Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ФОП [PERSON] про захист прав споживачів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 5 лютого 2024 року позивач замовив в інтернет-магазині МоtoAgro (https://motoagro.com.ua) Аеродинамічний комплект обвісу на Мегсеdеs GLЕ-С1аss W167 2019- 2022 року (стиль GLE63 АMG), вартістю 61 600, 00 грн. Інтернет-магазин МоtoAgro зареєстровано за продавцем ФОП [PERSON] (відповідач). Листування позивач та відповідач вели по номеру телефону [NUMBER] , що зазначений як офіційний номер телефону інтернет-магазину МоtoAgro на сайті в розділі «Контакти» ( [INFO] у мобільному додатку VіЬег. 13 лютого 2024 року позивач отримав товар у відділені Нової Пошти № 4 м. Одеса, про ще свідчать дані за експрес-накладною №20450863734752. Загальну вартість товару 61 600 грн. позивач сплатив в повному обсязі двома частинами: передоплата в розмірі 2 000 грн. сплачена 5 лютого 2024 року за наданими відповідачем реквізитами згідно платіжної інструкції AT КБ «ПРИВАТБАНК» Р24А22914163270248 від 05.02.2024р. Залишок вартості товару в розмірі 59600 грн., а ще додатково комісію за переказ грошових коштів 1212 грн, а також послуги з доставки товару 4158 грн., що в сумі склали 64 970 грн., були сплачені 13 лютого 2024 року при отриманні товару у відділені Нової Пошти згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №3702311543 ТОВ «Новапей». Після отримання товару та проведення його детального огляду, позивач виявив його вкрай низьку якість та ряд недоліків: тонкий пластик бамперу, криві, пошкоджені та перекручені деталі, задній бампер пом?ятий, неповна комплектація - відсутні підкрильники, шильдики, окремі елементи пофарбовані, тоді як вони мають бути хромовані, невідповідність пакування - без пінопласту, через що були можливі пошкодження при транспортуванні, сліди взуття (підошви) на товарі та на коробці, невідповідний (замалий) розмір отворів під парктроніки, парктронік неможливо вставити в бампер. 22 лютого 2024 року позивач повідомив відповідачу про недоліки та про бажання повернути товар, вимагав повернення сплачених грошових коштів. Проте, відповідач відмовив, що пройшло більше 14 днів з моменту відправки. 23 лютого 2024 року (тобто на 10-й день після отримання товару) позивач надіслав відповідачу офіційно письмову заяву про розірвання договору, повернення товару та сплачених грошових коштів. Заява була надіслана Укрпоштою як за адресою, зазначеною на сайті інтернет-магазину MotoAgro та отримана 29.02.24 р., так і за адресою місцезнаходження відповідача, але не отримано, повернуто Укрпоштою; електронною поштою, за адресою [INFO] тa [INFO] 26 лютого 2024 року відповідач повідомив на Viber адресу для повернення, однак коштів за товар не повернув. 08 березня 2024 року, так і не дочекавшись повернення коштів від відповідача, позивач вирішив повернути йому товар, що підтверджується експрес-накладною Нової Пошти №59001115301621. 15 березня 2024 року відповідач відмовився від отримання повернутого йому товару. 17 квітня 2024 року подав заявку до Нова Пошта про повернення товару. 24 квітня 2024 року позивач отримав товар та оплатив всі витрати. Станом на сьогодні грошові кошти, які відповідач отримав за товар, позивачу не повернуті, від отримання товару відповідач відмовився, витрати, пов`язані з поверненням позивачу не відшкодовано, хоча пройшло більше 30 днів. Товар знаходиться у незмінному стані, позивачем не використовувався, його товарний вигляд, споживчі властивості, комплектація збережені, та може бути повернутий відповідачу. Підставою позову зазначено ст.ст.12,13,22 Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема: споживач має право розірвати укладений на відстані договір шляхом повідомлення продавця (виконавця) про це протягом чотирнадцяти днів з моменту підтвердження інформації або з моменту одержання товару чи першої поставки товару (ч.4 ст. 13 Закону). 23.02.2024 року позивач розірвав договір, повідомивши про це відповідача. Після спливу 30 днів з моменту повідомлення споживачем про розірвання договору грошові кошти за товар в розмірі 61 600 грн відповідачем не повернуті. Витрати позивача на повернення товару через Нову Пошту склали 11 005 грн. Розмір неустойки за неповернення грошей складає 61600* 1%*36 = 22 176 грн. Відповідач своєю протиправною поведінкою (бездіяльністю), яка виразилась у невиконанні законних обов`язків, та незадоволені законних вимог позивача, завдав останньому моральну шкоду, яка полягає в витраті часу на спілкування та полеміку з відповідачем з приводу розірвання договору та повернення коштів; на складання заяви, її оформлення та відправлення Укрпоштою та на електронні пошти відповідача; на доставку товару на пошту та оплату його повернення відповідачу; на отримання товару на пошті у зв`язку із відмовою відповідача в отриманні; на зберігання товару без використання; на звернення по правову допомогу та суду для захисту своїх прав. Все це вимагало додаткових зусиль, додаткових коштів, що негативно позначилось і на самопочутті позивача через нервове напруження та підвищення тиску. Посилаючись на ст. 23 ЦК України та ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», позивач оцінює спричинену йому моральну шкоду в сумі 20 000 грн. Просить суд здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, стягнути з Фізичної особи-підприємця [PERSON] ( [ADDRESS] ; ідентифікаційний код [NUMBER] ) на користь [PERSON] ( [INFO] ; зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] ; РНОКПП [NUMBER] ) грошові кошти в сумі 114 781,00 грн., з яких: 61 600,00 грн - грошові кошти, сплачені за розірваним договором за товар, 11 005,00 грн - витрати, понесені у зв`язку з поверненням товару, 22 176,00 грн - неустойка, 20 000,00 грн - моральна шкода, стягнути з Фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у повному обсязі. Ухвалою суду від 27.05.2024 року було відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. 27.06.2024 року до суду надійшов відзив на позов, поданий представником відповідача - адвокатом Приходько О.М. Відповідач позов не визнав. Не заперечував, що [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , є фізичною особою - підприємцем та власником « MotoAgro » інтернет - магазину автотюнінгу ( [INFO] який співпрацює з постачальником: Компанія «RESTAL- AUTO» (https://restal-auto.com.ua), адреса: вулиця Комунальників, 5в, Чернівці, Чернівецька область, 58000, телефон: [NUMBER] . 05.02.2024 позивач [PERSON] замовив в інтернет-магазині «MotoAgro» аеродинамічний комплект обвісу на Mercedes -GLE - Class W167 2019 -2022 р. (стиль GLE63AMG) вартістю 61 600 грн. Позивачем 05.02.2024 було перераховано авансовий платіж в сумі 2 000 грн. на картковий рахунок АТ КБ « Приватбанк» на ім`я [PERSON] , цього ж дня товар одразу відправили. Інтернет - магазином «MotoAgro» клієнту було відправлено номер накладної 20450863734752 від постачальника даного товару Компанії «RESTAL- AUTO» (https://restal-auto.com.ua). 09.02.2024 було відправлено клієнту повідомлення, що замовлений товар прибув на вказане відділення Нової Пошти ще 07.02.2024. Товар позивачем було отримано 13.02.2024 у відділенні Нової пошти №4 за адресою: місто Одеса вулиця Академіка Вільямса, 86 без відповідного його огляду, будь-яких зауважень кількості, якості та стану товару на момент отримання не надходило. Позивач після отримання товару та проведення його детального огляду, на його думку, виявив вкрай низьку якість та ряд суттєвих недоліків, перелічених в позовній заяві, про що позивач повідомив Інтернет - магазин « MotoAgro» лише 23.02.2024 року, тобто через 10 днів після отримання товару. Таким чином поставлений товар перебував у позивача без його огляду на протязі 10 діб. На підтвердження цього факту позивач відправив фото на Viber та фото з відламаною деталлю, та повідомив що немає емблеми та ката фотів. Але на сайті інтернет - магазину «MotoAgro» в комплектації товару аеродинамічного комплекту обвісу на Mercedes -GLE - Class W167 2019 -2022 р. (стиль GLE63AMG), вартістю 61 600, 00 грн. відсутня емблема та ката фоти. Про даний факт магазином було повідомлено клієнту, що комплектація як на фото, а якщо потрібні додаткові деталі, то є можливість їх надіслати. 22.02.2024 приблизно о 22:01 годині позивач відправив повідомлення та фото на Вайбар, де пояснив причину бажання повернути товар: вкрай низька якість та ряд недоліків: тонкий пластик бамперу, криві, пошкоджені та перекручені деталі, задній бампер пом?ятий, неповна комплектація - відсутні підкрильники, шильдики, окремі елементи пофарбовані, тоді як вони мають бути хромовані, невідповідність пакування - без пінопласту, через що були можливі пошкодження при транспортуванні, сліди взуття (підошви) на товарі та на коробці, невідповідний (замалий) розмір отворів під парктроніки, парктронік неможливо вставити в бампер. Також позивач повідомив, що він сьогодні отримав ще один комплект аеродинамічного комплекту обвісу від іншого магазину, де все його влаштовує. Інтернет - магазин «MotoAgro» домовився з постачальником даного товару, Компанією «RESTAL-AUTO» (https://restal-auto.com.ua) , яка знаходиться у місті Чернівці, щодо його повернення. 23.02.2024 на електрону пошту позивач відправив листа про розірвання договору, котрий було передано постачальнику товару. В подальшому Інтернет - магазином «MotoAgro» та постачальником аеродинамічного комплекту обвісу було прийнято рішення повернути товар, тим самим піти на поступки позивачу (клієнту) за для уникнення подальших суперечок щодо повернення даного товару, не зважаючи на те, що товар був вже в неповній комплектації та не відповідав вимогам повернення або обміну відповідно до статті 9 Закону України «Про захист прав споживачів». 26.02.2024 магазином було відправлено позивачу адресу, на яку слід було повернути куплений товар (це був 13 день після отримання товару), але з 26.02.2024 позивач перестав виходити на зв`язок. Жодних повідомлень про відправку та попереджень про можливу затримку у відправленні у зв`язку з форс мажорними обставинами від позивача не було отримано. В подальшому 14.03.2024 на Viber надійшла квитанція з накладною №59001115301621 з наложним платежем на суму 60 000 грн. та 4 985 грн. за доставку. Постачальник відмовився отримувати товар, оскільки клієнт відправив його аж 08.03.2024, тобто через 12 днів, як отримав згоду та адресу для повернення і 15 днів після того, як відправив на електрону пошту лист про розірвання договору та через 24 дні після того, як отримав товар, та 33 дні після того, як відправили даний товар. Посилається на ч. 1 ст. 668 ЦК України, відповідно до вимог якої ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару, проданого під час його транспортування, переходить до покупця з моменту укладення договору купівлі-продажу, якщо інше не встановлено договором або звичаями ділового обороту. Встановлений ч. 2 ст. 679 ЦК України обов`язок продавця довести факт виникнення недоліків товару після його передання покупцеві (якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару) покладається на нього у випадку, коли такі недоліки не є очевидними, оскільки в такому випадку покупець має можливість виявити ці недоліки і відмовитися від укладення договору або укласти його на інших умовах. Якщо ж покупець, маючи реальну можливість оглянути товар і виявити у ньому очевидні дефекти, не скористався цим правом до передання йому товару, а виявив їх після такого передання, то тягар доведення відповідно до ч. 1 ст. 679 ЦК України покладається на нього. Отже, відповідач вважає, що позивач перед отриманням товару зобов`язаний був його оглянути, що було передбачено в декларації про отримання товару і є загальноприйнятим при отриманні товару, який придбавається через мережу інтернет. Аеродинамічний комплект обвісу на автомобіль Mercedes -GLE - Class W167 2019 -2022 р. (стиль GLE63AMG), котрий позивач придбав в «MotoAgro» був розпакований та використаний. На думку відповідача, правове значення для правильного вирішення цієї справи має не факт наявності чи відсутності наданої продавцем гарантії щодо якості товару, а час (момент) виявлення покупцем недоліків товару - до чи після його передання покупцеві. Відповідач вважає, що у зв`язку із введенням товару в експлуатацію правові підстави для розірвання договору купівлі-продажу в односторонньому порядку на підставі ст. 13 Закону України «Про захист прав споживачів» відсутні, оскільки, незважаючи на особливості правовідносин, які виникають при укладанні договору на відстані ст. 12 ст. 13 Закону України «Про захист прав споживачів», їх слід розглядати у сукупності із іншими нормами Закону, які встановлюють права та обов`язки споживачів. Також, зазначає, що вимоги про відшкодування моральної шкоди є безпідставними, необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню в зв`язку із відсутністю протиправної поведінки з боку продавця. Враховуючи викладене, відповідач вважає, що позивачем не доведено обставини істотного порушення відповідачем договору купівлі-продажу товару. Як вбачається з матеріалів позову, позивачем були виявлені недоліки у придбаному обвісі, які полягали в механічних пошкодженнях, а саме: погнутий бампер, слід підошви, але у позивача не було об`єктивних перешкод для огляду товару перед його отриманням у поштовому відділенні та виявлення вказаних недоліків. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу у сумі 20 000 грн., які понесені внаслідок розгляду справи № 511/1896/24. Представник позивача адвокат Ноздрін О.М. в судовому засіданні позов підтримав повністю, просив суд позов задовольнити. Звернув увагу суду на те, що підставою позовної заяви є не ст.ст.8,9 Закону України «Про захист прав споживачів», а ст.13 Закону «Право споживача у разі укладення договору на відстані» та підстава позову не пов`язана з виявленими недоліками товару. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Приходько О.М. в судовому засіданні підтримали свої доводи, викладені у відзиві на позовну заяву та просили відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши доводи сторін та представників, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов є необґрунтованим і не підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом при розгляді справи встановлено, що 05.02.2024 позивач [PERSON] замовив в інтернет-магазині «MotoAgro» аеродинамічний комплект обвісу на Mercedes -GLE - Class W1672019-2022р. (стиль GLE63AMG) вартістю 61600 грн. Позивачем 05.02.2024 було перераховано авансовий платіж в сумі 2 000 грн. на картковий рахунок АТ КБ « Приватбанк» на ім`я [PERSON] , цього ж дня товар одразу товар було відправлено (номер накладної 20450863734752) постачальником даного товару Компанією «RESTAL- AUTO». Товар прибув на відділення Нової Пошти 07.02.2024, а 13.02.2024 позивач отримав товар у відділені Нової Пошти № 4 м. Одеса, про ще свідчать дані за експрес-накладною №20450863734752. Залишок вартості товару в розмірі 59600 грн., а ще додатково комісію за переказ грошових коштів 1212 грн, а також послуги з доставки товару 4158 грн. позивач сплатив 13.02.2024 при отриманні товару у відділені Нової Пошти. Під час отримання у відділенні перевізника «Нова Пошта» замовлення позивач не мав зауважень щодо якості та комплектації придбаної ним аеродинамічного комплекту обвісу на Mercedes -GLE - Class W167 2019 -2022 р. 22.02.2024 позивач повідомив відповідачу про виявлені ним недоліки товару: тонкий пластик бамперу, криві, пошкоджені та перекручені деталі, задній бампер пом?ятий, неповна комплектація - відсутні підкрильники, шильдики, окремі елементи пофарбовані, тоді як вони мають бути хромовані, невідповідність пакування - без пінопласту, через що були можливі пошкодження при транспортуванні, сліди взуття (підошви) на товарі та на коробці, невідповідний (замалий) розмір отворів під парктроніки, парктронік неможливо вставити в бампер, та про бажання повернути товар, вимагав повернення сплачених грошових коштів. 23.02.2024 позивач, посилаючись на частину першу статті 8, частину четверту статті 13 Закону України «Про захист прав споживачів», надіслав відповідачу офіційно письмову заяву про розірвання договору, повернення товару та сплачених грошових коштів. Як підставу для розірвання договору позивач зазначив поставку неякісного товару. В подальшому Інтернет - магазином «MotoAgro» та постачальником аеродинамічного комплекту обвісу Компанією «RESTAL- AUTO» було прийнято рішення повернути товар в якості поступки клієнту за для уникнення подальших суперечок щодо повернення даного товару. 26.02.2024 магазином було відправлено позивачу адресу, на яку слід було повернути куплений товар. 08.03.2024 позивач, не дочекавшись повернення грошей за товар, вирішив повернути товар, що підтверджується експрес-накладною Нової Пошти №59001115301621. 15 березня 2024 року відповідач відмовився від отримання повернутого йому товару, оскільки клієнт відправив його 08.03.2024, тобто через 12 днів, як отримав згоду та адресу для повернення і 15 днів після того, як відправив на електронну пошту лист про розірвання договору та через 24 дні після того, як отримав товар. 17 квітня 2024 року позивач подав заявку до Нова Пошта про повернення товару. 24 квітня 2024 року позивач отримав товар та оплатив всі витрати. На офіційному сайті Інтернет-магазину «MotoAgro (https://motoagro.com.ua/ua/) опубліковані наступні умови повернення та обміну товару, зокрема: «Куплений товар можна обміняти або повернути протягом 14 днів після відправки. Необхідні умови повернення Товар можна обміняти чи повернути протягом 14 днів, якщо: - товар, не був у використанні і немає слідів встановлення (подряпини, потертості, механічні ушкодження тощо.); - повна комплектація та не порушена цілісність упаковки; - Збережені ярлики, бирки; - Наявність товарного чека, що підтверджує покупку. Товар, у якого були вказані характеристики на сайті або в чаті переписки з нашим менеджером та вони відповідають дійсності, оплата за послугу доставки повернення відбувається за рахунок клієнта. Якщо у вас є своя причина повернення, але вона не пов`язана з невідповідністю опису та характеристикам товару. Оплата за послугу доставки повернення відбувається за рахунок клієнта. Якщо ми відправили вам не той товар, який ви замовляли, товар не відповідає опису та характеристикам на сайті або в чаті переписки з нашим менеджером, оплата за доставку повернення здійснюється магазином "МотоАгро". Повернення коштів або обмін здійснюється після того, як ми отримали повернення та перевірили його на пошкодження та відсутність слідів використання та установки на протязі 1-20 робочих днів». Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до пункту 9 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір, укладений продавцем (виконавцем) із споживачем за допомогою засобів дистанційного зв`язку, є договором, укладеним на відстані. Права споживача в разі укладення договору на відстані регулюються статтею 13 Закону України «Про захист прав споживачів», яка є спеціальною для такого виду договорів. Згідно з частинами першою-третьою статті 13 Закону України «Про захист прав споживачів» положення цієї статті не застосовуються до договорів, укладених на відстані, які стосуються: 1) правочинів з нерухомим майном, крім оренди такого майна; 2) правочинів з цінними паперами; 3) фінансових послуг; 4) продажу товарів торговельними автоматами; 5) телекомунікаційних послуг; 6) правочинів, здійснених на аукціоні, якщо участь у ньому можлива і без використання засобів дистанційного зв`язку. Перед укладенням договорів на відстані продавець (виконавець) повинен надати споживачеві інформацію про: 1) найменування продавця (виконавця), його місцезнаходження та порядок прийняття претензії; 2) основні характеристики продукції; 3) ціну, включаючи плату за доставку, та умови оплати; 4) гарантійні зобов`язання та інші послуги, пов`язані з утриманням чи ремонтом продукції; 5) інші умови поставки або виконання договору; 6) мінімальну тривалість договору, якщо він передбачає періодичні поставки продукції або послуг; 7) вартість телекомунікаційних послуг, якщо вона відрізняється від граничного тарифу; 8) період прийняття пропозицій; 9) порядок розірвання договору. У разі ненадання такої інформації суб`єкт господарювання несе відповідальність згідно із статтями 15 і 23 цього Закону. Факт надання інформації відповідно до вимог частини другої цієї статті повинен бути підтверджений письмово або за допомогою електронного повідомлення. Інформація, підтверджена таким чином, не може бути змінена продавцем (виконавцем) в односторонньому порядку. Підтвердження інформації не вимагається, якщо послуга надається засобами дистанційного зв`язку і оплачується через оператора телекомунікаційних послуг. За змістом частин четвертої, сьомої статті 13 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право розірвати укладений на відстані договір шляхом повідомлення продавця (виконавця) про це протягом чотирнадцяти днів з моменту підтвердження інформації або з моменту одержання товару чи першої поставки товару. У разі продажу матеріальних речей їх повернення також свідчить про розірвання договору. До договору, укладеного на відстані, застосовуються положення, передбачені частинами п`ятою-дев`ятою статті 12 цього Закону. Відповідно до частин п`ятої-дев`ятої статті 12 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі розірвання договору, укладеного поза торговельними або офісними приміщеннями, споживач повинен повідомити продавця (виконавця) про місце, де продукція може бути повернена. Договором може передбачатися, що продукція або результати робіт (послуг), що були надіслані поштою, повинні у разі розірвання договору також бути повернені поштою. Будь-які витрати, пов`язані з поверненням продукції, покладаються на продавця (виконавця). Продавець (виконавець) повинен відшкодувати витрати споживача у зв`язку з поверненням продукції. У разі розірвання договору, укладеного поза торговельними або офісними приміщеннями, обов`язок споживача зберігати у себе продукцію припиняється по закінченні шістдесяти днів після її одержання. Якщо продавець (виконавець) не вживає заходів для повернення її собі протягом зазначеного періоду, така продукція переходить у власність споживача без виникнення зобов`язання з оплати її вартості. Якщо споживачеві не було надано документ (електронний документ), який засвідчує факт здійснення правочину поза торговельними або офісними приміщеннями, такий правочин не є підставою для виникнення обов`язків для споживача. У разі ненадання документа (електронного документа) або підтвердження інформації споживач повідомляє продавця (виконавця) про недійсність договору. Продавець (виконавець) протягом тридцяти днів з моменту одержання такого повідомлення повинен повернути споживачеві одержані кошти та відшкодувати витрати, понесені споживачем у зв`язку з поверненням продукції. Для здійснення права на розірвання договору споживач повинен зберігати одержану продукцію у незміненому стані. Знищення, пошкодження або псування продукції, що сталося не з вини споживача, не позбавляє споживача права на розірвання договору. Зменшення вартості продукції внаслідок відкриття упаковки, огляду чи перевірки продукції не позбавляє права споживача на розірвання договору. У разі коли продавець (виконавець) або третя особа надала споживачеві кредит на суму коштів за договором, укладеним поза торговельними або офісними приміщеннями, такий кредит втрачає чинність у момент розірвання договору. Якщо всупереч вимогам цієї статті протягом установлених строків продавець (виконавець) не здійснює повернення сплаченої суми грошей за продукцію у разі розірвання договору, споживачеві виплачується неустойка в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей. Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що для реалізації права на розірвання договору, укладеного на відстані, споживач повинен зберігати одержану продукцію у незміненому стані. Разом з тим знищення, пошкодження або псування продукції, що сталося не з вини споживача, не позбавляє споживача права на розірвання договору. Згідно зі статтею 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару. Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред`явлені до продавця або виготовлювача товару. Положення цієї статті застосовуються, якщо інше не встановлено цим Кодексом або іншим законом. Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Пунктом 12 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Системний аналіз вказаних положень закону свідчить про те, що для встановлення істотності недоліку товару необхідно наявність таких ознак: неможливість чи недопустимість використання товару за призначенням; виникнення недоліку з вини виробника (продавця, виконавця); повторний прояв недоліку з незалежних від споживача причин після його усунення, а також наявність хоча б однієї з таких ознак: він взагалі не може бути усунений; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Згідно зі статтею 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. Відповідно до частини першої статті 668 ЦК України ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару переходить до покупця з моменту передання йому товару, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 679 ЦК України передбачено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Отже, умовою відповідальності продавця за недоліки товару є виникнення цих недоліків до моменту передання товару покупцеві. Залежність настання відповідальності продавця від моменту виникнення недоліків пояснюється тим, що за загальним правилом, встановленим частиною першою статті 668 ЦК України, до моменту передання товару ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару несе продавець. При виявленні недоліків товару після переходу до покупця ризику його випадкового знищення або випадкового пошкодження саме на нього покладається обов`язок доведення того, що недоліки виникли до передання йому товару. Згідно з частиною другою статті 679 ЦК України, якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили. За змістом наведеної правової норми у випадку існування гарантії щодо якості товару обов`язок доведення обставин, що звільняють продавця від відповідальності, покладається на нього. Визначення поняття гарантії якості товару міститься у частині першій статті 675 ЦК України, якою передбачено, що товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Під гарантією якості товару слід розуміти ручання продавця про відсутність у товарі в момент його передачі або в інший момент, встановлений у договорі, недоліків по якості товару, що знижують його вартість або не дозволяють використовувати відповідно до мети, передбаченої договором. За загальним правилом, товар повинен відповідати вимогам по якості в момент його передачі від продавця до покупця. Це означає, що наслідки, які встановлені законодавством, зокрема вищенаведеними частиною другою статті 678 ЦК України та частиною першою статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів», при реалізації продавцем неякісної продукції настають у випадку, коли недоліки товару мали місце на час його передання покупцеві, але не були і не могли бути виявлені останнім у момент передання. Тобто вказані недоліки стосуються експлуатаційних (споживчих) властивостей товару і не пов`язані з його механічним пошкодженням, які можна виявити шляхом візуального огляду. Зазначене узгоджується також з положеннями пункту 5 Порядку гарантійного ремонту (обслуговування) або гарантійної заміни технічно складних побутових товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 листопада 202 3року № 1251, згідно з яким для здійснення гарантійного ремонту або гарантійної заміни товар приймається продавцем (сервісним центром) після пред`явлення споживачем розрахункового документа, передбаченого Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", та гарантійного талону за умови цілісності передбачених експлуатаційними документами пломб на товарі. У разі надання виробником (продавцем) гарантійних зобов`язань в електронній формі споживач також повинен надати продавцю (сервісному центру) необхідну інформацію, яка ідентифікує товар та надає доступ до гарантійного талону в електронній формі. Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що встановлений частиною другою статті 679 ЦК України обов`язок продавця довести факт виникнення недоліків товару після його передання покупцеві (якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару) покладається на нього у випадку, коли такі недоліки не є очевидними, оскільки в такому випадку покупець має можливість виявити ці недоліки і відмовитися від укладення договору або укласти його на інших умовах. Якщо ж покупець, маючи реальну можливість оглянути товар і виявити у ньому очевидні дефекти, не скористався цим правом до передання йому товару, а виявив їх після такого передання, то тягар доведення відповідно до частини першої статті 679 ЦК України покладається на нього. Відповідно до частини четвертої статті 17 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на перевірку якості, безпеки, комплектності, міри, ваги та ціни продукції, що придбавається (замовляється), демонстрацію безпечного та правильного її використання. На вимогу споживача продавець (виконавець) зобов`язаний надати йому контрольно-вимірювальні прилади, документи про якість, безпеку, ціну продукції. У разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов`язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов`язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Споживач, продавець (виконавець, виробник) мають право на оскарження висновків експертизи у судовому порядку. Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Судом встановлено, що з моменту отримання замовлення та до звернення до відповідача із заявою про розірвання укладеного на відстані договору купівлі-продажу позивач [PERSON] користувався придбаним аеродинамічним комплектом обвісу на Mercedes -GLE - Class W167 2019 -2022 р. (стиль GLE63AMG), тобто не зберіг продукцію у незміненому стані. Відповідач повідомив позивача, що на сайті інтернет - магазину «MotoAgro» в комплектації товару аеродинамічного комплекту обвісу на Mercedes -GLE - Class W167 2019 -2022 р. (стиль GLE63AMG), вартістю 61 600, 00 грн. відсутня емблема та ката фоти, а якщо потрібні додаткові деталі, то є можливість їх замовити і надіслати. Але позивач відмовився від даної пропозиції. Крім того, матеріали справи не містять відомостей про наявність у вказаному товарі істотних недоліків, які виникли з вини виробника (продавця, виконавця). За змістом частини четвертої статті 13 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право розірвати укладений на відстані договір шляхом повідомлення продавця (виконавця) про це протягом чотирнадцяти днів з моменту підтвердження інформації або з моменту одержання товару чи першої поставки товару. Разом з тим до договору, укладеного на відстані, застосовується, в тому числі положення, передбачене частиною сьомою статті 12 вказаного Закону, згідно з яким для здійснення права на розірвання договору споживач повинен зберігати одержану продукцію у незміненому стані. Отже, відсутні підстави для задоволення позову у зв`язку з його недоведеністю. Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Оскільки суд не задовольняє майнові позовні вимоги позивача, то відсутні підстави для стягнення і моральної шкоди. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивача звільнено від сплати судового збору. Щодо витрат на правничу допомогу, понесених відповідачем. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідачем надано Договір №061 від 20.06.2024 року про надання правничої допомоги, укладений між ФОП [PERSON] та адвокатом Приходько О.М., Додаткова угода №01 до Договору №061 від 20.06.2024 року про надання правничої допомоги, укладеного між ФОП [PERSON] та адвокатом Приходько О.М., відповідно до якої загальна вартість послуг з надання правової допомоги клієнту в Роздільнянському районному суді складає 20 000 грн., Акт наданих послуг №01 від 26.06.2024 року на суму 20 000 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону). Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України) 3) Розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Такого клопотання позивачем не заявлялось. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Отже, з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] належить стягнути витрати на правничу допомогу в сумі 20 000 грн.

Outcome: approved