Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-04 00:00:00

26.07.2024р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява [PERSON] про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території. Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 26.07.2024р. заява була залишена без руху та заявнику надано строк для усунення недоліків (а.с.№13). 01.08.2024р. заявником була подана уточнена заява, в якій заінтересованою особою залучено Соборний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 02.08.2024р. заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.№24). В обґрунтування вимог заявник посилався, що [INFO] в м. Бердянську Запорізької області померла його мати. Отримати свідоцтво про смерть матері заявник на сьогоднішній день не має можливості, оскільки документи про смерть видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють повноваження. Заявник просив встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Миколаївка, Бердянського району Запорізької області, яка померла [INFO] у м. Бердянську Запорізької області у віці 93 років. В судове засідання 05.08.2024р. сторони (їх представники) не з`явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи є відповідні докази (а.с.№26-30). По тексту заяви про встановлення факту заявник просив розглядати справу за його відсутності (а.с.№20). Представник заінтересованої особи - начальник відділу - Чигринець Ю. в листі від 02.08.2024р. просила розглядати справу за відсутності представника відділу (а.с.№31). У відповідності до ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглянув справу в судовому засіданні 05.08.2024р. за відсутності обох сторін та без фіксування процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до п.7 ст.1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022р. № 309 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Зокрема, до вказаного переліку належить м. Бердянськ Бердянської міської територіальної громади Запорізької області з 27.02.2022р. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акту цивільного стану. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 07.12.1951р. міським ЗАГС м. Осипенко, актовий запис № 891 від 07.12.1951р. (а.с.№8). [PERSON] , [INFO] , уродженка сел. Миколаївка Бердянського району Запорізької області, є громадянкою України, що підтверджується наданою заявником копією паспорту матері (а.с. № 21-22). [PERSON] померла [INFO] в м. Бердянську Запорізької області, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть (а.с.№ 9-10). Заявник отримав лікарське свідоцтво про смерть № 54 від 04.04.2022р., в якому причиною смерті вказано: «а) Серцево-судина недостатність, б) Дифузний кардіосклероз, в) Хронічна ішемічна хвороба серця, г) Гіпертонічна хвороба ІІ ст.» (а.с.№9-10). Заявник позбавлений можливості отримати уповноваженим органом свідоцтво про смерть, оскільки у нього наявні лише документи видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи, що заявницею надані документи, які свідчать про те, що його мати [PERSON] , [INFO] померла [INFO] і реєстрація її смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану неможлива через об`єктивні причини, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги заяви [PERSON] та встановити факт смерті його матері [PERSON] , [INFO] , громадянки України, яка народилася у селі Миколаївка Бердянського району Запорізької області, яка померла [INFO] у м. Бердянську Запорізької області у віці 93 років. При ухваленні рішення судом також враховано, що у 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Європейський суд з прав людини у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) зазначав, що «Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного». Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать». Рішення відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України підлягає негайному виконанню. Відповідно до положень п. 16 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» для даної категорії справи судовий збір не справляється. На підставі викладеного,

Outcome: approved