Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-23 00:00:00

У квітні 2024 року [PERSON] звернувся до Подільського районного суду м. Києва із вищевказаною позовною заявою. В обгрунтування заявлених вимог зазначає, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.07.2013 по 06.04.2023. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06.04.2023 у справі № 381/775/23 шлюб було розірвано. Від шлюбу в подружжя народилась донька - [PERSON] , [INFO] , яка наразі проживає з матір`ю дитини. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.07.2023 у справі № 381/2193/23 з позивача стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, починаючи з 23.05.2023. Позивач створив нову сім`ю і заа час перебування в новому шлюбі у позивача народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . Дружина позивача, [PERSON] , не працює, доходу немає. Таким чином на утриманні позивача перебуває малолітня дитина та його дружина. Окрім цього, позивач вказує, що на його утриманні перебувають його батьки - [PERSON] , та [PERSON] . Позивач також вказує на те, що немає власного житла, проживає у складних умовах, а тому в останнього відбулися зміни матеріального і сімейного стану, в зв`язку з чим просить суд змінити розмір аліментів з 1/4 на 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 29.04.2024 цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. 19.06.2024 від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву, представник відповідача зазначає, що ознайомившись із позовними вимогами, відповідач їх не визнає в повному обсязі та вважає, що вони не підлягають задоволенню. Вважає, що позивачем не доведено погіршення його матеріального стану з моменту ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів, фактично його матеріальний стан не змінився, та він не довів допустимими та належними доказами ту обставину, що він неспроможний сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, позивач в заяві на адресу суду просив розглянути справу в його відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. Позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 05.07.2013 по 06.04.2023. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06.04.2023 у справі № 381/775/23 шлюб було розірвано. Від цього шлюбу в подружжя народилась донька - [PERSON] , [INFO] , яка наразі проживає з матір`ю дитини. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.07.2023 у справі № 381/2193/23 з позивача стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, починаючи з 23.05.2023. Позивач, у зв`язку зі зміною свого матеріального та сімейного стану, звертається до суду із позовною заявою про зміну розміру аліментів, що стягуються з останнього. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 та у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20 (провадження № 61-7397св21) зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Позивач зазначав, що визначений судом розмір аліментів він не має можливості сплачувати, оскільки його сімейний стан змінився. З 06.06.2023 позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якої має малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , які перебувають на його утриманні. Також вказував на те, що на його утриманні перебувають батьки, а також вказував на те, що проживає в скрутних побутових умовах та немає власного житла. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд зауважує, що зменшення розміру аліментів у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дітей, які народилась в іншому шлюбі, а також дружину, без доведення погіршення майнового становища, самі по собі не є підставою для зменшення розміру аліментів. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач належними та допустимими доказами не підтвердив погіршення свого майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу. Статтею 81 ЦПК України встановлено обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Тобто, закон покладає обов`язок доказування на сторони у справі. Згідно ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна -встановити дійсні обставини справи. Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України і в зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати не підлягають відшкодуванню відповідачем.

Outcome: dismissed