Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

У вересні 2023 року позивач звернувся до суду з указаним вище позовом, який уточнював, і в обґрунтування уточненого позову посилався на те, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За життя бабуся залишила заповіт, в якому зазначено, що все майно, в тому числі житловий будинок з усіма його надвірними побудовами, що знаходиться в [ADDRESS] , вона заповідає [PERSON] . Після смерті бабусі позивач прийняв спадщину, однак листом державного нотаріуса Другої новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв?язку з ненаданням документа, який посвідчує право власності спадкодавця на спадковий будинок, що не дає можливості видати свідоцтво про право на спадщину. У зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів та просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою судді від 18 вересня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалами суду від 14 березня та 01 липня 2024 року витребувано докази. У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. У судове засідання представник відповідача не з`явився, просив розгляд справи проводити за відсутності представника Піщанської сільської ради згідно з нормами чинного законодавства України. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори. Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Знаменівською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області 18 серпня 1994 року (а.с. 129). Позивач [PERSON] є онуком померлої [PERSON] , що підтверджується зібраними матеріалами справи. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За життя, [PERSON] залишила заповіт, посвідчений секретарем виконкому Знаменівської сільської ради народних депутатів [PERSON] 17 січня 1992 року, в якому зазначено, що все майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, в тому числі житловий будинок з усіма його надвірними побудовами, що знаходиться в [ADDRESS] , вона заповідає онукові [PERSON] (а.с. 131 зворот). Після смерті бабусі [PERSON] позивач [PERSON] звернувся до Другої новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини, нотаріусом заведено спадкову справу (а.с. 128-135). Як убачається з копії спадкової справи на момент смерті [PERSON] з нею постійно проживав та був зареєстрований [PERSON] , на ім`я якого померла залишила заповіт (а.с. 131). Згідно зі ст. 534 ЦК УРСР 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач, у порядку п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України (1963 року), як спадкоємець за заповітом, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняв спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Відомості про наявність інших спадкоємців після смерті [PERSON] , у матеріалах спадкової справи відсутні. Стосовно належності спадкового житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами спадкодавцю [PERSON] , суд вважає за необхідне зазначити таке. Листом нотаріуса Другої новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області № 519/02-14 від 27 червня 2024 року позивачеві [PERSON] повідомлено про відсутність підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок, оскільки спадковий будинок не зареєстрований за спадкодавцем в установленому законом порядку та до нотаріальної контори не представлено правовстановлюючого документа на це майно (а.с. 134 зворот - 135). Так, відповідно до довідки, виданої КП «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» № 20340/24 від 29 квітня 2024 року на час обслуговування адміністративної території Новомосковського району з державної реєстрації права власності на нерухоме майно (в період з 03 вересня 2012 року до 29 грудня 2012 року) КП «НМБТІ» не проводило реєстрацію прав власності на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Право власності на будинок в КП «НМБТІ» ДОР» не зареєстроване (а.с. 118). Окрім того, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна від 06 липня 2023 року № 338245571 відсутній запис щодо права власності на об?єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Відповідно до витягу з рішення № 87 XXII сесії ХХІ скликання Знаменівської сільської Ради народних депутатів Новомосковського району Дніпропетровської області від 02 квітня 1994 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування» [PERSON] було передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд і земельну ділянку площею 0,26 га для ведення особистого підсобного господарства, земельна ділянка розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно з випискою з погосподарської книги № 2 від 22 квітня 2024 року № 104, виданою Знаменівським старостинським округом Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, відносно господарства, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в графі прізвище, ім?я, по батькові члена господарства, записаного першим, значиться [PERSON] , яка записана в цій книзі як голова сім`ї. У розділі ІІІ зазначено про те, що житловий будинок за вказаною адресою, знаходиться в особисті власності господарства (а.с. 120). Указана інформація убачається і безпосередньо з самої погосподарської книги, наданої суду у засвідченій належним чином копії (а.с. 82-96). Згідно з п. 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж", затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 91 від 24 червня 2011 року (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин), прийняття в експлуатацію об`єктів (крім закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них) здійснюється безоплатно територіальними органами Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - Інспекція) за результатами технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж та за наявності документа, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт, шляхом реєстрації поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація), яка складається за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Як убачається з технічного паспорту, виготовленого станом на 12 травня 2023 року, на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , роки спорудження будівель та споруд - 1990-1991 роки (а.с. 7-10). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. У погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначався рік введення в експлуатацію будинку. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (далі - Вказівки № 112/5), а згодом - аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26, та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (далі - Вказівки № 69). Відповідно до п. 7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженого ЦСУ СССР 12 травня 1985 року № 5-24/26, дані книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності. Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01 липня 2004 року № 1952-IV речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. За часів дії законодавства УРСР момент виникнення права власності на будинки, споруди не залежав від державної реєстрації його права. З наведеного вбачається, що записи в погосподарських книгах є належним підтвердженням права власності особи на нерухоме майно. Оскільки право власності [PERSON] зареєстровано у погосподарських книгах сільського населеного пункту, а відсутність правовстановлюючого документу не є підставою для припинення права власності, на підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що померлій [PERSON] за життя належало спірне домоволодіння. Оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом після померлої [PERSON] , який прийняв спадщину, матеріали спадкової справи доказів наявності інших спадкоємців за законом чи заповітом, які прийняли спадщину, не містять, доказів на підтвердження переходу права власності на спадкове домоволодіння після смерті спадкодавця матеріали справи не містять, ураховуючи, що позивач за допомогою належних та допустимих доказів довів той факт, що померлій [PERSON] належав спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved