Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-31 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 06.05.2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить: - Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у сумі 19767,25 грн., передані в якості завдатку за Попереднім договором від 26.03.2024 року. - Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] штраф у сумі 19767,25 грн. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 23.05.2024 року провадження по справі відкрито. Ухвалою від 16.05.2024 року заяву представника позивача [PERSON] - адвоката Коюди Микити Анатолійовича про забезпечення позову, - задоволено частково, а саме накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках, відкритих у будь-яких банківських установах або інших фінансово-кредитних установах, та належать [PERSON] в межах ціни позову у розмірі 39 534,50 грн. 24.06.2024 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Тітов В.Г. подав до суду заяву про залучення третьої особи - директорки агенції нерухомості "Комфорт" [PERSON] . Судом вказане клопотання залишено без задоволення, оскільки заявником не вмотивовано, яким саме чином рішення у справі може вплинути на її права або обов`язки щодо однієї зі сторін. 24.06.2024 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Тітов В.Г. подав до суду відповідь /мовою оригіналу/ на позовну заяву. 04.07.2024 року представник позивача [PERSON] - адвокат Коюда М.А. подав до суду додаткові пояснення у справі. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В своїх позовних вимогах позивач посилається на те, що 26.03.2024 на підставі попереднього договору укладеного між [PERSON] та [PERSON] та АН «KOMFORT» між Покупцем та Продавцем досягнуто згоди про наступне: «Покупець зобов`язується купити об`єкт нерухомості, а саме: земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 51110800000:05:013:0004 Укласти в майбутньому в термін 1 квітня 2024, договір купівлі-продажу (далі за текстом Основний договір) вищевказаного об`єкта нерухомості (пункт 1 договору)». Продавцем [PERSON] не виконані зобов`язання з продажу об`єкта нерухомості (земельної ділянки), а саме: Продавець не з`явився у погоджений час та дату до нотаріуса для укладання договору купівлі-продажу, правовстановлюючі документи на земельну ділянку не надані, передбачений пунктом 5 Попереднього договору завдаток не повернуто на користь Покупця. Враховуючи те, що відповідачем не повернуто завдаток, та не укладено основний договір до 01.04.2024, більш того, відчужено земельну ділянку на користь іншої особи, а також не виконано вимогу позивача [PERSON] про повернення завдатку та сплати передбаченого п.17 Попереднього договору штрафу, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. У відповіді на позов представник відповідача посилається на те, що згідно з договором відповідач до 01.04.2024 року повинен був укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки. Представник відповідача зазначає, що у випадку неналежного виконання позивачем своїх зобов`язань за договором (тобто після 01.04.2024 року) отриманий відповідачем завдаток не повертається. Адвокат Тітов В.Г. вказує, що відповідно до умов договору виконавець підготувала необхідні документи для укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки №35 і 28.03.2024 року передала їх через месенджер Вайбер нотаріусу Куркан Г.М., яка за інформацією позивача буде укладати договір. Нотаріус відповіла, що потрібна ще довідка з земельних ресурсів з відомостями про речові права на земельну ділянку. У переліку необхідних документів для укладення договору купівлі-продажу така довідка не передбачена. Відповідач звернувся з документами, які підготувала директорка агенції до інших нотаріусів і вони пояснили, що ніяких заперечень проти укладення договору немає і вони готові укласти договір. Так як у попередньому договорі необхідність укладення договору у конкретного нотаріуса не була визначена, то директорка агенції 01.04.2024 року звернулась до позивача з пропозицією укласти договір у іншого нотаріуса. 03.04.2024 року вона ще раз звернулась до позивача з пропозицією укласти договір 05.04.2024 року. 05.04.2024 року позивач повідомив, що згоден на 08.04.2024 року. Але до того часу відповідач на законних підставах звернувся до директорки агенції і повідомив, що покупець порушив свої обов`язки за попереднім договором (укладення договору до 01.04.2024 року), в зв`язку з чим відповідач знайшов іншого покупця, тому знімає дільницю з продажу через агенцію. Представник відповідача зазначає, що 22.04.2024 року відповідач на законних підставах продав вказану земельну ділянку з тими же документами, що підготувала директорка агенції, що підтверджує готовність документів для укладення договору до 01.04.2024 року. Сторона відповідача вважає, що позивач у позові не надав обгрунтованих доказів, які би доказали, що відповідач відмовився від укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки №35 до 01.04.2024 року. Згода позивача на покупку діляки, яка підтверджується перемовою по месенджеру, здійснювалась після закінчення дії попереднього договору, тому не зобов`язує відповідача укладати договір. У додаткових поясненнях по справі представник позивача [PERSON] посилається на те, що надані стороною відповідача роздруківки не можуть бути належними доказами по справі, окрім того по змісту не містять доказів ухилення позивача від зобов`язань за попереднім договором. Також представник позивача зазначає, що державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а лише засвідчує вже набуте особою право власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації (Відповідне положення міститься у постанові КГС ВС від 24 січня 2020 року №910/10987/18), отже цілком обґрунтованим є запит нотаріуса на отримання документів підтверджуючих первинне набуття права власності на земельну ділянку. Окрім того, дії нотаріуса не можуть свідчити про ухилення позивача від укладання договору купівлі-продажу, а навпаки свідчать про ухилення відповідача від надання документів, необхідних для укладання угоди. Адвокат Коюда М.