Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

16 травня 2024 року в суд надійшла позовна заява ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі ТзОВ «ФК «ЄАПБ»), за підписом представника Дергунової А.В., до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами в розмірі 24030,16 грн. та судових витрат в розмірі 3028,00 грн., яка здана до відправки через поштове відділення 10 травня 2024 року. В обґрунтування позову зазначають, що 22 березня 2021 року між [PERSON] та ТзОВ «ФК «Центр фінансових рішень» укладено кредитний договір № 9265313324, право грошової вимоги по якому на суму 15182,64 грн. перейшло до ТзОВ «ФК «ЄАПБ» за договором факторингу № НІ/11/7-Ф від 02.12.2022р. Крім цього, 15 березня 2021 року між [PERSON] та ТзОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» в електронній формі укладено договір позики № 1888674, право грошової вимоги по якому на суму 8847,52 грн. перейшло до ТзОВ «ФК «ЄАПБ» за договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021р. З огляду на зазначене, ТзОВ «ФК «ЄАПБ» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитними договорами на загальну суму 24030,16 грн. та судові витрати в розмірі 3028,00 грн. Ухвалою суду від 12.06.2024р., після усунення недоліків позовної заяви, відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом (повідомленням) сторін, надано час учасникам справи для подачі заяв по суті справи, призначено судове засідання на 03 липня 2024 року о 10 год. 00 хв., яке відкладено на 23 липня 2024р. о 10 год. 00 хв. 23 липня 2024 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача про витребування додаткових доказів; зобов`язано АТ «Універсал Банк» надати суду інформацію щодо підтвердження факту належності [PERSON] станом на 15 березня 2021р. платіжної картки № [NUMBER] та щодо зарахування 15 березня 2021р. на дану платіжну картку, емітовану АТ «Універсал Банк», грошових коштів у сумі 4000,00 грн. за договором позики (ануїтету) № 1888674 від 15.03.2024р.; оголошено перерву в судовому засіданні до 07 серпня 2024 року о 09 год. 00 хв. В судове засідання представник позивача, будучи належним чином повідомленим про\~ дату, час та місце проведення такого засідання, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 113-115), не з`явилася, проте в позовній заяві зазначила, що просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, у випадку неявки відповідача просить ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с. 1-5). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча повідомлялася про дату, час та місце проведення судового засідання за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS] ; жодних заяв чи клопотань в суд не подавала, правом на надання відзиву на позов не скористалася. При цьому, в суд повернулись поштові конверти у зв`язку із відсутністю адресата (а.с. 100-101, 106-107, 116-117). Відповідно до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, враховуючи відсутність відповідача за адресою її реєстрації, що підтверджена матеріалами справи, зокрема, листом Виконавчого комітету Новодністровської міської ради Чернівецької області № 03-09/547 від 27.05.2024р. (а.с. 60) у зв`язку з чим в суд повернувся конверт із викликом на судові засідання, суд вважає відповідача такою, що повідомлена про дату, час та місце судового засідання належним чином. Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи і від якої не надійшло ні відзиву на позов, ні клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутності, про причини неявки суд не повідомлено, отримавши згоду позивача, суд відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що відповідач [PERSON] 22 березня 2021р. підписала заяву-анкету на отримання послуг в ТзОВ «ФК «ЦФР» (а.с. 10, 77). Надалі, в цей же день між [PERSON] та ТзОВ «ФК «Центр фінансових рішень» укладено кредитний договір № 9265313324 (надалі - Кредитний договір), який підписано відповідачем [PERSON] та уповноваженою особою кредитодавця ТзОВ «ФК «Центр фінансових рішень» - директором з продаж [PERSON] (а.с. 8, 79). Згідно з п. 1.1. Кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до п. 1.2., 1.4. Кредитного договору кредит надається позичальнику в розмірі 7299,00 грн., строком на 24 місяці. Підписавши цей Договір позичальник доручає кредитодавцю виплатити/сплатити, за рахунок отриманого кредиту, такі суми грошових коштів: переказ на поточний рахунок [PERSON] за рахунок кредиту зг. КД 9265313324 від 22/03/2021р. Без ПДВ в сумі 5000,00 грн., оплату страхового платежу за договором страхування № 9265313324-С від 22/03/2021р. в сумі 1200,00 грн., оплату за електронний ключ доступу в сумі 200,00 грн. та 399, 00 грн. Відповідно до виписки по особовому рахунку за період з 22.03.2021р. по 05.12.2022р., на рахунок відповідача [PERSON] було здійснено успішний переказ грошових коштів згідно з кредитним договором 9265313324 від 22.03.2021р. (а.с. 82-92). У п.1.3., п. 2. Кредитного договору визначено, що цей Договір, Паспорт кредиту №5313324 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» редакція від 04.01.2021р. складають єдиний кредитний договір. Позичальник підписавши цей Договір підтверджує, що свій примірник цього Договору він отримав. Позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в Паспорті кредиту № 5313324, який є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до п. 5 Паспорту кредиту № 5313324 процентна ставка при наданні кредиту становить 10 % від суми кредиту та складає 500,00 грн.; щомісячні проценти 6% від суми кредиту нараховуються згідно з графіком платежів; загальні річні проценти 0,01% від суми боргу за договором нараховуються згідно з графіком платежів (а.с. 9, 80-81). Крім цього, 22 березня 2021р. відповідачу [PERSON] повідомлено, що права вимоги за кредитним договором № 9265313324 від 22.03.2021р. будуть відступлені АТ «Таскомбанк» на підставі Договору про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 від 07.10.2016р., у зв`язку з чим остання зобов`язується без вимог від АТ «Таскомбанк», окрім цього повідомлення, без будь-яких інших доказів відступлення до АТ «Таскомбанк» прав кредитора по Кредитному договору № 9265313324 від 22.03.2021р. виконувати свої зобов`язання по Кредитному договору № 9265313324 від 22.03.2021р. та здійснювати переказ грошових коштів за реквізитами, зазначеними в цьому повідомленні (а.с. 11). 07 жовтня 2016 року між ТзОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» укладено договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016 (а.с. 18-19), за умовами якого сторони погодили, що Первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) Новому кредитору свої права вимоги до Позичальників, а Новий Кредитор зобов`язаний набувати такі Права вимоги, шляхом підписання відповідних Реєстрів прав вимог із зазначенням Ціни договору та розміру Заборгованостей Позичальників. Підписані Сторонами відповідні Реєстри прав вимог є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до Реєстру прав вимоги до Договору про відступлення права вимоги №ТАСЦФР-10-2016 від 23.03.2021р. АТ «Таскомбанк» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] на загальну суму заборгованості в розмірі 7313,13 грн., з яких сума основного боргу за кредитом 7299,00 грн., сума нарахованого щомісячного проценту 14,13 грн. (а.с. 74). Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 26.01.2021р. АТ «Таскомбанк» є юридичною особою, основний вид економічної діяльності - 64.19 інші види грошового посередництва та має право на надання банківських послуг визначених частиною третьою статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» на підставі банківської ліцензії № 84, наданої Національним банком України 25.10.2011 року (а.с. 25-27). На підтвердження заборгованості [PERSON] надано розрахунок заборгованості по кредитному договору № 9265313324 від 22.03.2021р. станом на 05.12.2022р., складений АТ «Таскомбанк» (а.с. 17, 78). Так, загальна заборгованість становить 15182,64 грн. та складається з заборгованості по тілу кредиту - 7299,00 грн., заборгованості за відсотками за період з 23.03.2021р. по 10.09.2022р. - 0,72 грн., заборгованості за щомісячними процентами за період з 23.03.2021р. по 11.09.2022р. - 7882,92 грн. При цьому, сума та період нарахування щомісячних процентів узгоджується із графіком платежів наведеним в п. 6 Паспорту кредиту № 5313324, який підписано відповідачем [PERSON] 02 грудня 2022р. між АТ «Таскомбанк» та ТзОВ «ФК «ЄФПБ» укладено Договір факторингу № НІ/11/7-Ф (а.с. 20-22), за умовами якого Фактор зобов`язується передати (сплатити) Клієнту Суму Фінансування, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові Права Вимоги за Кредитними Договорами в обсязі та на умовах, що існують на Дату відступлення Прав Вимоги. Перелік Позичальників, підстави виникнення Права Вимоги до Позичальників, сума Боргу та інші дані зазначаються в Реєстрі Прав Вимог, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною цього Договору. В цей же день між ТзОВ «ФК «ЄФПБ» та АТ «Таскомбанк» підписано акт прийому-передачі Реєстру Прав Вимоги за Договором факторингу № НІ/11/7-Ф від 02.12.2022р. (а.с. 23). ТзОВ «ФК «ЄФПБ» є юридичною особою, фінансовою установою та має ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А 01 № 624024 від 05.12.2007р., Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи серії [NUMBER] від 27.12.2007р., розпорядженням № 691 від 23.03.2017р. та Статутом ТзОВ «ФК «ЄФПБ» (а.с. 44, 45, 46, 47-49). Відповідно до Витягу з Реєстру Прав Вимоги за Договором факторингу № НІ/11/7-Ф від 02.12.2022р. ТзОВ «ФК «ЄФПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Кредитним договором № 9265313324 від 22.03.2021р. на загальну суму 15182,64 грн., з яких заборгованість за основною сумою боргу 7299,00 грн., заборгованість за відсотками 0,72 грн., заборгованість за щомісячними процентами 7882,92 грн. (а.с. 24). Відповідач [PERSON] не надала суду заперечень щодо укладення Кредитного договору, здійсненого АТ «Таскомбанк» розрахунку заборгованості, а також доказів погашення заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі порушення зобов`язання відповідно до ст. 611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Порушенням зобов`язання згідно з ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч.ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та сплати процентів. