Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-04 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву [PERSON] мотивує тим, що 03 червня 2006 року у виконкомі Соколівської сільської ради між ним і відповідачем було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сім?ї є погіршення між ними відносин та виникнення конфліктів, оскільки дружина ставить до нього лише вимоги щодо матеріального забезпечення, а інші відносини її не цікавлять. Всі спроби налагодити відносини результатів не дали, а спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Вважає, що шлюб носить формальний характер і примирення між ними неможливе. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить шлюб між ними розірвати. Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано. Заяви, та клопотання учасників справи. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги сторона позивача підтримує в повному обсязі і просить позов задоволити (а.с.20, 24). Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, причин неявки суду не відомі, відзив на позовну заяву не подавала (а.с.16, 29). Судом також розміщувалось оголошення на сайті про виклик відповідача в судове засідання (а.с.12, 19). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 08.02.2024 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено справу до судового розгляду на 07.03.2024 року. Ухвалою суду від 07.03.2024 року розгляд справи відкладено на 01.04.2024 року у зв`язку з неявкою відповідача. Ухвалою суду від 01.04.2024 року сторонам надано строк на примирення тривалістю 3 місяці, провадження у справі зупинено. 01.07.2024 року ухвалою суду провадження у справі відновлено, призначено судове засідання на 05.08.2024 року. Судом також було розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №347/287/24 відповідача [PERSON] (а.с.12, 19). Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив та у строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подав, відтак у відповідності до ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. З урахуванням положень ст.280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Як встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 03 червня 2006 року у виконавчому комітеті Соколівської сільської Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис № 6, що стверджується дублікатом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданим 31.01.2024 року (а.с.3). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , сторони [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача припинити шлюбні відносини з відповідачем. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно ч.1 ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак на даний час не підтримують стосунків. Позивач [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, про, що однозначно і категорично ствердив у тексті позовної заяви, а відповідач в судове засідання не з?явився і свою думку з цього приводу не висловив. Беручи до уваги взаємостосунки, що склалися між подружжям, та зважаючи, що на даний час, зазначені в позовній заяві обставини свідчать про те, що надії на збереження сім`ї немає, а шлюб між сторонами носить формальний характер, в зв?язку із чим подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. В зв?язку з наведеним, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч.2 ст.114 СК України), і документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абз.2 ч.3 ст.115 СК України). В порядку ч.2 ст.115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню судом до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з огляду на викладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1211,20 грн. На підставі наведеного, ст.ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved