Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

07 червня 2024 року позивач звернувся до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, мотивуючи свої вимоги тим, що подальше збереження шлюбу та сім`ї з відповідачкою неможливе через сварки та суперечки, причиною яких є несумісність характерів, та визначити місце проживання неповнолітньої дитини з ним. У судове засідання позивач не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав. У судове засідання відповідач надала заяву про розгляд справи без її участі. У судове засіданні від третьої особи заперечень не надійшло. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що позивач з відповідачкою [PERSON] перебуває у шлюбі, який зареєстрований 04 березня 2022 року у Корюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Корюківському районі Чернігівської області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис за № 12 (свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] , видане 04 березня 2022 року Корюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Корюківському районі Чернігівської області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми). Від спільного подружнього життя з відповідачем у них є неповнолітня донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народженця Серія [NUMBER] , виданим 25 січня 2022 року Корюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Корюківському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми). Останні місяці подружнього життя між ним та відповідачкою систематично виникати суперечки, вони виникали з будь яких незначних питань і закінчувались довготривалими сімейними конфліктами. Причиною даних суперечок та конфліктів є несумісність характерів та непоступливість один одному під час з`ясування спірних питань. Вони неодноразово намагались налагодити нормальне сімейне життя, домовлялись не сперечатись, знаходити компроміси та поступатись один одному під час з`ясування спірних питань, але такі домовленості давали результат лише на незначний час. Деякий час після домовленостей відносини між ними були нормальні, але потім суперечки виникали знову та переростали у сварки, а потім у довготривалі сімейні конфлікти. Неодноразові спроби обох налагодити нормальні стосунки закінчувались постійно безрезультатно. Останнім часом відповідачка почала зникати в нічний час без будь якого пояснення, відносини в сім`ї загострились, конфлікти почали виникати частіше, спроби примирення вже не дають результату навіть на нетривалий час. Відповідачка зізналася в тому, що знайшла собі іншого чоловіка та має намір переїхати до нього жити, після чого зібрала свої речі та пішла за таких обставин він впевнився, що подальше подружнє життя з відповідачкою є неможливим, як і неможливим є подальше збереження сім`ї. Вищевказана поведінка обох привела до того, що вони фактично проживають окремо. Таким чином позивач вважає, що їх сім`я розпалась з вини відповідачки і відновлена бути вже не може, так як у них є неповнолітня дитина, то він звертається з даною позовною заявою до суду для розірвання шлюбу в судовому порядку та визначення місця проживання малолітньої доньки з ним. Відповідно до вимог чинного сімейного законодавства України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню. Оскільки позов задовольняється, та з позивачем залишається проживати малолітня дитина, тому судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved