Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-07 00:00:00

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 26.07.2024 року відмовлено у задоволені позову [PERSON] до ФОП [PERSON] , ФОП [PERSON] про захист прав споживачів. Адвокат Шулік О.Й., яка здійснює представництво відповідачів ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] , подала до суду заяву про винесення додаткового рішення, в якій просить: стягнути з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3\~000,00 грн.; стягнути з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3\~000,00 грн., з доказами понесених таких витрат. Суд розглядає питання про ухвалення додаткового рішення без повідомлення учасників справи у відповідності до статті 270 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази\~подаються до\~закінчення судових\~дебатів у\~справі або\~протягом п`яти\~днів після\~ухвалення рішення\~суду за\~умови,\~що до\~закінчення судових\~дебатів у\~справі сторона\~зробила про\~це відповідну\~заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно з приписами ч.1 ст.270\~ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст.430 цього Кодексу. За змістом ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Частиною 1 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до детального опису послуг, наданих адвокатом Шулік О.Й. за договором про надання правничої допомоги №б/н від 24.06.2024 року, складеного 01.08.2024 року, загальна сума грошової винагороди адвоката за договором про надання правничої допомоги №б/н від 24.06.2024 року станом на 01.08.2024 року становить 6\~000,00 грн. та підлягає сплаті в наступному порядку: 3\~000,00 грн. сплачує ФОП [PERSON] ; 3\~000,00 грн. сплачує ФОП [PERSON] . Згідно до копії квитанції №0.0.3801871096.1 від 05.08.2024 року ФОП [PERSON] здійснив оплату адвокату Шулік О.Й. у розмірі 3\~000,00 грн. за правничу допомогу за договором про надання правничої допомоги №б/н від 24.06.2024 року. Крім того, згідно до копії квитанції №0.0.3801874447.1 від 05.08.2024 року ФОП [PERSON] здійснив оплату адвокату Шулік О.Й. у розмірі 3\~000,00 грн. за правничу допомогу за договором про надання правничої допомоги №б/н від 24.06.2024 року. Отже, враховуючи вищевикладене та приписи частини 1 статті 141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що вимоги щодо стягнення з позивача на користь відповідачів витрат на правову допомогу підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved