Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 02 травня 1998 року між сторонами було зареєстрована шлюб Настасівською сільською радою Тернопільського р/в ЗАГСу, про що видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] та зроблено запис за № 03. У шлюбі в сторін [INFO] народився син [PERSON] . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у подружжя відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. У зв`язку з цим між сторонами припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство та не живуть разом. Шлюб існує лише формально. Сторони втратили почуття взаємної любові та поваги один до одного. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 травня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/10962/24. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] , у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Суду пояснила, що шлюбні відносини між подружжям фактично припинені, оскільки близько року вони проживають окремо, щодо винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву не подав. Згідно ч.\~4\~ст.\~223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Ознайомившись із позовною заявою, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини справи. 02 травня 1998 року сторони уклали шлюб у Настасівській сільській раді Тернопільського р/в ЗАГСу, про що зроблено відповідний актовий запис № 03, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 02 травня 1998 року Настасівською сільською радою Тернопільського р/в ЗАГСу. Від цього шлюбу у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] , що вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 02 листопада 1998 року Настасівською сільською радою Тернопільського р/в ЗАГСу. Спільних неповнолітніх дітей у сторін немає. Судом встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. У зв`язку з тим, що позивачка не заявила вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується.

Outcome: approved