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. А згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Аналізуючи розрахунок заборгованості за Кредитним договором № 9265313324 від 22.03.2021р., складений АТ «Таскомбанк», суд встановив, що, отримавши 22 березня 2021р. кредит в розмірі 7299, 00 грн., [PERSON] жодних дій на погашення такого шляхом внесення коштів на рахунок позикодавця не вчиняла. При цьому, кредитор нарахував загальні річні проценти за ставкою 0,01% від суми боргу за договором та щомісячні проценти за ставкою 6% від суми кредиту. Перевіривши проведені розрахунки, судом встановлено, що такі відповідають умовам Кредитного договору та сума заборгованості [PERSON] становить 15182,64 грн., з яких заборгованість за основною сумою боргу 7299,00 грн., заборгованість за відсотками 0,72 грн., заборгованість за щомісячними процентами 7882,92 грн. Згідно з ч.1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За приписами ч. 1 ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. У ч. 1 ст. 1082 ЦК України вказано, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Окрім того, згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Таким чином, суд прийшов до висновку, що до ТзОВ «ФК «ЄФПБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Кредитним договором № 9265313324 від 22.03.2021р. Відповідачем [PERSON] не надано суду жодних доказів на спростування вказаних обставин, а також доказів погашення заборгованості первинному кредитору. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч. 1 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, враховуючи надані розрахунки, відсутність будь-яких заперечень зі сторони відповідача [PERSON] , суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення заборгованості за Кредитним договором № 9265313324 від 22.03.2021р. підставний та підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім цього, 15 березня 2021 року між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», будучи зареєстрованим як фінансова установа (а.с. 39-43), та [PERSON] укладено договір позики (ануїтет) № 1888674 (надалі Договір позики) (а.с. 29), який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису). Згідно з п. 1 Договору позики за цим Договором Позикодавець передає Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), без забезпечення, на погоджений строк (надалі «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Позику та сплачувати проценти Позикодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах, тобто Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів та сплатити плату (Проценти) від суми Позики протягом Строку Позики згідно Графіку платежів, або достроково. Відповідно до п. 2 Договору позики сума Позики 4000,00 грн., Строк Позики 64 дні, процентна ставка фіксована 1,6% за день, дата надання позики 15.03.2021р. У п. 3 Договору позики встановлено, що проценти за цим Договором нараховуються на залишок Позики згідно Графіку платежів, за кожний день користування Позикою, включаючи дати отримання та повернення. Згідно з п.п. 4.2., 4.3. п. 4 Договору позики підписанням цього Договору Позичальник підтверджує, що йому наданий Паспорт позики (ануїтету), останній до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у Позику на умовах ануїтету, розміщені за посиланням https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та наслідки укладання цього Договору йому зрозумілі. Відповідно до п. 8 Договору позики сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства. Позичальник несе повну відповідальність перед Позикодавцем за повернення позики, сплату Процентів за належне виконання зобов`язань за цим Договором усім своїм майном. У п.п. 5, 6 Договору позики визначено, що цей Договір укладено дистанційно в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Договір укладений на взаємовигідних умовах, на принципах ст.ст. 6, 627 ЦК України. Згідно з довідкою № БТ/2763 від 29.07.2024р., наданою АТ «Універсал Банк» на виконання вимог ухвали суду від 23.07.2024р., 15 березня 2021р. на банківську картку № [NUMBER] , яка належить [PERSON] , було зараховано кошти у сумі 4000,00 грн. від FUIB Money Transfer (а.с. 118). При цьому, номер банківської карти, на яку відбулось зарахування коштів в сумі 4000,00 грн., відповідає рахунку вказаному відповідачем [PERSON] в договорі позики (ануїтет) № 1888674 від 15.03.2024р. (а.с. 29). На підтвердження розміру заборгованості відповідача в сумі 8847,52 грн. за договором позики № 1888674 від 15.03.2021р., з яких 4000,00 грн. основна сума боргу та 4847,52 грн. борг за відсотками, надано розрахунок заборгованості за період з 15.03.2021р. по 29.05.2021р., складений ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» станом на 23.08.2023р. (а.с. 36-37, 75-76). Так, із вищевказаного розрахунку заборгованості за період з 15.03.2021р. по 29.05.2021р. вбачається, що, отримавши 15 березня 2021р. позику в розмірі 4000, 00 грн., [PERSON] не вчиняла жодних дій щодо погашення заборгованості на рахунок первісного позикодавця. 14 червня 2021 року між ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТзОВ «ФК «ЄФПБ» укладено Договір факторингу №14/06/21 (а.с. 30-31), за умовами якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (Позики), плату за Позикою (плату зі процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах Боржників, які формуються згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору. ТзОВ «ФК «ЄФПБ» є юридичною особою, фінансовою установою та має ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А 01 № 624024 від 05.12.2007р., Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи серії [NUMBER] від 27.12.2007р., розпорядженням № 691 від 23.03.2017р. та Статутом ТзОВ «ФК «ЄФПБ» (а.с. 44, 45, 46, 47-49). 28 липня 2021 року та 16 серпня 2021 року між згаданими товариствами укладено додаткові угоди №2 і №4 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021р. (а.с. 32, 33). Окрім того, 16 серпня 2021 року між ТзОВ «ФК «ЄФПБ» та ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» підписано акт прийому-передачі реєстру боржників №3 за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року (а.с. 34). Відповідно до Витягу з реєстру боржників № 3 від 16.08.2021р. до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021р. ТзОВ «ФК «ЄФПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором позики № 1888674 на загальну суму 8847,52 грн., з яких заборгованість за основною сумою боргу 4000,00 грн., заборгованість за відсотками 4847,52 грн., заборгованість за пенею 0,00 грн. (а.с. 35). Відповідач [PERSON] не надала суду заперечень щодо укладення Договору позики, здійсненого ТзОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» розрахунку заборгованості, а також доказів погашення заборгованості. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені ст.203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України такий правочин може бути визнаний судом недійсним. У п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Так, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до абз. 2 ч. 3, ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. У ч. 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму і є таким, що укладений у письмовому вигляді. Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Отже, якщо форма договору електронна, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Згідно з ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Дана позиція висловлена в постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду ВС від 12.01.2021р. по справі № 524/5556/19 (провадження №61-16243св20). Як вбачається з матеріалів справи, а саме Договору позики № 1888674 від 15.03.2021р., відповідач вказала своє ім`я, паспортні дані, ідентифікаційний номер, номер карткового рахунку, електронну адресу, місце проживання, а також смс з кодом, що свідчить про використання одноразового ідентифікатора при здійсненні підпису стороною кредитного договору, зокрема, здійснення підпису [PERSON] . Враховуючи вищенаведене, провівши аналіз законодавства у сфері комерційної концесії, суд приходить до висновку, що [PERSON] уклала Договір позики № 1888674 від 15.03.2021р. на суму 4000,00 грн. з процентною ставкою 1,6% в день. Строк кредитування визначений договором 64 дні: з 15 березня 2021 року по 17 травня 2021 року. Отримання відповідачем [PERSON] 15 березня 2021р. коштів за Договором позики № 1888674 від 15.03.2021р. підтверджується довідкою № БТ/2763 від 29.07.2024р., з якої вбачається, що кошти в сумі 4000, 00 грн. перераховано на номер картки [NUMBER] , що відповідає номеру картки, який вказаний [PERSON] у Договорі позики. Таким чином, судом встановлено, що відповідач отримала кошти та сторонами узгоджено істотні умови кредитного договору, зокрема, розмір кредиту, строк кредитування, строк дії договору, процентна ставка та порядок нарахування відсотків Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з розрахунком заборгованості за Договором позики № 1888674 від 15.03.2021р. (а.с.36-37, 75-76) станом 23 серпня 2023 року заборгованість відповідача становить 8847,52 грн., з яких заборгованість за основною сумою боргу 4000,00 грн., заборгованість за відсотками нарахованими за період з 15.03.2021р. по 29.05.2021р. - 4847,52 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі порушення зобов`язання відповідно до ст. 611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Порушенням зобов`язання згідно ст.610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч.ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та сплати процентів. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідачем [PERSON] не надано суду жодних доказів на спростування вказаних обставин, а також доказів погашення заборгованості кредитору. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 12, ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Здійснивши перевірку розрахунку заборгованості, судом встановлено, що такий не суперечить умовам Договору та Правил, які прийняла відповідач. Згідно з ч.1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За приписами ч. 1 ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. У ч. 1 ст. 1082 ЦК України вказано, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Окрім того, згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Таким чином, суд прийшов до висновку, що до ТзОВ «ФК «ЄФПБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором позики № 1888674 від 15.03.2021р. Враховуючи вищенаведене, за відсутності будь-яких заперечень зі сторони відповідача [PERSON] , суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення заборгованості за Договором позики № 1888674 від 15.03.2021р. підставний та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь позивача ТзОВ «ФК «ЄФПБ» в розмірі 3028,00 грн. На підставі вищенаведеного та ст.ст. 203-205, 207, 215, 509, 512, 514, 516-517, 526-527, 530, 610-612, 626, 629, 634, 638-639, 1048-1050, 1054, 1056-1, 1077-1078, 1082 ЦК України, ст.ст. 3, 11-12 Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронний цифровий підпис»,

Outcome: approved