Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

У червні 2024 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив: - ухвалити рішення про усиновлення громадянином України [PERSON] дитини [PERSON] , [INFO] ; - внести зміни в актовий запис цивільного стану про народження [PERSON] , [INFO] , складений Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області за № 1425 від 08 листопада 2011 року, в якому змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », по батькові - з « [PERSON] » на « [PERSON] » та записати усиновлювача батьком дитини, в графі «відомості про батька» вказати: батько - [PERSON] , [INFO] , громадянин України. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначає, що в 2020 році він зареєстрував шлюб з заінтересованою особою по справі [PERSON] , після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище ? « [PERSON] ». Від попередніх шлюбних відносин [PERSON] має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З 2019 року хлопчик проживає разом зі своєю матір`ю та вітчимом, за адресою: [ADDRESS] , у будинку, що належить матері заявника, [PERSON] . [PERSON] замінив [PERSON] батька, брав активну участь у їх вихованні та навчанні, ставився до нього, як до свого власного сина. Дина також ставиться до заявника, як до батька, називає його татом, хоче носити його прізвище. Біологічний батько дитини, [PERSON] заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.04.2024 року. Мати дитини проти усиновлення не заперечує. Таким чином, за для того, щоб дитина зростала в атмосфері любові та взаємоповаги, відчувала себе повноправним членом родини, [PERSON] створив всі необхідні умови для нормального розвитку дитини, тому, діючи в його інтересах вирішив усиновити [PERSON] , у зв`язку з чим був вимушений звернутися до суду з відповідною заявою. Ухвалою суду 10 червня 2024 року відкрито провадження у справі (а.с. 36). В судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні у повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні надала пояснення по справі, заявлені вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи орган опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради під час судового засідання зазначила, що усиновлення заявником малолітнього [PERSON] відповідає інтересам дитини, заяву підтримала, наполягала на її задоволенні. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступних висновків. [INFO] народився [PERSON] , про що Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області видано свідоцтво Серії [NUMBER] , згідно якого батьками дитини значаться: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). 24 липня 2020 року Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] й виткано відповідне свідоцтво Серії [NUMBER] (а.с. 8). Заявник, його дружина, їх спільний син [PERSON] , [INFO] , та син малолітній [PERSON] , [INFO] , проживають однією сім`єю, за адресою: [ADDRESS] , де створені всі належні та необхідні умови для життя, навчання та розвитку дітей, що, в свою чергу, засвідчено актом обстеження умов проживання від 04.06.2024 року (а.с. 31). Будинок, де проживає родина Сірченків, на підставі договору купівлі-продажу частки будинку від 10 жовтня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Маймор С.Ю., належить матері заявника [PERSON] (а.с. 23). Згідно довідки без номеру від 23.02.2024 року встановлено, що [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, має достатній дохід для утримання родини, зазначене також підтверджено податковою декларацією платника єдиного податку фізичної особи - підприємця (а.с. 11-12,14). [PERSON] за висновком про стан здоров`я є цілком здоровим, як фізично так і психологічно, може бути усиновлювачем дитини (а.с. 10); відповідно до витягу з інформаціно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», встановлено, що останній станом на 22.05.2024 року до кримінальної відповідальності не притягався, знятої чи непогашеної судимості немає, в розшуку не перебуває (а.с. 9). Біологічний батько дитини - [PERSON] , заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2024 року був позбавлений батьківських прав стосовно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 20). Мати дитини - [PERSON] , проти усиновлення [PERSON] свого сина [PERSON] не заперечує, на підтвердження чого нею було складено відповідну заяву, посвідчену приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Шевченком О.М., й зареєстровану в реєстрі за № 788 (а.с. 19). 05 червня 2024 року виконавчим комітетом Новомосковської міської ради постановлено висновок про доцільність усиновлення малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та відповідність його інтересам дитини (а.с. 32). У відповідності до ч.1 ст. 313 ЦПК України суд розглядає справу про усиновлення дитини за обов`язковою участю заявника, органу опіки та піклування або уповноваженого органу виконавчої влади, а також дитини, якщо вона за віком і станом здоров`я усвідомлює факт усиновлення, з викликом заінтересованих та інших осіб, яких суд визнає за необхідне допитати. Відповідно до вимог ст.207 СК України усиновлення є прийняттям усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснюється на підставі рішення суду, крім випадків передбачених вимогами ст. 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. В силу вимог ч.1, ч.3 ст.211 Сімейного кодексу України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті. Відповідно до ч. 2 ст. 213 СК України переважне право на усиновлення дитини має подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 224 СК України, суд постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа вже опікується дитиною; 4) особу дитини та стан її здоров`я; 5) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. В силу вимог ст. 218 СК для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. За положеннями ч. 2 ст. 224 СК України при дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Принцип 6 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1959 року, Генеральної Асамблеї ООН проголошує, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли є можливість, рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові й моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. На суспільство і на органи публічної влади повинен покладатися обов`язок здійснювати особливе турбування про дітей, немаючих сім`ї та про дітей немаючих достатніх засобів до існування. Статтею 20 вказаної Конвенції відзначено, що одним з власних як найкращих інтересів дитини є її усиновлення. Відповідно до роз`яснень викладених у п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав « від 30.03.2007 року за №3, суд вирішуючи заяву по суті, зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч.1-3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Судом встановлено, що заявник здатний і має можливість забезпечити належний рівень виховання та утримання дитини [PERSON] , забезпечити реалізацію його законних прав та інтересів, стабільні та гармонійні умови для життя дитини в повній сім`ї. Згідно вимог ст. 225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини, суд вважає, що для усиновлення додержані усі вимоги діючого законодавства України, підстав для відмови у задоволені заяви про усиновлення дітей, які висловили свою думку щодо свого бажання бути усиновленими повноважному представнику органу опіки та піклування, не встановлено, а тому заява про усиновлення відповідає правам та інтересам дитини і підлягає задоволенню. За нормами ст. 229 Сімейного кодексу України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що заявник відповідає всім вимогам, встановленим ст. 211 Сімейного Кодексу України, тому в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] , статус якого дозволяє бути усиновленими, вважає за необхідне дозволити [PERSON] бути усиновлювачем. Відповідно до ст. 231 СК України за заявою усиновителя суд вносить зміни до актових записів про народження дітей, в судовому засіданні заявлено про внесення змін до прізвища та по батькові дитини, та відомостей про її батька. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 314 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника (заявників).

Outcome: approved