А. звертає увагу суду на те, що стороною відповідача підтверджено ті обставини, що відповідач самостійно відмовився від послуг агенції та відповідно укладання договору купівлі-продажу, уклавши 22.04.2024 року договір на користь [PERSON] без повідомлення про такий намір позивача та розірвання Попереднього договору за угодою сторін. Представник позивача наголошує на тому, що єдиною умовою не повернення позивачу суми завдатку передбаченого п. 5. Попереднього договору, є умова передбачена п. 18 Попереднього договору у вигляді ухилення покупця від укладання договору. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ 26.03.2024 року Продавець [PERSON] , з однієї сторони, Покупець [PERSON] , з другої сторони, діючи добровільно і перебуваючи в здоровому розумі і ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій, у присутності уповноваженого перед АН "KOMFORT", керівник [PERSON] , склали договір про наступне: Покупець зобов`язується купити наступний Об`єкт нерухомості: Земельна ділянка, розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 51110800000:05:013:0004. Укласти в майбутньому в термін 1 квітня 2024 р., договір купівлі-продажу вищезазначеного Об`єкту нерухомості. Відповідно до пункту 5 Попереднього договору, у рахунок оплати об`єкта нерухомості Покупець передав, а Продавець отримав грошову суму (завдаток) у розмірі: дев`ятнадцять тисяч сімсот п`ятдесят гривень 00 коп. що еквівалентно п`ятсот доларів США. Відповідно до пункту 17 Попереднього договору у разі невиконання (неналежного виконання) Продавцем своїх зобов`язань, у тому числі і у випадку якщо неможливість такого виконання викликана тим, що на момент укладення та нотаріального посвідчення Основного договору, Продавець не може розпорядитися Об`єктом (Об`єкт закладений, проданий, подарований переданий як внесок у статутний фонд підприємства, полягає в суперечці, арештом тощо), або відмови Продавця від виконання зобов`язання, він у триденний термін з моменту пред`явлення відповідної вимоги зобов`язується повернути Покупцю одержану від нього суму завдатку зазначену в п. 5., цього Попереднього договору та сплатити штраф у розмірі 100% від суми завдатку, а Агенції штраф у розмірі 3% від вартості Об`єкта, зазначеного в п. 4. Цього Попереднього договору. З метою досудового врегулювання спору та повернення завдатку, 10.04.2024 на підставі п. 5, 17 Попереднього договору Позивачем на адресу Відповідача було направлено відповідну вимогу, а саме: - 10.04.2024 рекомендованим листом з описом вкладення, засобами поштового зв`язку з відділення АТ «Укрпошта», трекінг номер відправлення: 6503908640709. - 17.04.2024 кур`єрською службою, за номером відправлення 128864, однак при спробі вручити відправлення (18.04.2024 та 22.04.2024) відправлення вручено не було у зв`язку з відсутністю отримувача за адресою. 22.04.2024 року на підставі договору купівлі-продажу №681 від 22.04.2024 року приватним нотаріусом ОМНО Делі Н.Г. зареєстровано право власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 51110800000:05:013:0004, за [PERSON] IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається Відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Згідно з ч. 2 ст. 635 ЦК України сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільнює винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Положеннями ст. 570 ЦК України визначено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Згідно з ч. 1 ст. 571 ЦК України якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи встановлено, що 26.03.2024 року між сторонами по справі [PERSON] та [PERSON] було досягнуто домовленості щодо відчуження в майбутньому [PERSON] на користь [PERSON] земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 51110800000:05:013:0004. Вказана домовленість була оформлена у вигляді попереднього договору, на виконання умов якого позивач [PERSON] у рахунок оплати Об`єкту нерухомості передав, а [PERSON] отримав грошову суму (завдаток) у розмірі 19750,00 грн., що еквівалентно 500,00 доларів США. Сторонами не оспорюється той факт, що до визначеної в договорі дати 01.04.2024 року відчуження земельної ділянки не відбулось, внаслідок того, що для оформлення договору купівлі-продажу нотаріусу не було стороною продавця надано необхідну довідку. Суд зазначає, що посилання сторони відповідача на те, що саме з вини позивача вчасно не був укладений основний договір, суд відхиляє як такі, що не підтверджені належними та допустимими в сенсі ст. ст. 77, 78 ЦПК України доказами. Суд погоджується з доводами сторони позивача щодо того, що надані відповідачем у відповіді на позов пояснення підтверджують намір позивача укласти договір, та водночас підтверджують факт односторонньої відмові Відповідача від виконання зобов`язань за попереднім договором. Враховуючи принципи змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства суд не збирає докази за власною ініціативою та ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Частиною 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. З урахуванням того, що на підтвердження судових витрат стороною позивача до суду надано лише договір про надання правової допомоги без детального опису наданих послуг та їх вартості, а також акту виконаних робіт, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу. VІІ. ЗАХОДИ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПОЗОВУ Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved