Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

Позивач, АТ « Сенс Банк» звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. 16.10.2019 року АТ «Альфа-Банк» (в подальшому змінено назву на АТ «Сенс Банк») та [PERSON] уклали угоду про надання кредиту №501194725, згідно якої позивач надав відповідачу кредит в сумі 30\~250,00 грн на 36 місяців. Відповідно до кредитного договору, відповідач зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати відсотки за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 30\~250,00 грн. Відповідач взяті на себе зобов`язання, щодо повернення суми кредиту, належним чином не виконав, в результаті чого заборгованість за даним кредитним договором станом на 22.01.2023 року склала 45\~988,38 грн. Оскільки відповідачем в добровільному порядку не повернута заборгованість по кредиту позивач звернувся до суду з наступним позовом. Також позивач просить відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати у сумі 2\~684,00 грн., сплачені ним при подачі позову до суду. Щодо територіальної підсудності справи, суд зазначає, що Рішенням Вищої Ради Правосуддя «Про зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Харківської області» за № 399/0/15-23 від 20.04.2023 з 1 травня 2023 року територіальну підсудність судових справ Куп`янського міськрайонного суду Харківської області змінено на Червонозаводський районний суд міста Харкова. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2024 року було скасовано заочне рішення по справі та призначено справу до розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши суду письмову заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги, які просить суд задовольнити, у разі неявки відповідача просив винести заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання також не з`явилася. Про день час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом направлення смс-повідомленням, що підтверджується довідкою про доставку. Відзив відповідачем не подано. Відповідно до вимог ч. 3\~ст. 223 ЦПК України\~у разі неявки учасника справи, який належним чином повідомлений про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. З`ясувавши думку представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Так судом встановлені наступні фактичні обставини. Так, судом встановлено, що 16.10.2019 року АТ «Альфа-Банк» (в подальшому змінено назву на АТ «Сенс Банк») та [PERSON] уклали угоду про надання кредиту №501194725, згідно якої позивач надав відповідачу кредит в сумі 30\~250,00 грн на 36 місяців. Паспортом споживчого кредиту узгоджений сторонами графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з урахуванням вартості всіх сукупних послуг. Таким чином, 16.10.2019 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір на визначених сторонами умовах: сума кредиту\~30\~250,00 грн., процентна ставка 21,99% річних, строк кредиту - 36 міс. Відповідач [PERSON] умови договору не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 22.01.2023 року становить 45\~988,38 грн. Наявність заборгованості у зазначеному розмірі підтверджується відповідними розрахунками, наявними в матеріалах справи. 01.12.2022 року АТ « Альфа Банк» змінило назву на Акціонерне товариство «Сенс Банк» без зміни організаційно правової форми. Зазначені цивільно-правові відносини регулюються наступними законодавчими актами. Згідно\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення.\~ Частиною першою\~ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність. Згідно ч. 1 та ч. 2\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до\~ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч. 1 та ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи аргументи, викладені в позові, суд в тому числі керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29). Згідно\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Як вбачається з ч.1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до\~ст.536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Згідно до п.1 ч.1\~ст.1049 Цивільного кодексу України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч.2\~ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ч.1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Також відповідно до ст.611,\~615 ЦК\~України\~у випадку порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені договором кредиту, належним чином не виконав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 45\~988,38 грн., тим самим задовольнивши позовні вимоги. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений ним при подачі позову у розмірі 2\~684,00 грн.

Outcome: approved