Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на своє утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову та до досягнення їх сином Матвієм трьох років. У своєму позові вказала, що 02 серпня 2023 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, про що Первомайським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було складено відповідний актовий запис за № 165 від 02.08.2023 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Під час проживання у шлюбі [INFO] у них з відповідачем народився син [PERSON] , про що Первомайським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було складено відповідний актовий запис за № 79 від 09.03.2024 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Однак з часом їхнє з відповідачем сімейне життя поступово стало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення подружніх стосунків. Так, на сьогоднішній день вони хоч офіційно і не розірвали шлюбні відносини, оскільки законодавством заборонено дане розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року, однак спільне проживання однією сім`єю ми припинили, проживаючи кожен окремо за різними адресами. У зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин, спільне господарство ними разом не ведеться, вони не мають спільного сімейного бюджету, використовуючи кожен окремо власні грошові кошти. У свою чергу їхній спільний з відповідачем син проживає разом з позивачкою, та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач, проживаючи окремо від них з сином, об`єктивно розуміючи її неспроможність, через малий вік дитини, самостійно заробляти кошти на своє утримання та утримання сина, а також усвідомлюючи потребу у його матеріальній підтримці, повністю самоусунувся від виконання своїх обов`язків, передбачених сімейним законодавством України. Зважаючи на викладені обставини, приймаючи до уваги відсутність між мною та відповідачем угоди про добровільну сплату аліментів, а також зважаючи на відсутність будь-яких обставин, які б унеможливлювали здійснення її утримання [PERSON] вважає, що з відповідача мають бути стягненні на її користь аліменти на утримання, розмір яких, виходячи з засад розумності та справедливості, має складати 1/4 частину від всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб. На підставі ст.ст. 278-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно і належним чином відповідно до вимог ст. 128, 130 ЦПК України. Відзив на позов не подав. Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них [INFO] народився син [PERSON] , батьками якого в Свідоцтві про народження (серії [NUMBER] ) записані [PERSON] та [PERSON] . В даний час дитина знаходиться на повному утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоча має таку можливість, так як є працездатним. На підставі ч. 2 ст. 84 СК України, згідно з якою дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років, суд вважає, що є підстави для стягнення аліментів на користь позивачки на її утримання. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 80 СК України). Ч. 4 ст. 84 СК України передбачає, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частиною ч. 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач працездатного віку, проживає окремо, інформації щодо неможливості надання матеріальної допомоги на утримання дружини в судове засідання не надав. На підставі наведеного є підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 24.06.2024 та до досягнення їх сином Матвієм трьох років. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. Судові витрати відносяться на рахунок відповідача відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved