Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фітраст України» звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки на їх користь заборгованість за кредитним договором в сумі 86774, 40 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 14.02.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір № 5540985 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 19-ОД від 05.01.2022. Сума наданого відповідачу кредиту становила 18 000 грн. строком на 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів, відповідно до Графіку платежів датою останнього платежу по кредиту 09.02.2023 та згідно умов, визначених Кредитним договором строк кредиту може бути продовжено. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало повністю та надало їй кредит в сумі 18000 грн. шляхом зарахування коштів на платіжну картку відповідача. Згідно з п. 1 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладанням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. Відповідач зайшов на веб-сайт ТОВ «Авентус Україна», де мала змогу ознайомитись з текстом примірного кредитного договору, Правилами, паспортом споживчого кредиту, інформацією передбаченою ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ліцензією, фінансовим звітом. Відповідачка пройшла реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Авентус Україна». Після прийняття ТОВ «Авентус Україна» позитивного рішення щодо надання кредиту відповідачкі ТОВ «Авентус Україна» зробив їй пропозицію в особистому кабінеті укласти електронний кредитний договір, який містив усі істотні умови, і з якими відповідач ознайомився до моменту укладання. Прийняття відповідачкою умов кредитного договору з нею було укладено електронний кредитний договір, який був підписаний нею за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «А586677», після чого відповідачка отримала кредит в сумі 18000, 00 грн. на свою платіжну картку. З огляду на викладене вище, кредитні кошти відповідачкі перераховувались за допомогою платіжного провайдера, що має відповідну ліцензію та у спосіб обумовлений умовами кредитного договору на банківську картку № [NUMBER] , що повною мірою відповідає вимогам чинного законодавства. 06.03.2022 відповідачка не здійснила оплату процентів згідно графіку платежу та не повернула тіло кредиту. У період з 01.05.2022 по 03.11.2022 було здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою. 24.06.2022 за ініціативою ТОВ «Авентус Україна» в індивідуальному порядку було здійснено списання всіх нарахованих відсотків в сумі 22656, 15 грн. та надання можливості виконання боргових зобов`язань задня того, щоб споживачка в такий складний час змогла вийти на звичайний графік платежів за договором або виконати зобов`язання, сплативши тіло кредиту, про що було повідомлено в особистий кабінет споживача. Однак наданою можливістю споживачка не скористався. Звертають увагу на те, що ТОВ «Авентус Україна» закінчило нарахування, а позивач почав здійснювати нарахування з наступного дня. Тобто, нарахування здійснено другим кредитором за інший період, проте в рамках погодженого сторонами строку договору. У даному випадку сторонами правовідносин погоджено у належній формі строк кредитування, а нарахування здійснено відповідно до погодженого строку, нараховані проценти не носять штрафного характеру, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту - процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором. Враховуючи викладене, нарахування процентів за користування кредитними коштами, виданими в рамках кредитного договору, здійснювалося а межах строку користування кредитом, враховуючи вимоги чинного законодавства та на підставі умов кредитного договору. Враховуючи, що на вимогу виконання вимог чинного законодавства ані первісним кредитором, ані позивачем не здійснювалось нарахування неустойки та пені за невиконання умов кредитного договору. Таким чином, відповідачка свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала, чим порушила умови договору. Пп.3 п.4.1. кредитного договору передбачено, що ТОВ «Авентус Україна» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди відповідача. 25.09.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 25.09/23-Ф, згідно якого первісний кредитор відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електрону пошту sohprukanad@gmail.com зазначену при укладанні кредитного договору відповідного повідомлення. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 18000,00 грн. - тіло кредиту та 47282, 40 грн. - нараховані проценти, нараховані позивачем проценти за 60 календарних днів - 21492, 00 грн. загальна заборгованість - 86774, 4 грн. Відповідно до п. 1.1. Договору Факторингу за цим договором позивач зобовязується передати кошти в розпорядження ТОВ «Авентус України» Згідно п.1.2. договору факторингу перехід від клієнта ТОВ «Авентус Україна» до фактора вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстрі боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Отже, до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» відповідно до укладеного договору факторингу № 25.09/23-Ф від 25.09.2023 року перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Заборгованість за кредитним договором відповідача склала: сума кредиту - 18000,00 грн; сума процентів за користування кредитом- 68774,4 грн.; всього 86774,4 грн. Ухвалою суду від 21.06.2024 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. В позовній заяві просив розглядати справи без участі представника позивача, позовні вимоги просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 14.02.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір № 5540985 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 19-ОД від 05.01.2022. Сума наданого відповідачу кредиту становила 18000 грн. строком на 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 20 днів, відповідно до Графіку платежів датою останнього платежу по кредиту 09.02.2023 та згідно умов, визначених кредитним договором строк кредиту може бути продовжено. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало повністю та надало їй кредит в сумі 18000 грн. шляхом зарахування коштів на платіжну картку відповідача /а.с. 19-31/. Після прийняття ТОВ «Авентус Україна» позитивного рішення щодо надання кредиту відповідачкі ТОВ «Авентус Україна» пропозицію в особистому кабінеті укласти електронний кредитний договір, який містив усі істотні умови, і з якими відповідачка ознайомилась до моменту укладання. Прийняття відповідачкою умов кредитного договору з нею було укладено електронний кредитний договір, який був підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «А586677», після чого відповідачка отримала кредит в сумі 18000, 00 грн. на свою платіжну картку про що свідчить паспорт споживчого кредиту /а.с. 151-154/. З огляду на викладене вище, кредитні кошти відповідачці перераховувались за допомогою платіжного провайдера, що має відповідну ліцензію та у спосіб обумовлений умовами кредитного договору на банківську картку № [NUMBER] , що повною мірою відповідає вимогам чинного законодавства /а.с. 97-99/. Відповідачка не здійснила оплату процентів згідно графіку платежу та не повернула тіло кредиту, тому утворилась заборгованість в розмірі: 65282, 40 грн., з яких: 1800 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 47282, 40 грн. - заборгованість по нарахованим процентам, про свідчить картка обліку договору № 5540985 від 14.02.2022 року (розрахунок заборгованості) та витяг з реєстру боржників ТОВ «ФК «Фінтраст України» /а.с. 39-70/. Таким чином, відповідачка свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала, чим порушила умови договору. 25.09.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 25.09/23-Ф, згідно якого первісний кредитор відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором /а.с. 119-137/. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. За статтями 526, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, що передбачено ч. 1 ст. 625 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Особа діє у цивільних відносинах вільно, здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, розумно, передбачаючи наслідки; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди, зловживання цивільними і процесуальними правами не допускається; цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються цивільними та процесуальними правами, реалізують право на судовий захист (ст.ст.3, 12, 13, 20ЦК України, ст.ст.12, 13, 44 ЦПК України). На підставі вищевикладеного, враховуючи, що відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, суд приходить до висновку про те, що позов в частині заборгованості за тілом кредиту та процентами за користування кредитом є обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Частиною 1статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved