Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-13 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова Компанія «Фінвест Груп» (місцезнаходження: 49060, м. Дніпро, вул. Сергія Подолинського, 31Г, код ЄДРПОУ: 42323667) через свого представника звернулося до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] (місцезнаходження: [ADDRESS] ), [PERSON] (місцезнаходження: [ADDRESS] ) про стягнення інфляційних витрат та 3 % річних. В обґрунтування позовних вимог вказано, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24.09.2012 року, справа № 410/1221/12, задоволено позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про стягнення заборгованості за кредитними договорами та стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість у розмірі 1 138 242 грн 70 коп. та судовий збір у розмірі 3 219 грн. Дане рішення набрало законної сили 25.01.2013 року. 27.06.2019 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Факторингова компанія «Фінвест Груп» було укладено договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» передало, а ТОВ «Факторингова компанія «Фінвест Груп» прийняло право грошової вимоги, що належало ТОВ «ОТП Факторинг Україна», і стало кредитором за кредитними договорами. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12.09.2019 року замінено стягувача по цивільній справі № 410/1221/12 з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника ТОВ «Факторингова компанія «Фінвест Груп». На підставі виконавчих листів було відкрито виконавче провадження № 73122089. При цьому рішення суду відповідачами досі не виконане, заборгованість не погашена. На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення інфляційних втрат у розмірі 515387 грн 36 коп. та 3 % річних в розмірі 160539 грн. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.04.2024 року дану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання також не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції на адресу їх реєстрації. Заяв про розгляд справи без їх участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідачів також не надходило. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14.08.2024 року постановлено провести заочний розгляд справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24.09.2012 року, справа № 410/1221/12, позовну заяву ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про стягнення заборгованості за кредитними договорами задоволено, стягнуто солідарно [PERSON] ,\~ [PERSON] на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість у розмірі 1138 242 грн 70 коп. та судовий збір у розмірі 3219 грн. 27.06.2019 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Факторингова компанія «Фінвест Груп» було укладено договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» передало, а ТОВ «Факторингова компанія «Фінвест Груп» прийняло право грошової вимоги, що належало ТОВ «ОТП Факторинг Україна», і стало кредитором за кредитними договорами. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12.09.2019 року замінено стягувача по цивільній справі № 410/1221/12 з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на його правонаступника ТОВ «Факторингова компанія «Фінвест Груп». Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.10.2023 року, приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Дашком І.В. на підставі виконавчих листів №2-410/1221/12, виданих Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області від 12.08.2013 року, було відкрито виконавче провадження № 73122089. Відповідно до відповіді приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Дашка І.В. від 08.04.2024 року №02-01/218, стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Грошові кошти з рахунків боржника у банках не списувалися у зв?язку з їх відсутністю на таких рахунках. Звернення стягнення на майно боржника не здійснювалося, у зв?язку з відсутністю такого майна. Станом на 08.04.2024 року загальний залишок боргу за виконавчим листом 2- 410/1221/12, виданим 12.08.2013 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області, складає 1141461,70 грн, з яких заборгованість за кредитним договором №CNL-301/243/2006 від 15.06.2006 року у розмірі 1138 242,7 грн, судовий збір у розмірі 3219 грн. Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Положеннями ст. 2 ЦПК України визначені основні засади (принципи) цивільного судочинства, зокрема, \~обов`язковість судового рішення. Відповідно до\~ч.\~1,\~2\~ст.\~18\~ЦПК України,\~судові рішення,\~що набрали\~законної сили,\~обов`язкові для\~всіх органів\~державної влади\~і органів\~місцевого самоврядування,\~підприємств,\~установ,\~організацій,\~посадових чи\~службових осіб\~та громадян\~і підлягають\~виконанню на\~всій території\~України,\~а у\~випадках,\~встановлених міжнародними\~договорами,\~згода на\~обов`язковість яких\~надана Верховною\~Радою України,\~-\~і за\~її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Згідно ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань незалежно від підстав його виникнення, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону. Крім того, правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу, в тому числі і за договором страхування, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Аналогічна позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). Судом встановлено, що рішення Дніпропетровського районного\~суду Дніпропетровської\~області від\~24.09.2012\~року набрало законної сили 25.01.2013 року, при цьому наразі залишається невиконаним, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що позивач має право на нарахування 3% річних та інфляційних втрат. Також суд погоджується з розрахунком позивача, відповідно до якого інфляційні втрати за період з 12.06.2017 року по 22.02.2022 року складають 515387 грн 36 коп. та 3 % річних у розмірі 160539 грн. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного, надавши оцінку доказам у справі, суд доходить висновку, що позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 8111 грн 12 коп. Також згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу представником позивача надано договір про надання правових послуг №26/04/23 від 26.04.2023 року; завдання №2 на надання правових (юридичних) послуг) від 08.04.2024 року, відповідно до якого загальна вартість послуг є фіксованою та складає 5000 грн. З огляду на викладене, суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідачів витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved