Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-23 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за договором. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач звернулася до банку з метою отримання банківських послуг та підписала заяву №б/н від 12.03.2016. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Відповідно до виявленого бажання відповідачу було надано у користування кредитну картку та банком відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, який згодом був збільшений. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу у користування кредитну картку та можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору та здійснювати погашення кредиту і процентів шляхом внесення коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконала. Станом на 23.08.2023 відповідач має заборгованість у загальній сумі 31196,58 грн., з яких 25210,57 грн. - заборгованість за кредитом та 5986,01 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість та судові витрати. Відповідач надала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначила, що вона не погоджувала усіх істотних умов договору, а надані банком Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку не можна вважати складовою договору з огляду на їх мінливий характер. Банк не повідомив її про умови кредитування відповідно до приписів ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Позивач надав відповідь на відзив, в якій просив задовольнити позовні вимоги. Зазначив, що між сторонами було дотримано форму кредитного договору. Відповідач користувалась грошима, вчасно їх не повернула, має заборгованість перед банком, що підтверджується випискою з банківського рахунку. 04.10.2023 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 12.03.2016 відповідач підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку. В цій анкеті-заяві, підписаної відповідачем та представниками банку, зазначено, що вказана анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею та банком договір банківського обслуговування. Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» відповідач не погоджувала. 05.04.2015 відповідач отримала кредитну картку «Універсальна» з терміном дії 03/19. З 22.08.2018 у користуванні відповідачки знаходились кредитні картки «Універсальна Gold» з терміном дії 05/22. 22.08.2018 банк встановив позичальнику кредитний ліміт, розмір якого неодноразово змінювався, а 04.04.2023 був знижений до 0 грн. 31.10.2018 відповідач підписала паспорт споживчого кредиту та заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. У паспорті споживчого кредиту позивач надав відповідачу інформацію про такі умови кредитного договору: тип кредиту - відновлювальна кредитна лінія, суму бажаного ліміту для картки «Універсальна Gold» в розмірі 200000 грн., строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією, мета кредиту - споживчі потреби, спосіб надання - безготівковий, процентна ставка фіксована - 40,8% річних, порядок повернення кредиту - договірне списання, в тому числі за рахунок ліміту. Зазначені умови були чинними на строк до 15.11.2018. 09.11.2022 відповідач та відповідальна особа банку підписали заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в якій погодили наступні істотні умови договору: тип кредиту - відновлювальна кредитна лінія, суму бажаного ліміту для картки «Універсальна Gold» в розмірі 200000 грн., строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією, мета кредиту - споживчі потреби, спосіб надання - безготівковий, процентна ставка фіксована - 40,8% річних, порядок повернення кредиту - договірне списання, в тому числі за рахунок ліміту. Згідно з випискою по рахунку відповідача за період з 05.09.2016 по 01.08.2023 відповідач користувалася кредитними коштами шляхом зняття готівки та оплати товарів/послуг. Згідно з розрахунком заборгованості, зробленим позивачем, станом на 23.08.2023 відповідач має заборгованість у загальній сумі 31196,58 грн., з яких 25210,57 грн. - заборгованість за кредитом та 5986,01 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання були розроблені АТ КБ «Приватбанк», то вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У Анкеті - заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 12.03.2016 процентна ставка не зазначена. Сторони погодили певні умови кредитного договору 09.11.2022, підписавши спільну заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на Тарифи, а також на Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна Gold» та Умови розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету від 12.03.2016 про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку, а також те, що вказані Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна Gold» та Умови в період отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, щодо сплати процентів за користування кредитними коштами саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 (провадження №6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача можуть будь-коли змінюватися самим АТ КБ «Приватбанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Враховуючи наведене, суд вважає незмістовними доводи позивача, які протирічать зазначеним висновкам суду. Судом встановлено, що 09.11.2022 відповідач та відповідальна особа банку підписали заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в якій погодили наступні істотні умови договору: тип кредиту - відновлювальна кредитна лінія, суму бажаного ліміту для картки «Універсальна Gold» в розмірі 200000 грн., строк кредитування - 12 місяців з пролонгацією, мета кредиту - споживчі потреби, спосіб надання - безготівковий, процентна ставка фіксована - 40,8% річних, порядок повернення кредиту - договірне списання, в тому числі за рахунок ліміту. Суд не приймає як умови кредитного договору паспорт споживчого кредиту, погоджений 31.10.2018, оскільки способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Зазначений висновок зроблений Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 23.05.2022 у справі №393/126/20 за подібними правовідносинами. Зазначене дає підстави для висновку, що відповідач уклала з банком кредитний договір, погодивши його умови 09.11.2022. Відтак, нарахування банком відсотків за користування кредитними коштами, будь-яких комісій, пені тощо до цієї дати є неправомірним. Враховуючи наведене, суд вважає незмістовними доводи відповідачки, які протирічать зазначеним висновкам суду. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість, яка складається з заборгованості по тілу кредиту у сумі 25210,57 грн. Щодо вимог про стягнення відсотків за користування кредитом в сумі 5986,01 грн. суд відзначає, що ця вимога не підлягає задоволенню. Суд виходить з того, що сума заборгованості по відсоткам, яку нарахував і просить стягнути позивач, не відповідає умовам кредитного договору, погодженого сторонами 09.11.2022, а тому суд не вбачає підстав для її стягнення. Аналізуючи обставини, встановлені в судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору, розраховані пропорційно розміру позовних вимог (80,81%), що становить 2168,94 грн., у зв`язку з документальним підтвердженням їх понесення.

Outcome: partial