Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-11 00:00:00

24.07.2017 [PERSON] звернувся до суду з позовом до\~ [PERSON] , в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить поділити житловий будинок [ADDRESS] , відповідно до п.3 висновку експерта № 4944/4953 судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи, а саме виділити [PERSON] 1/2 ідеальну частку будинку та надвірних споруд, а саме наступні приміщення: веранду під літ. 1-1 площею 5.4 кв.м., кладову під літ.1-2 площею 3.6 кв.м., коридор під літ. 1-3 площею 6.2. кв.м., кухню літ. 1-4 площею 9.6 кв.м., житлову кімнату під літ. 1-5 площею 16.5 кв.м, яка в загальному становить 41.3 кв.м. вартістю 182\~241,58 грн. Також підвал під літ «пд» вартістю 18 569, 42 грн., сарай під літ «В» вартістю 60\~307,58 грн. Хвіртку №1 вартістю 3219,47 грн, ворота №2 вартістю 8163,65 грн, огорожу №3 вартістю 2069,66 грн., огорожу №4 вартістю 12647,91 грн., хвіртку №5 вартістю 6496,43 грн, огорожу №6 вартістю 2472,10 грн., колодязь під літ. «К» вартістю 22018.86 грн., замощення під літ. «1» вартістю 19834.23 грн. - залишити в спільному користуванні співвласників, вартістю 76 922.31 грн. Водночас виділити [PERSON] 1/2 ідеальну частку, а саме наступні приміщення: житлову кімнату під літ. 1-6 площею 19.7 кв.м., житлову кімнату під літ 1-7 площею 12.5 кв.м, всього площею 32.2 кв.м. вартістю 145 971,68 грн. Надати літню кухню під літ. «Б» вартістю 57 662,97 грн., східці під літ. «сх» вартістю 12\~532,93 грн., сарай під літ. «Г» вартістю 12187.99 грн. та вбиральню під літ. «Д» вартістю 8508,59 грн. Зобов`язати позивача сплатити грошову компенсацію [PERSON] суму в розмірі 12 127,19 грн. - різницю вартості за відхилення від ідеальної частки відповідача. Позивач мотивує свої вимоги тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті своєї матері є власником частини житлового будинку [ADDRESS] , з надвірними будівлями та спорудами, іншу 1/2 частки будинковолодіння успадкував відповідач. Мирним шляхом розділити спадкове майно сторони не можуть, оскільки відповідач бажає залишити в спільному користуванні приміщення кухні в будинку та літню кухню, хоча фактично він одноособово ними користується. З цього приводу постійно виникають конфлікти. [PERSON] користується комунальними послугами, але з дня смерті матері, ні за що не платить. Зважаючи на викладене, позивач вважає за необхідне здійснити реальний розподіл будинковолодіння, що перебуває у спільній власності сторін. Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області Карпин І.М. від 26.04.2017 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк з дня отримання ухвали для усунення вказаних в ній недоліків. 15.05.2017 на адресу суду надійшла заява позивача за якою усунено недоліки та ухвалою судді від 16.05.2017 відкрито провадження у справі. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 31.08.2017\~призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено. 11.01.2024 у зв`язку з надходженням до Яворівського районного суду Львівської області висновку експерта №4944/4953 від 17.12.2018 судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи, провадження у даній справі поновлено. Окрім цього, 07.08.2020 Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз скеровано роз`яснення висновку експерта №4944/4953 від 17.12.2018 судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи по матеріалах справи №460/1540/17 щодо місцязнаходження допоміжних господарських будівель. 17.08.2020 ухвалою суду залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Івано-Франківську селищну раду Яворівського району Львівської області. Через припинення судді [PERSON] здійснення повноважень судді по відправленню правосуддя у зв`язку із закінченням п`ятирічного строку призначення на посаду судді, відповідно до розпорядження керівника апарату №474 від 01.11.2021 справу повторно розподілено між суддями і відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу її передано на розгляд судді Білецькій М.О. 04.11.2021 суддею винесено ухвалу про прийняття даної справи до свого провадження. 01.09.2022 до суду надійшла уточнена позовна заява [PERSON] . У зв`язку із настанням обставин, які унеможливлюють здійснення повноважень суддею Яворівського районного суду Львівської області Білецькою М.О., а саме довготривалою непрацездатністю, відповідно до розпорядження керівника апарату №152 від 22.12.2022 «Про призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи» цивільну справу повторно розподілено між суддями і відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями було розподілено та передано на розгляд судді Колтуну Ю.М. 03.02.2023 суддею Яворівського районного суду Львівської області Колтуном Ю.М. винесено ухвалу про прийняття даної справи до свого провадження та призначено судове засідання. Під час перебування справи на розгляді у суді, до суду надійшла інформація про те, що позивач [PERSON] помер. Ухвалою суду\~від 19.04.2024,\~яка постановлена\~без виходу\~до нарадчої\~кімнати та\~занесена до\~протоколу судового\~засідання, в якості правонаступника після смерті позивача була залучена [PERSON] . Позивач [PERSON] \~та її\~представник [PERSON] \~судове засідання\~не з`явилися,\~на адресу\~суду позивач подала\~заяву про\~слухання справи\~у відсутності\~сторони позивача,\~позовні вимоги\~підтримала.\~Однак в судовому засіданні, яке відбулося 19.04.2024 позивач зазначила, що відповідач не має можливості у повній мірі користуватись належною їй часткою будинку, у зв`язку з чим належна їй частка нерухомого майна підлягає виділенню, та попросила позов задовольнити виходячи з варіанту п.3 висновку експерта №4944/4953 від 17.12.2018. Відповідач [PERSON] в\~судове засідання\~не з`явився,\~про дату\~і час\~розгляду справи\~повідомлявся належним\~чином,\~\~причини неявки\~суду не\~повідомив,\~правом на\~подання відзиву\~на позов\~не скористався.\~Однак в судовому засіданні, яке відбулося 19.04.2024 відповідач вказав, що \~в разі виділу позивачеві частини спірного майна його право користування належною йому часткою нерухомого майна буде порушене, а тому відповідач вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. За змістом ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Згідно з постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за №761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] \~є власником частки житлового будинку [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.03.2024 з реєстровим № 464, посвідченого державним нотаріусом Яворівської державної нотаріальної контори Вахулою О.В. Наведене підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав №37204423, сформованого 29.03.2024. Номер відомостей про речове право 54348943. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.03.2017 з реєстровим номером 247, посвідченого державним нотаріусом Яворівської державної нотаріальної контори Вахулою О.В., а також Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №82092601, сформованого 09.03.2017, номер запису про право власності 19372858, встановлено, що інша частина вищевказаного житлового будинку належила [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області 13.02.2023, про що вчинено актовий запис №34. На даний час [PERSON] та [PERSON] є співвласниками спірного будинку [ADDRESS] . Оскільки, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.08.2023 з реєстровим номером 887, посвідченого державним нотаріусом Яворівської державної нотаріальної контори Вахулою О.В., а також Витягу з Державного реєстру речових прав №344323415 сформованого 28.08.2023, номер відомостей про речове права 51512712 - частка вищевказаного будинку належить позивачу [PERSON] . Із вищезгаданого свідоцтва про право на спадщину за законом убачається, що вказане майно вона успадкувала\~від свого\~чоловіка [PERSON] . За наслідком дослідження технічного паспорта на будинок [ADDRESS] , виготовленого Львівським обласним бюро технічної інвентаризації судом встановлено, що за зазначеною адресою розташовані об`єкти нерухомого майна : Житловий А-1, який складається з трьох житлових кімнат та кухні, веранди а-1, підвалу пд, та східців. До будинку відносяться такі господарські будівлі та споруди: літня кухня-Б; вбиральня- Д; сараї-В, Г; огорожа-4,6,3; ворота-2; хвіртка-1, 5; колодязь-К; замощення-І. \~ \~ \~ \~ На виконання ухвали суду судовим експертом [PERSON] було складено Висновок експерта від 17.12.2008 року № 4944/4953 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи та оціночно-будівльної експертизи по матеріалах цивільної справи №460/1540/17. Так, експертом запропоновано два можливі варіанти поділу спірного будинковолодіння, без збереження рівності часток, після проведення робіт по переплануванню та із зазначенням розміру грошової компенсації при відхиленні від часток. Звертаючись до суду з позовом, позивач просив здійснити поділ будинку відповідно варіанту зазначеного у п.3, наведеного у висновку експерта, за яким Першому співвласнику (позивачу) слід виділити - 1/2 ідеальної частки надавши наступні приміщення: веранда під літ. 1-1 площею 5,4 м2; кладова підліт. 1-2 площею 3,6 м2; коридор під літ. 1-3 площею 6,2 м2; кухня під літ. 1-4 площею 9,6 м2; житлова підліт. 1- 5 площею 16,5 м2; Всього площа приміщень по будинку, яку пропонується першому співвласнику 1/2 ідеальної частки, складає 41,3 м2 вартістю 182241,58грн. Також, цьому співвласнику пропонується надати підвал під літ. «пд» вартістю 18569,42грн., сарай під літ. «В» вартістю 60307,53грн. Хвіртку № 1 вартістю 3219,47 грн., ворота № 2 вартістю 8163,65 грн., огорожу № З вартістю 2069,66грн., огорожу № 4 вартістю 12647,91 грн., хвіртку № 5 вартістю 6496,43грн., огорожу № 6 вартістю 2472,10грн., колодязь під літ. «К» вартістю 22018,86 грн., замощення під літ. «І» вартістю 19834,23грн. пропонується залишити в спільному користуванні співвласників. Вартість 76 922,31 грн. Вартість частки, яку пропонується виділити першому співвласнику 1/2 складає 299579,69грн., що є більше від його ід. частки на 12127,19 грн. Другому співвласнику 1/2 ідеальної частки пропонується надати наступні приміщення : житлова під літ. 1-6 площею 19,7 м2; житлова підліт. 1-7 площею 12,5 м2. Всього площа приміщень по будинку, яку пропонується другому співвласнику 1/2 ід. частки, складає 32,2 м2 вартістю 145971,68 грн. Також, цьому співвласнику пропонується надати літню кухню під літерою Б вартістю 57662,97грн. східці під літ «сх» вартістю 12532,93 грн, сарай під літ. «Г» вартісю 12187,99 грн та вбиральню під літ. «Д» вартістю 8508,59грн. Вартість частки, яку пропонується виділити другому співвласнику 1/2 ід. частки складає 275325,31 грн., що є менше від його ідеальної частки на 12127,19 грн. Грошова компенсація, яку повинен отримати другий співвласник 1/2 ід. частки, за відхилення від своєї частки, 12127,19грн. При даному варіанті розподілу в житловому будинку необхідно провести наступні перепланування: закласти дверний проріз між приміщеннями під літ. 1-3 та 1-7; закласти дверний проріз між приміщеннями підліт. 1-5 та 1-6; закласти віконний проріз у приміщенні під літ. 1-7; влаштувати сходи та дверний проріз у приміщення під літ. 1-1; влаштувати сходи, проектну прибудову та дверний проріз у приміщення під літ. 1 -7; повести роботи по відокремленню інженерних мереж електропостачання та газопостачання. 06.08.2020\~судовим експертом І.В.Малетич надано роз`яснення висновку експерта №4944/4953 від 17.12.2018 судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи по матеріалах цивільної справи №460/1540/17, щодо місця знаходження допоміжних господарських будівель будинковолодіння, що за адресою [ADDRESS] , за змістом яких до складу будинковолодіння по [ADDRESS] входить господарська будівля яка складається з приміщення під літ. «Б» - Літня кухня, приміщення під літ. «В» - Сарай та приміщення під літ. «Г» - Сарай. Дана будівля розташована в глибині земельної ділянки та примикає до межі з сусідньою земельною ділянкою. Тобто, при виділенні кожному із співвласників окремих приміщень, для можливості доступу до них, замощення під літ. «І» необхідно залишити у спільному користуванні обох співвласників. Згідно ч. 1, 2ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За правилами ч. 1ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Володіння та розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості. Згідно ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно), тобто право спільної власності - це право власності кількох суб`єктів на один об`єкт. Відповідно ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. За змістом ч. 1,2 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Частиною 3 ст. 358 ЦК України, передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно ч.1 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Частиною 1 ст. 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки. Тлумачення положень ст.183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України, дає підстави для висновку про те, що поділ будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася. Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року у справі № 6-12цс13, а також у постановах Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 545/3753/16-ц, від 25 вересня 2019 року у справі № 205/9065/15-ц, від 27 травня 2020 року у справі № 173/1607/15, від 11 жовтня 2021 року у справі № 607/14338/19-ц У постанові Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі за № 501/2148/17 (провадження № 61-22087св19) зроблено висновок, що поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки із майна, що є у спільній частковій власності, правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце не виділ, а поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. Оскільки учасники спільної часткової власності мають право власності на майно пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен виділити його співвласнику таку частину житлового будинку та нежитлових будівель, яка відповідає розміру та вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди призначенню будівлі. У тих випадках, коли в результаті виділу співвласнику передається частина житлового будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок. Схожі за змістом висновки щодо виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, викладені у постановах Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі за № 205/9065/15-ц, від 27 травня 2020 року у справі за №173/1607/15-ц, від 12 березня 2020 року у справі за № 127/5835/16-ц, від 22 лютого 2020 року у справі за № 279/4966/16-ц, від 16 червня 2021 року у справі за № 369/6871/16-ц. Встановлено, що відповідно висновку експерта переобладнання будинку на дві окремі ізольовані групи приміщень згідно варіанту зазначеного у п.3, необхідно: закласти дверний проріз між приміщеннями під літ. 1-3 та 1-7; закласти дверний проріз між приміщеннями під літ. 1-5 та 1-6; закласти віконний прорізу приміщенні підліт. 1-7; влаштувати сходи та дверний проріз у приміщення підліт. 1-1; влаштувати сходи, проектну прибудову та дверний проріз у приміщення під літ. 1-7; провести роботи по відокремленню інженерних мереж електропостачання та газопостачання. Вартість частки, яку пропонується виділити першому співвласнику 1/2 складає 299579,69грн., що є більше від його ідеальної частки на 12127,19 грн. Вартість частки, яку пропонується виділити другому співвласнику 1/2 ідеальної частки складає 275325,31 грн, що є менше від його ід. частки на 12127,19 грн. Тобто, грошова компенсація, яку повинен отримати другий співвласник 1/2 ідеальної частки за відхилення від своєї частки становить 12127,19 грн. Отже, поділ між сторонами в натурі житлового будинку можливий лише за умови перепланування будинку шляхом втручання у конструкції будинку та інженерні мережі загального користування. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 листопада 2023 року у справі за № 707/2516/18 дійшов висновку про те, що положення статті 152 ЖК України не стосуються вирішення питань технічної можливості поділу спірної нерухомості та визначення необхідності його здійснення. Тобто, ст.152 ЖК України не застосовується при вирішенні спору співвласників про поділ спільного майна або про виділ з нього частки. Тому відсутність у матеріалах справи технічних висновків про відповідність перепланування будівельним нормам і правилам, санітарно-епідеміологічним вимогам, правилам пожежної безпеки тощо не перешкоджає суду ухвалити рішення про суті спору, якщо наявний висновок судової будівельно-технічної експертизи. Таким чином, у суду відсутні підстави вимагати від позивача проходження дозвільної процедури за правилами ст.152 ЖК України до ухвалення судом рішення про поділ спірного нерухомого майна. Отже, ухвалення рішення суду про поділ нерухомого майна в натурі між його співвласникками не потребує попереднього (до ухвалення такого рішення) подання до суду сторонами документів, що дають право на виконання відповідних будівельних робіт, навіть у тому випадку, коли такий поділ вимагатиме переобладнання та перепланування спірної нерухомості з проведенням робіт, які передбачають втручання в несучі конструкції та / або інженерні системи загального користування. При цьому необхідно враховувати, що після поділу майна, що є у спільній частковій власності (в порядкуст. 367 ЦК України), так і після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст. 364 ЦК України (у разі, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам) право спільної часткової власності припиняється, кожному із співвласників має бути визначена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінніст. 181 ЦК України. Таким чином, суд повинен зазначити в рішенні, яка частка із спірного майна надається позивачу, тим самим визначивши конкретний окремий об`єкт нерухомого майна, який залишається у власності відповідача. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2023 року у справі за № 571/160/19 (провадження 61-5341св23). Ураховуючи, що рівнозначне виділення частки домоволодіння неможливе (невідповідність загальної площі будинку площам співвласників згідно з частками і загальним плануванням будинку), а також відсутність або невідповідність нормам житлових допоміжних приміщень в існуючому будинку після виділу, наведені експертом варіанти передбачають сплату компенсації за відступ від рівності часток, а також здійснення реконструкції житлового будинку шляхом внутрішніх перепланувань. Статтею 367 ЦК України, передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Оскільки сторони не досягли у досудовому порядку згоди стосовно поділу спірного будинку, враховуючи згоду позивача на запропонований експертом варіант зазначений в п.3 такого поділу, та не надання стороною відповідача будь-яких заперечень стосовно вибору варіанту поділу, а також враховуючи найменше відхилення від ідеальних часток спірного будинку суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині слід задовольнити та поділити спірний садовий будинок згідно варіанту п.3. Верховний Суд зауважує, що обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішенні справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (вказані висновки наведено у постанові Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі за № 904/1017/20). Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21). Будь-яких доказів, які б вказували на неможливості поділу спірного нерухомого майна, відповідно варіанту п.3 висновку експерта № 4944/4953 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи та оціночно-будівльної експертизи, сторони у справі не надали. Згідно з роз`яснень пленуму Верховного Суду України, наведених у п. 7 постанови 7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток із присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Враховуючи навіедене вище, суд вважає, що позовні вимоги щодо поділу житлового будинку за варіантом п.3 висновку експерта від 17.12.2019 року № 4944/4953 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи та оціночно-будівльної експертизи та стягнення з позивача на користь відповідача грошової компенсації за відхилення від рівності часток підлягають задоволенню. Що стосується судових витрат, то суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справ. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язаніі з залученням свідків,спеціалістів,перекладачів,експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів,проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Встановлено, що позивачем під час розгляду справи були понесені судові витрати у виді судового збору в сумі 2874,52 грн, витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи та оціночно-будівльної експертизи № 4944/4953 в сумі 11440,0 грн. Крім того, позивачем понесені судові витрати за професійну правничу допомогу в сумі 14000,00 грн. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача подано договір про надання правничої допомоги від 28.08.2019 №60 та від 12.12.2023; копію ордера серія ВС № 1274546 від 12.12.2023, квитанцію від 28.08.2019 на суму 10000,0 грн., квитанцію від 19.08.2022 на суму 4000,0 грн. За приписами ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплатівідповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт(наданих послуг); 2)часом,витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Заяви відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу матеріали справи не містять З урахуванням наведеного, критеріїв реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14000,00 грн., а також сплачений судовий збір в сумі 2874,52 грн. та витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи та оціночно-будівльної експертизи № 4944/4953 в сумі 11440,0 грн, а всього 28314,52 грн. При цьому слід виплатити на користь відповідача компенсацію за частку в натурі, яка після поділу стала більша за ідеальну, шляхом перерахування коштів, внесених на депозит суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved