.03.2024 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, залучено в якості третьої особи службу у справах дітей Виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від року зобов`язано Службу у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної в м. Полтаві ради надати письмовий висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] та закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явився, надав на адресу суду заяви з проханням проводити розгляд справи у його відсутності. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомляла. Представник третьої особи органу опіки та піклування: служби у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву в якій повідомляє, що обстежити житлово-побутові умови проживання та з`ясувати думку матері не вдалося, оскільки двері квартири ніхто не відчинив. В зв`язку з чим виконавчий комітет Шевченківської районної у м. Полтаві ради не може надати письмовий висновок щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] . При вирішенні питань, що стосуються даної справи покладаються на розсуд суду та просить винести відповідне рішення, яке максимально відповідатиме інтересам дитини. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 08.10.2010 року Центральним відділом актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] [INFO] у них народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області. Вказаний шлюб було розірвано 24.04.2017 р. рішенням Октябрського районного суду м.Полтави, після розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] . Відповідно до характеристики директора Товариства з обмеженою відповідальністю об`єднана торговельна компанія «Європлюс» [PERSON] , 1989 р.н. працює у товаристві та обіймає посаду касира, за період роботи зарекомендував себе позитивно, як фахівець у свої професійній діяльності. Свої обов`язки виконує добросовісно, відповідально, чесно, зауважень стосовно виконання трудових обов`язків відсутні, є надійним працівником, за характером спокійний та врівноважений, доброзичливий у ставленні до колег. Згідно довідки мешканців будинку [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вбачається, що [PERSON] з 2016 р. жодного разу не з`являлася та не спілкувалася з дитиною [PERSON] , [INFO] , не приймала участі у вихованні, не цікавилася її здоров`ям, успіхами у навчанні. Згідно характеристики, яка надана сусідами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вбачається, що [PERSON] , проживає за адресою [ADDRESS] з 1990 р. За роки проживання за даною адресою проявив себе з позитивного боку, скарг від сусідів на нього не надходило, працьовитий, ввічливий, товариський, в побуті чуйний та доброзичливий. Має на утриманні неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Разом зі своїми батьками займається вихованням дочки без участі матері, яка з 2016 року жодного разу не спілкувалася з дитиною, не приймала участі у вихованні. Згідно довідки КП «ЖЕО №2» вбачається, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані 4 особи у тому числі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно Характеристики виданої директором та класним керівником Комунального закладу «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №26» Полтавської міської ради Полтавської області вбачається, що [PERSON] , [INFO] розпочала навчання у 2018 році. За період навчання початкової школи зарекомендувала себе як дисциплінована, працелюбна, уважна учениця. Виявляла образне та творче мислення. Мала здібності до вивчення гуманітарного напрямку. Весела, товариська, стримана. Охоче вступала в контакт з оточуючими, любила працювати і відпочивати з іншими. Підтримувала дружні стосунки з однокласниками та іншими учнями. У сім?ї батько, бабуся з дідусем приділяли належну увагу вихованню та навчанню [PERSON] . Приймали активну участь у житті класу та школи. Мати жодного разу за 4 роки не поцікавилась навчанням доньки. Згідно Характеристики виданої директором та класним керівником Комунального закладу «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №26» Полтавської міської ради Полтавської області вбачається, що [PERSON] навчається в Комунальному закладі «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 26 Полтавської міської ради Полтавської області» з першого класу. Навчальну програму засвоює на достатньому рівні. Має здібності до вивчення предметів гуманітарного напрямку. Під час навчання зарекомендувала себе як дисциплінована, працелюбна, уважна учениця. Домашні завдання виконує регулярно і старанно. Юліанна тактовна, товариська, стримана, самостійна, врівноважена. Має добре розвинені комунікативні здібності. Відкрита для спілкування з педагогами і однолітками. Доручення, покладені на неї, виконує сумлінно і своєчасно. Бере активну участь у позакласних заходах. Ініціативна, творча, має акторські здібності, займається у творчому гуртку «Академія клоунів». Батько приділяє належну увагу вихованню доньки, цікавиться її шкільним життям, підтримує тісний контакт із класним керівником та педагогами. Мати, [PERSON] , не займається вихованням доньки. За час навчання з 01.09.22 р. жодного разу в школі не була, з класним керівником не знайома, ніколи не телефонувала, справами дитини не цікавилася. Згідно декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу №0001-КА40-Е100 вбачається, що [PERSON] є законним представником [PERSON] . Також позивачем до матеріалів справи надається медична документація [PERSON] , де місце її проживання зазначається [ADDRESS] . Також до суду 01.08.2024 року були направленні пояснення [PERSON] , яка є бабусею [PERSON] , з яких вбачається, що [PERSON] не спілкується з [PERSON] з 2016 року. Онука проживає разом з батьком за адресою [ADDRESS] . 01.08.2024 року до суду надійшли пояснення [PERSON] , який є дідусем [PERSON] . У своїх поясненнях зазначає, що [PERSON] не спілкується зі своєю донькою з 2016 року, причини такого відношення пояснити не може. Онука проживає з батьком, який займається її вихованням за адресою 23 Вересня 11, кв. [ADDRESS] . Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, відповідно до преамбули якої, дитині для повного й гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції, держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню. Статтею 18 Конвенції про права дитини, передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Крім цього, вказані правовідносини регулюються міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається із Закону України «Про охорону дитинства» від 21.06.2001 року №-2558-ІІІ, а також інших нормативно - правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. Відповідно до статей 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом із батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 7 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно статті 164 Сімейного кодексу України підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав є, зокрема, ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в статті 164 Сімейного кодексу України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 15, абзаці 2 пункту 16 постанови №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зав`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100). Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 Сімейного кодексу України), та є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. Згідно зі статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України. Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як було встановлено судом, [PERSON] за власною ініціативою самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї доньки [PERSON] , [INFO] , без поважних причин залишивши її без материнської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною та позивачем доведено, що поведінка відповідачки відносно доньки є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками та суперечить інтересам дитини. З огляду на зазначене суд вважає доведеними в межах розгляду даної справи підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав. Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України. Зважаючи на те, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн., тому у зв`язку з задоволенням позову, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню вказана сума судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved