Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-04 00:00:00

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15 липня 2024 року стягнуто з [PERSON] на користь позивача матеріальну шкоду у розімірі 552300,73 грн та моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн. та витрати за проведення автотоварознавчого дослідження 4000 грн. 23 липня 2024 року від представника позивача - адвокат Левчишиної О.В. надійшло клопотання про стягнення судових витрат у цивільній справі. В мотивування поданого клопотання зазначила, що при ухваленні судом рішення не вирішено питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн, які позивач поніс при розгляді справи. Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду 25 липня 2024 року клопотання передано на розгляд судді Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 31 липня 2024 року прийнято заяву до розгляду і призначено на 05 серпня 2024 року. Представник позивача та позивач в судове засідання не зявилися, повідомлені належним чином. Представник відповідача та відповідач також до суду не з`явились. Суд, дослідивши заяву, докази надані в її обгрунтування, письмові матеріали справи, дійшов висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15 липня 2024 року стягнуто з [PERSON] на користь позивача [PERSON] матеріальну шкоду у розімірі 552300,73 грн та моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн. та витрати за проведення автотоварознавчого дослідження 4000 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до положення ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомогу. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). Вищевказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в додатковій постанові від 24.01.2019 у справі № 922/15944/17. Яка на підставі положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України має ураховуватися судом при застосуванні відповідних норм. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05 липня 2012 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини друга-четверта статті 137 ЦПК України). На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу представником позивача надано договір про надання правової допомоги від 21 березня 2024 року, розрахунок виконаних робіт до договору про надання правової допомоги від 15 липня 2024 року, в якому зазначено, що загальна ціна наданих послуг становить 10000,00 грн, яка складається з наступних витрат наданих протягом березня-липня 2024 року: березень - виїзна консультація щодо предмета спору 500,00 грн; квітень - складання адвокатських запитів (2 шт.) 1500,00 грн; травень - складання позовної заяви 2000,00 грн, складання заяви про забезпечення позову 1000,00 грн; червень - складання процесуальних документів (2 шт.) 800,00 грн, представництво та захист інтересів в суді 1500,00 грн; липень - складання процесуальних документів 500,00 грн, представництво та захист інтересів в суді 22000,00 грн Верховний Суд дотримується позиції (постанови КГС ВС від 07.08.2018 у справі № 916/1283/17, від 30.07.2019 у справі № 902/519/18), що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених вимогами процесуального законодавства. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Верховний Суд у своїх рішеннях зазначив, що для визначення суми відшкодування необхідно керуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанови КГС ВС від 10.10.2018 у справі № 910/21570/17, від 14.11.2018 у справі № 921/2/18, додаткова постанова КГС ВС від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18, від 10.10.2019 у справі № 909/116/19, від 18.03.2021 у справі № 910/15621/19, постанова ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). Згідно долученої квитанції № 445241 від 15 липня 2024 року, позивач сплатив адвокату грошові кошти в сумі 10000,00 грн. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 27 травня 2024 року відмовлено позивачу в задоволенні заяви про забезпечення позову, вартість складання якої адвокатом визначено в сумі 1000 грн. Згідно довідки секретаря судового засідання, яка міститься в матеріалах справи, розгляд справи 13 червня 2024 року не відбувся, у зв`язку з відсутністю в приміщенні суду постачання електроенергії. В розрахуну виконаних робіт вартсть участі адвоката в судовому засіданні визначена в сумі 1500 грн. Враховуючи категорію справи, яка не відноситься до категорії складних, обсяг фактичних витрат, понесених стороною позивача, обсягу наданих адвокатом послуг, їх необхідність та доцільність,

Outcome: partial