Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказала, що з 08.05.2015 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини були припинені. Сторони спільного бюджету та господарства не ведуть. Причинами розпаду шлюбу вважає відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, втрата довіри один до одного, часті сварки, різні погляди на шлюб та родину. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, на примирення не згодна. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явились, просили справу розглянути без їх участі, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 2). Відповідач про день та час розгляду справи повідомлявся в порядку\~ст.128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав (а.с. 21, 27, 29). Суд на підставі\~ст. 280 ЦПК України\~ухвалює заочне рішення по справі, оскільки відповідач двічі не з`явився в судове засідання, не повідомив про причини своєї неявки, не надав відзив на позовну заяву, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Суд розглянув справу за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про день і час слухання справи, що відповідає положенням ст.ст. 128,\~223 ЦПК України, з урахуванням поданих клопотань про розгляд справи за відсутності сторони, що, в свою чергу, не порушує прав та обов`язків учасників судової справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що з 08.05.2015 року сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харків реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 562 (а.с.\~4). Від сумісного проживання дітей не мають. Взаємовідносини між позивачем та відповідачем не склались, вони перестали проживати як подружжя та спільне господарство не ведуть, подальше сумісне життя та збереження шлюбу позивачка вважає неможливим, примиритися не бажає. Спір щодо поділу майна подружжя між сторонами на момент розгляду справи відсутній. Відповідачем викладені обставини не спростовані. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Положеннями\~ст. 113 СК України\~визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 гривень. Враховуючи конкретні обставини справи, зокрема відносини, які склались між сторонами, відсутність клопотань про примирення, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved