Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

06\~березня 2024\~року позивач\~ [PERSON] \~звернувся до\~Жовтневого районного\~суду міста\~Кривого Рогу\~Дніпропетровської області\~з позовом\~до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 22.11.2011 року по 08.09.2015 року, який розірвано рішенням суду. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.07.2013 року по справі №215/2959/13-ц з нього стягнуто аліменти на користь відповідача в розмірі частини з усіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , починаючи стягнення з 20.05.2013 року. \~ \~ \~ \~19 березня 2020 року у позивача народилась донька від шлюбу з [PERSON] [PERSON] . Судовим наказом Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.06.2023 року з позивача стягнуто аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 30.05.2023 року. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.01.2024 року зменшено розмір аліментів, стягнутих судовим наказом Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.06.2023 року з позивача на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до 1/6 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що враховуючи той факт, у нього відбулась зміна сімейного стану, а саме народилась та знаходиться на утриманні ще одна малолітня дитина, тому просить суд зменшити розмір аліментів, що стягується на утримання доньки [PERSON] , [INFO] з 1/4 частини до 1/6 частини. 13 березня 2024 року ухвалою суду прийнято позову заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до судового розгляду з викликом сторін. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 20.05.2024 визнано явку позивача обов`язковою. Ухвалою суду від 20.05.2024 здійснено перехід розгляду справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 13.08.2024 підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явилися, до початку розгляду справи надали письмове клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали, не заперечували проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, однак до суду не з`явилася, у запропонований судом строк відзиву на позовну заяву не надала. Заяв про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за її відсутності на адресу суду не надходило, про причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України\~у разі\~неявки в\~судове засідання\~відповідача,\~який належним\~чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 листопада 2011 року, шлюб розірвано відповідно до рішення рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.09.2015 року (справа №212/4308/15-ц). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (актовий запис № 931 від 21.12.2011 року) де сторони зазначені батьками. Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.07.2013 року (справа №215/2959/13-ц) з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] в розмірі частини з усіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , починаючи стягнення з 20.05.2013 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] 21.02.2023 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] . Як вбачається з матеріалів справи, 19 березня 2020 року у позивача народилась донька від шлюбу з [PERSON] [PERSON] . Судовим наказом Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.06.2023 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 30.05.2023 року (справа №216/3630/23). Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.01.2024 року зменшено розмір аліментів, стягнутих судовим наказом Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.06.2023 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до 1/6 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (справа №216/8188/23). Статтею 51 Конституції України\~та\~статтею 180СК України\~передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За частиною першою\~статті 181СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду. Відповідно до\~статті 192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від15травня\~2006 року №3«Про\~застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами\~ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Згідно\~ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184 цього Кодексу. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що загальний розмір утриманих з нього аліментів на двох дітей загалом перевищують встановлену законом частку на утримання двох дітей\~однієї третини. На даний час позивач не має можливості виплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі частини його заробітку, оскільки на його утриманні знаходяться ще одна дитина від іншого шлюбу. Подані позивачем докази дають суду підстави вважати, що з моменту винесення рішення про стягнення аліментів на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у нього як у платника аліментів змінилися умови, визначені ч.1\~ст.192 СК України, а саме: змінився сімейний та майновий стан, оскільки він утримує дитину від іншого шлюбу. Крім того, ухвалюючи рішення про зменшення розміру аліментів, суд повинен виходити також з інтересів дитини, на утримання якої сплачуються зазначені аліменти. З урахуванням змін, які були внесені до ч. 2\~ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що для досягнення балансу між утриманням дитини від попереднього шлюбу позивача з відповідачем та утриманням повнолітнього сина, який продовжує навчання, а також дитини, яка наразі проживає разом з позивачем та перебуває на його утриманні, справедливим та достатнім розміром аліментів, з урахуванням змін на боці позивача, буде зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/6 на утримання неповнолітньої дитини. На думку суду, таке зменшення розміру аліментів є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим відносно кожної дитини позивача. За правилами\~ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved