Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому вказує, що вона з [PERSON] , який є громадянином Грузії, є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею за адресою: [ADDRESS] . Протягом чотирьох років відповідач участі у вихованні та утриманні сина не бере, не дбає про його фізичний розвиток, не цікавиться станом його здоров`я, навчанням та вихованням. Відповідач не позбавлений інформації щодо місця перебування сина, вона ніколи не чинила йому перешкод у спілкуванні з сином, також йому ніхто не перешкоджав брати участь у вихованні дитини. Однак відповідач не проявляє ніяких батьківських почуттів до дитини вже досить тривалий час, що свідчать про небажання змінювати свою поведінку до виконання своїх батьківських обов`язків, тобто відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Вона не працює, оскільки вагітна. Відповідач працездатний, може працювати і допомагати їй в утриманні їх сина, тому вона бажає стягувати аліменти із відповідача у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн, вважає, що цей розмір аліментів суттєво не вплине на його матеріальне становище. Просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2000 грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися. Представник позивача [PERSON] подала заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник органу опіки та піклування Шпиківської селищної ради на розгляд справи до суду не з`явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, підтримує висновок органу опіки та піклування по суті спору про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про слухання справи повідомлений своєчасно, в установленому законом порядку. Відзив від відповідача до суду не надходив. Заяв про відкладення розгляду справи, чи розгляд у його відсутності до суду не надходило. За таких обставин, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до Принципів 2,4,6 Декларації прав дитини, проголошенню Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності; дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і у принаймні в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дітей в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Згідно ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" ухиленням батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до її внутрішнього стану; не створюють умов для отримання нею освіти. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області у справі №145/1354/20 21.12.2020 шлюб між сторонами розірвано (а.с.12-13). Відповідно до довідки, виданої Шпиківською селищною радою №169 від 24.08.2023 (а.с.8), [PERSON] проживає із матір`ю [PERSON] та перебуває на її утримані. З акту обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] №178 від 08.08.2023 (а.с.7) вбачається, що [PERSON] проживає разом із сином [PERSON] ; батько на території старостинського округу не проживає і не зареєстрований, участі у вихованні сина не бере, місце його перебування невідоме. Згідно довідки-характеристики, виданої Шпиківською селищною радою №168 від 24.08.2023 (а.с.9), [PERSON] проживає в с. Велика Вулига Тульчинського району Вінницької області із сином [PERSON] , який знаходиться на її утриманні, за місцем проживання характеризується позитивно. Згідно довідки, виданої Великовулизьким закладом дошкільної освіти Шпиківської селищної ради №2 від 28.08.2023 (а.с.10), [PERSON] у період з 01.09.2020 по 23.02.2022 відвідував заклад дошкільної освіти, за цей період батько не брав участі у житті дитини, був відсутній. Згідно довідки, виданої Великовулизькою гімназією Шпиківської селищної ради №18 від 28.09.2023 (а.с.23), [PERSON] навчається у першому класі гімназії, батько контакту із закладом освіти, де навчається дитина, не підтримує, із вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує. Відповідно до висновку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Шпиківської селищної ради №71 від 21.05.2024 (а.с.81), виконавчий комітет Шпиківської селищної ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , щодо сина [PERSON] , [INFO] . З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого сина [PERSON] , без поважних причин залишив його без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з ним. Позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно дитини є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Тому суд вважає, що позов в цій частині підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідач [PERSON] працездатного віку, належного стану здоров`я, оскільки протилежного в справі не доведено, має можливість працювати і заробляти кошти, щоб забезпечити утримання свого неповнолітнього сина [PERSON] в достатньому для його гармонійному розвитку рівні. Виходячи із вище наведеного та принципу рівності батьківського обов`язку по утриманню дітей, суд вважає необхідним стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 2000 грн щомісячно до досягнення ним повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову. Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення про стягнення місячного розміру аліментів підлягає негайному виконанню. Розподіл судових витрат суд вирішує у відповідності ст.141 ЦПК України, а саме: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн за вимогу про позбавлення батьківських прав; з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн за вимогу про стягнення аліментів. На підставі ст.ст.150, 157, 164, 166, 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved