Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Київської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в якому проситьла визначити додатковий строк для прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] терміном в три місяці. Свої вимоги позивач мотивує тим, [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , [INFO] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді 2/3 частини квартири [ADDRESS] . Інша 1/3 частина квартири належала рідному брату позивача - [PERSON] . Спадкоємцями першої черги після смерті матері позивача залишилось троє: позивач, брат [PERSON] , сестра - [PERSON] . У визначений законом строк, позивач звернулась до 16- ої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Іншою донькою - [PERSON] було подано державному нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини. 10.07.2018р. приватним нотаріусом Київського нотаріального Козаєвою Н.М. було посвідчено заяву [PERSON] про відмову у прийнятті спадщини, яка залишилась після смерті матері - [PERSON] на користь позивача. Окрім цього, в цей же день між позивачем та її братом [PERSON] було підписано договір дарування 1/3 частки квартири [ADDRESS] , який був посвідчений так само приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козаєвою Н.М. Брат [PERSON] мав особисто відвезти заяву про відмову у прийнятті спадщини та передати державному нотаріусу. [INFO] рідний брат позивача - [PERSON] помер. В 2023р. Позивач звернулась до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, яка залишилась після смерті матері. В процесі оформлення документів державний нотаріус повідомив, що в спадковій справі відсутня нотаріально посвідчена заява брата [PERSON] про відмову у прийнятті спадщини, що позбавляє нотаріуса видати позивачу свідоцтво про право на спадщину на 2/3 частини квартири [ADDRESS] . Таким чином, позивачем було отримано свідоцтво про прийняття спадщини на 4/9 частки квартири. Пізніше позивач дізналась, що нотаріально посвідчена заява [PERSON] від 10 липня 2018р. весь час зберігалась в квартирі, за місцем його проживання та реєстрації. Причин, які зумовили відвезти заяву та передати її нотаріусу, позивачу невідомі. Враховуючи, що за життя брат позивача не мав дружини та дітей, єдиним спадкоємцем після його смерті залишилась позивач. Після смерті брата [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 2/9 частки квартири [ADDRESS] . Оскільки позивач не є спадкоємцем першої черги, з померлим не проживала, про те, що брат своєчасно не передав заяву про відмову у прийнятті спадщини державному нотаріусу - не знала , то у встановлений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини до нотаріуса із заявою не зверталась. У зв`язку із пропуском встановленого законодавством строку для прийняття спадщини за захистом своїх законних прав позивач звернулась до суду. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 04.04.2024 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Також цією ухвалою витребувано копію спадкової справи від нотаріуса. 08.05.2024р. від представника Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив розглянути питання щодо заміни відповідача Дніпровської районної у м.Києві державної адміністрації на належного відповідача Київську міську раду. Ухвалою суду від 13.05.2024 року за клопотанням представника позивача було замінено сторону відповідача на Київську міську раду. 30.07.2024 року від Київської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить суд ухвалити рішення суду згідно норм чинного законодавства та розглядати справу за відсутності їх представника. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подала до суду заяву, в якій просить суд проводити розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що зроблений відповідний актовий запис № 9641, що підтверджується копією свідоцтва про смерть видане 08.06.2018 року Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Після смерті померлої відкрилась спадщина у вигляді 2/3 частини квартири, яка належала померлій на праві приватної власності. Заповіт за життя померла не залишила. Спадкоємцями першої черги після смерті залишились діти: позивач [PERSON] , донька - [PERSON] , син - [PERSON] . З матеріалів спадкової справи вбачається, що [PERSON] 26.06.2018 року звернулась до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] . Крім цього, зі спадкової справи вбачається, що 26.06.2018 року [PERSON] подала заяву про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] , що посвідчена приватним нотаріусом КНМО Н.М. Козаєвою, зареєстровано за № 2560. Згідно даних спадкової справи, [PERSON] з 24.02.2000 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а тому в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. [PERSON] подарував [PERSON] належну йому 1/3 частку квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування від 10.07.2018 року, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козаєвою Н.М. та зареєстрований в реєстрі за № 2991. [INFO] помер [PERSON] , про що зроблений відповідний актовий запис № 1914, що підтверджується копією свідоцтва про смерть видане 09.08.2020 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану ЦМУ МЮУ (м.Київ). 08.11.2023 року державним нотаріусом Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори було видано на ім`я [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на 4/9 частки квартири [ADDRESS] . Свідоцтво на спадщину за законом на 2/9 частки квартири не було видане у зв`язку зі смертю [PERSON] . З позовної заяви вбачається, що позивач знала про наявність заяви померлого брата [PERSON] , який мав самостійно передати документ державному нотаріусу, а тому, вона не переймалась цим питанням та була впевнена, що спадкова справа вміщує в себе письмові заяви про відмову у прийнятті спадщини, яка відкрилась після смерті матері, як сестри [PERSON] так і брата [PERSON] . Але, як з`ясувалось вже під час оформлення документів, що заяву брат так і не передав, і весь цей час, зазначений документ перебував в квартирі, в якій постійно проживав померлий. А отже вважає, що строк на прийняття спадщини після смерті брата позивач пропустила з поважних на те причин, що зумовили своєчасно звернутись до нотаріуса. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви для прийняття спадщини. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Цим же пунктом передбачено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З матеріалів справи вбачається, що 10.07.2018 року [PERSON] склав заяву, зі змісту якої вбачається, що він відмовляється від прийняття спадщини на користь [PERSON] , що посвідчена приватним нотаріусом КНМО Н.М. Козаєвою, зареєстровано за № 2994. Проте судом встановлено, що дану заяву [PERSON] нотаріусу Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори не подав, оскільки вона відсутня в матеріалах спадкової справи. Отже, дана обставина підтверджує той факт, що між позивачем та померлим братом [PERSON] існувала домовленість щодо порядку прийняття спадщини після померлої [PERSON] . Останнім днем звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] є [INFO] . Судом встановлено, померлий [PERSON] не передав нотаріусу заяву від 10.07.2018 року про відмову у прийнятті спадщини. В своїй заяві позивач зазначає, що значно пізніше їй стало відомо про те, що заява весь час перебувала в квартирі за місцем реєстрації та проживання померлого [PERSON] . З копії паспорту позивача вбачається, що вона зареєстрована адресою: [ADDRESS] , тобто на час відкриття спадщини постійно не проживала з спадкодавцем [PERSON] , а тому у відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що автоматично не прийняла спадщину. Відповідно до ч.2 ст.1272 ЦК України, за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивач пропустила, оскільки не знала про те, що її брат [PERSON] не передав державному нотаріусу заяву про відмову у прийнятті спадщини. За таких обстави, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов визначення додаткового строку на прийняття спадщини є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved