Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 4,91 га, кадастровий номер 6323155600:06:003:0100, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Чапаєвської селищної ради Кегичівського району Харківської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовна заява обґрунтована тим, що позивач є дочкою померлої [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої, зокрема входить земельна ділянка площею 4,9074 га (кадастровий номер 6323155600:06:003:0100), розташованої на території Чапаєвської селищної ради Кегичівського району Харківської області. Право власності на вищезазначену земельну ділянку було закріплено Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ХР №09911, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди за №689 від 06.12.2003. Після відкриття спадщини, в установлений законом термін позивач звернулася до Чугуївської державної нотаріальної контори із заявою про намір вступу у спадщину за заповітом. Однак, оформити право власності на земельну ділянку площею 4,9074 га позивачу було відмовлено, у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. Дійсно позивач має лише копію Державного акту, оскільки за життя [PERSON] був втрачений оригінал Державного акту. На момент смерті [PERSON] з 09.09.2019 проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За життя матір`ю був складений заповіт, за яким позивач є єдиною спадкоємицею. Інші спадкоємці як за заповітом, так і за законом відсутні. Справа надійшла до Кегичівського районного суду Харківської області 16 травня 2024 року за підсудністю з Чугуївського міського суду Харківської області на підставі ухвали цього ж суду від 23.04.2024, відповідно до ст.31 ЦПК України. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 20 травня 2024 року провадження відкрито, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, з призначенням підготовчого засідання. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 13 червня 2024 року задоволено клопотання про витребування доказів, зобов`язано Чугуївську державну нотаріальну контору Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надати до Кегичівського районного суду Харківської області належним чином завірену копію спадкової справи щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . На виконання ухвали суду про витребування доказів до суду надана копія спадкової справи. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 02 липня 2024 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. Учасники справи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомили. Позивач подала заяву про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, розгляд справи провести без її участі. Від відповідача надійшла заява про відсутність заперечень проти задоволення позовних вимог за наявності підстав наведених у матеріалах справи та розгляд справи без участі представника відповідача. Від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню з таких підстав: Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: визнання права. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.05.1955 та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 11.01.1975, з якого вбачається зміна прізвища позивача зі « [PERSON] » на « [PERSON] ». Мати позивача [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.01.2023. На день смерті [PERSON] проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з померлою були зареєстровані дочка [PERSON] та онук [PERSON] . Спадкодавцю [PERSON] за життя на праві приватної власності належала земельна ділянка кадастровий номер 6323155600:06:003:0100 площею 4,91 га на території Чапаївської селищної ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ХР №009911, виданого Кегичівською райдержадміністрацією на підставі розпорядження Кегичівської райдержадміністрації №258 від 20.09.2002, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №689. Позивач звернулась до Чугуївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Чугуївською державною нотаріальною конторою [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка належала [PERSON] відмолено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджується копією листа від 03.11.2023 №2026/01-16. Відповідно до копії лита ГУ Держгеокадастру у Харківській області №29-20-0,25,4-2447/327-23 від 11.08.2023 державному нотаріусу Дідік Є. надано завірену копію архівного примірника Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІ-ХР №009911, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, виданого на ім`я [PERSON] , на підставі розпорядження Кегичівської райдержадміністрації від 20.09.2002 за №258. З копії спадкової справи №134/2023 до майна померлої [INFO] [PERSON] встановлено, спадкодавець [PERSON] 09.12.2014 склала заповіт яким усе своє майно заповіла [PERSON] , заповіт посвідчено секретарем Іванівської сільської ради Чугуївського району Харківської області [PERSON] , зареєстровано в реєстрі за №91. Спадкоємцю [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за №1-1029 на майно [PERSON] у виді недоотриманої пенсії. Інші спадкоємці, згідно спадкової справи відсутні. Згідно ч.1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч.1 ст 1217 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч.1 ст. 1222 ЦК України). Згідно ч.1, ч.2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно ч.1, ч.2 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно із ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст. 392 ЦК України лише власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до положень ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право, в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з п. 2.16 ІІ Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючого документа про належність цього майна спадкодавцеві та Витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~від 30\~травня 2008\~року №\~7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Матеріали справи свідчать, що позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка складається з земельної ділянки нотаріусом було відмовлено, у зв`язку з не наданням оригіналу документу, що посвідчує право власності на земельну ділянку, а саме оригіналу Державного акту на право на земельну ділянку. Судом встановлено, що оригінал правовстановлюючого документу був втрачений, отримання його дублікату на цей час неможливо. Право власності спадкодавця на спадкове майно у виді земельної ділянки у судовому засіданні доведено відповідними доказами. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та визнання за позивачем в порядку спадкування за заповітом права на земельну ділянку, яка належала спадкодавцю. Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Outcome: approved