Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-07 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 10.06.2024 року поштою Концерн "Військторгсервіс" в особі філії "Південна" Концерну "Військторгсервіс" звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Концерну "Військторгсервіс" в особі філії "Південна" Концерну "Військторгсервіс" загальну суму заборгованості у розмірі 40127,54 грн., яка складається з: розміру основної заборгованості - 25025,00 грн.; збитків від інфляції в розмірі - 1589,03 грн.; 3% річних в розмірі - 12512,50 грн., а також судові витрати у розмірі сплаченого судового збору. Ухвалою від 13.06.2024 року позовну заяву залишено без руху. Представником позивача усунуто недоліки, що були підставою для залишення позову без руху. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 26.06.2024 року провадження по справі відкрито. З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що відповідач [PERSON] отримав копію ухвали про відкриття провадження та позовну заяву з додатками 24.07.2024 року. Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву не скористався, будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надав. На підставі викладеного суд вважає можливим розглянути справу по суті. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що 10.10.2022 року між Концерном "Військторгсервіс" в особі філії "Південна" Концерну "Військоторгсервіс" та фізичною особою [PERSON] було укладено Договір №ВКС-1053 з надання послуг по розміщенню транспортних засобів, відповідно до умов якого Виконавець надає Власнику транспортних засобів послуги з розташування його транспортних засобів на спеціально визначеній для цієї мети відкритій території. В порушення умов вказаного договору відповідачем не оплачено надані послуги, внаслідок чого у [PERSON] перед позивачем виникла заборгованість станом на дату подачі позову - 25025,00 грн. З метою досудового врегулювання спору, враховуючи, що відповідачем за власним бажанням не отримано актів наданих послуг і не здійснено їх підписання, 03.04.2024 року Філією було направлено претензію про необхідність сплати заборгованості, яка була проігнорована відповідачем. На підставі викладеного позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ 10.10.2022 року Концерн "Військторгсервіс" в особі філії "Південна" Концерну "Військторгсервіс" та [PERSON] уклали Договір №ВКС-1053 з надання послуг по розміщенню транспортних засобів, за яким Виконавець надає Власнику транспортних засобів послуги з розташування його транспортних засобів на спеціально визначеній для цієї мети відкритій території, а Власник транспортних засобів зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги по розміщенню транспортних засобів згідно з умовами цього Договору та "Протоколом узгоджених цін", вказаних в Додатку №1, який є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до п. 3.2. Договору Власник транспортних засобів щомісяця сплачує в період з 20 по 25 число поточного місяця платіж, за наступний місяцьі надання послуг на підставі виставлених Виконавцем рахунків, шляхом перерахування відповідної суми, на розрахунковий рахунок Виконавця. Згідно з п.п. 4.4. За порушення строків оплати понад 20 календарних днів з Власника транспортних засобів стягується на користь Виконавця штраф в розмірі 50% від суми заборгованості. Пунктом 7.1. Договору визначено, що Цей Договір набуває чинності з 01.01.2022 року і діє до 31.12.2023 року. На підтвердження виконання умов договору філією "Південна" Концерну "Військторгсервіс" суду надані акти надання послуг /а.с.22-34/. З оборотно-сальдової відомості по рахунку за листопад 2022 року - грудень 2023 року вбачається заборгованість відповідача в розмірі 25025,00 грн. /а.с.20/. 03.04.2024 року на адресу [PERSON] позивачем було направлено Претензію /а.с.16-19/. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі Договору №ВКС-1053 позивач зобов`язався надавати послуги по розміщення транспортних засобів відповідача, а відповідач зобов`язався оплачувати надання вказаних послуг. Доводи сторони позивача щодо належного надання послуг в ході судового розгляду справи не спростовані, на підтвердження вказаних доводів суду надані відповідні акти виконаних послуг. При цьому відповідач, отримавши 24.07.2024 року копію позовної заяви будь-яких письмових пояснень чи доказів, що стосуються розгляду справи, до суду не надав. Враховуючи принципи змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства суд не збирає докази за власною ініціативою та ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача порушені відповідачем та позивач правомірно звернувся до суду за захистом своїх прав. При цьому суд погоджується з розрахунком заборгованості, інфляційних втрат та 3% річних, здійснених позивачем в позовній заяві. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved