Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з позивач [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] , зареєстрованому 10.10.1998 року відділом реєстрації актів громадського стану м.Дзержинськ Донецької області, про що складено відповідний актовий запис № 219. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] . З лютого 2022 року сімейні стосунки зіпсувалися через відсутність взаєморозуміння з відповідачем, подальше спільне життя стало неможливим та сторони перестали разом проживати і вести спільне господарство. Дитина знаходиться під опікою позивача, відповідач матеріальну допомогу на її утримання надає неналежно та не кожного місяця. На підставі викладеного, сторона позивача просить: 1. Розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований виконкомом відділом реєстрації актів громадського стану м.Дзержинськ Донецької області 10.10.1998 під актовим записом № 219. 2. Стягнути з [PERSON] , на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] ., аліменти в розмірі 5000 грн., з врахуванням індексації, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту подання позовної заяви до досягнення сином повноліття. 3. Судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача. 12 червня 2024 року ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Позивач та його представник в судове засідання не прибули. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Заперечень, щодо ухвалення заочного рішення не висловив. Відповідач у судове засідання не з`явилась з невідомих причин, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, будь-яких заяв, клопотань не надавала. Справа розглядається на підставі ст.\~280\~ЦПК України заочно. Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав: На підставі ст.112\~Сімейного Кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. У судовому засіданні встановлено, що 10.10.1998 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Дзержинськ Донецької області шлюб, актовий запис №219. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (повторно) серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області від 17.06.2014, актовий запис №2. Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1ст.110Сімейного\~Кодексу України (далі за текстом СК України) позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно з ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Статтею 113\~СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачем не було заявлено клопотання про те, щоб їй відновлювали її дошлюбне прізвище, суд вважає необхідним залишити їй прізвище обране під час шлюбу - « [PERSON] ». Встановив, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині розірвання шлюбу між сторонами по справі. Щодо позовних вимог в частині стягнення аліментів в на утримання неповнолітньої дитини, суд зазначає таке: Як установлено судом в судовому засіданні, сторони по справі мають спільного неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого у відповідності до свідоцтва про народження є відповідач по справі [PERSON] . Відповідно до вимог ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із змісту позовної заяви убачається, що дитина проживає разом з батьком окремо від матері. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина надає неналежно та не кожного иісяця. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст.\~182\~СК України враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім`ї, батьків, дітей. Ураховуючи встановлені судом обставини, суд доходить висновку про те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, так як є молодою та працездатною особою, жодних підтверджень та доказів які б свідчили про її неможливість матеріально утримувати свою дитину суду не надано. Нормами ст.\~184\~СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Відповідно до\~Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік»\~встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць становить з 1 січня 2024 року: для дітей віком від 6 до 18 років\~3196 грн. Відповідно до положень ч.2\~ст.182 СК\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (для дитини у віці від 6 до 18 років з 1 січня 2023 року\~50% прожиткового мінімуму складає 1598,00 грн.), а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (для дитини у віці від 6 до 18 років з 1 січня 2024 року - 3196 грн.). Даних про те, що відповідач страждає якими-небудь хронічними захворюваннями, інформацію про інших утриманців судом не встановлено. Отже, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини також підлягають задоволенню, та з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн, щомісячно на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , починаючи стягнення з дати подання позовної заяви до суду - 06.06.2024, до досягнення дитиною повноліття, з урахуванням того, що розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч.2 ст.141\~ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Судом установлено що при зверненні позивача до суду ним сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн. за заявлені позовні вимоги про розірвання шлюбу. На підставі п. 3 ч. 1 ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» позивач [PERSON] звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів. Виходячи з викладеного стягненню з відповідача підлягають витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. (за позовні вимоги в частині розірвання шлюбу) на користь [PERSON] , та 1211,20 грн. (за позовні вимоги в частині стягнення аліментів) на користь держави.

Outcome: approved