Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-31 00:00:00

Представник АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 29.01.2019 року в розмірі 693758,52 грн. В обґрунтування позовних вимог, позивач вказує, що [PERSON] вперше звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, а саме: преміальну картку, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 28.11.17 р. та підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Позичальнику було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитним ліміт. Для користування кредитним картковим рахунок позичальник отримав кредитну картку. У подальшому клієнт підписав анкети-заяви та паспорт споживчого кредиту від 12.07.18 р., та отримав картку [NUMBER] , якою користувався належним чином, користувався кредитним лімітом, та вчасно сплачував заборгованість по рахунку. 03.07.19 р. [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту та отримав додаткову картку [NUMBER] до кредитного рахунку, та продовжував користуватися кредитним лімітом як за допомогою картки [NUMBER] , так і за допомогою картки [NUMBER] , що вбачається із виписки по рахунку. Також клієтом була отримана ще одна картка 5523245800198580 від 04.09.19 р.. Позичальник зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Але в процесі користування кредитним рахунком Позичальник не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Таким чином, у зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань за вказаним договором у позичальника виникла заборгованість, яка станом на день його смерті (08.05.2020_ року становила 693758,52 грн. Позивач вказує, що спадкоємцями, які прийняли спадщину є [PERSON] , неповнолітній [PERSON] , неповнолітня [PERSON] , неповнолітня [PERSON] , законним представником яких є [PERSON] . що підтверджується копією спадкової справи. Позивач, вказує, що направив до спадкоємців позичальника лист-претензію, яка залишилась без виконання. Позивач вказує, що оскільки відповідачі прийняли спадщину після смерті [PERSON] , то в силу норми ст. 1281 ЦК України повинні відповідати за зобов`язаннями первісного боржника [PERSON] (спадкодавця). Відповідачі неповнолітній [PERSON] , неповнолітня [PERSON] , неповнолітня [PERSON] , законним представником яких є [PERSON] в судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлені своєчасно належним чином у відповідності до п.1 ч.8\~ст. 128 ЦПК України, відзив на позов не подали. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те що Анкета-заява не є належним та достатнім доказом укладення договору між спадкодавцем та Позивачем, оскільки згідно Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку у Анкеті-заяві має бути зазначено тип отриманої картки та дата отримання картки, тому що датою укладення договору є дата отримання картки. Анкета заява не містить відомостей щодо дати отримання картки. Інших доказів про укладення договору Позивачем суду також не надано. Крім того довідка про відкриття рахунків за кредитним договором також не є належним та достатнім доказом укладення договору між спадкодавцем та Позивачем, оскільки згідно Правил таким доказом має бути Анкета-заява, в якій зазначено тип отриманої картки та дата отримання картки. Також на підтвердження боргу Позичальника Позивач надав суду Виписку за договором № б/н станом на 02.08.2021 р. яка не є належним та достатнім доказом розміру заборгованості. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі та просив відмовити. Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» позивачем у справі було укладено договір про надання банківських послуг №б/н, шляхом підписання «Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку», відповідно до умов якого [PERSON] отримав у позивача АТ КБ «Приватбанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитний картковий рахунок. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.05.2020 року [PERSON] помер [INFO] . Станом на дату смерті заборгованість [PERSON] перед банком за кредитним договором становить 693758.52 грн., яка складається з наступного: 658138.10 грн. - заборгованість за тілом кредита та 35620.42 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України (ст. 1218, 1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадкоємцем спадщини, визначені у частинах 3 і 4 ст.1268, ст.1269 ЦК України. Так, згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. За змістом ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до положень ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених ст. 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень ст. 1282 ЦК України. Обов`язок задовольнити вимогу повернути заборгованість, яка на думку банку виникла внаслідок неповернення спадкодавцем боргу за кредитним договором згідно зі статтею 1219 ЦК України, не є таким, що нерозривно пов`язаний з особою спадкодавця, а тому, відповідно до вимог чинного ЦК України, з його смертю цей обов`язок не припинився і спадкується його спадкоємцями, тобто є таким, що входить до складу спадщини. До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові № 465/2135/16 від 25.10.2021 року. Як зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.09.2019 року №640/6274/16-ц при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені ч. 2 та 3 ст. 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі ч.4 ст.1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених ст. 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України. Вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємця боржника направлено у строки, передбачені ст. 1282 ЦК України, що підтверджується матеріалами справи. З матеріалів справи вбачається, що після дня смерті\~ [PERSON] розмір заборгованості останнього залишався незмінним, а тому згідно розрахунку заборгованість клієнта\~ [PERSON] станом на дату смерті становить суму 693758,52 грн. Розрахунок заборгованості перевірено судом, він є математично обґрунтованим та відповідає матеріалам справи. У постанові від 01.07.2021 у справі № 202/7691/17 Верховний Суд зазначав, що при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати, зокрема, такі обставини: при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України. Таким чином, обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна. Враховуючи вказаний висновок, в даному випадку відповідачі не надали доказів відсутності у спадкодавця на праві власності за життя будь-якого рухомого/нерухомого майна та його вартості. Суд з власної ініціативи докази здобувати не має права та не може покладати доведення вказаних обставин на позивача. Виходячи з викладеного, зі смертю [PERSON] позичальника, відносини між ним і кредитором АТ КБ «Приватбанк» припинилися, тому зобов`язання по поверненню позики у даному випадку включається до складу спадщини і підлягають застосуванню положення ст. 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Суд доходить висновку, що з урахуванням норм матеріального права та представлених доказів, вимоги АТ КБ «Приватбанк» до спадкоємців боржника є такими, що підлягають задоволенню у розмірі 693758.52 грн. за кредитним договором № б/н від 29.01.2019, пропорційно частці у спадковому майні з кожного спадкоємця по 173439 грн 63 коп. Відповідно до статті 141 ЦПК України, судові витрати по справі слід стягнути з відповідача [PERSON] в сумі 10406,38 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved