Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

22.07.2024 [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Бойко А. М., звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №143/1238/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, вказуючи, що 18.07.2024 судом було ухвалено рішення у справі яким у задоволенні позову було відмовлено повністю. Однак при ухваленні судового рішення, судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, а тому просить ухвалити додаткове судове рішення та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн. 05.08.2024 від представника позивачки адвоката Тарасюк О. М. надійшло заперечення на заяву про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, згідно з яким представник позивача просила у задоволенні заяви про розподіл судових витрат відмовити, оскільки стороною відповідача разом із першою заявою по суті (відзивом) не було надано попередній розрахунок судових витрат, які вона понесла чи очікує понести у зв`язку з розглядом справи. Окрім того, сума судових витрат, заявлена до відшкодування, не співмірна із складністю справи та обсягом наданих послуг. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Бойко А. М. заявлені вимоги підтримали у повному обсязі, просили стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] 10000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Тарасюк О.М просили у задоволенні заяви про розподіл судових витрат відмовити з підстав наведених у запереченні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 18.07.2024 у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, було відмовлено повністю. Однак, при ухваленні судового рішення, судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат. У відповідності до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з п. 2 ч. 2 ст.141 ЦПК України, у разі відмови в позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ст. 137 ЦПК України - витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійсненим ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу відповідачкою [PERSON] було надано договір про надання правничої допомоги №19-2024 від 21.02.2024, відповідно до якого Адвокатське об`єднання «Легальне право» в особі адвоката Бойка А. М. надавало відповідачці [PERSON] правничу допомогу у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Згідно з п.3.1 вказаного договору клієнт сплачує адвокату 10000 грн. (а. с. 10-11). Як вбачається з Акта виконаних робіт (наданих послуг) по договору про надання правничої допомоги №19-2024 від 21.02.2024 укладеного з [PERSON] по справі №143/1238/23 від 22.07.2024, Адвокатське об`єднання «Легальне право» в особі адвоката Бойка А. М., який діяв як представник відповідачки в цивільній справі №143/1238/23, виконало (надало) [PERSON] наступні послуги: надання консультацій з приводу виникнення спірних відносин в результаті подання позову гр.. [PERSON] 1000 грн.; вивчення документів, що стосуються спірних відносин в результаті подання позову гр.. [PERSON] 1000 грн.; опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини, вивчення судової практики щодо усунення перешкод у здійсненні права користування земельною ділянкою 2000 грн.; формування правової позиції, консультування щодо необхідності отримання додаткових матеріалів (доказів) та їх отримання (подання) для справи 1000 грн.; підготовка відзиву на позовну заяву 2000 грн.; участь у судових засіданнях 25.04.2024, 18.07.2024 та в режимі відеоконференції 06.06.2024 3000 грн. (а. с. 12). Відповідно до прибуткового касового ордера №30 від 18.07.2024 та квитанції до прибуткового касового ордера №30 від 18.07.2024 відповідачкою [PERSON] . Адвокатському об`єднанню «Легальне право» за надання професійної правничої допомоги адвоката в цивільній справі було сплачено суму гонорару у розмірі 10000,00 грн. (зворотній бік а. с. 12). Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Так,\~ч.4\~ст.137\~ЦПК України\~визначено,\~що розмір\~витрат на\~оплату послуг\~адвоката має\~бути співмірним\~із складністю\~справи та\~виконаних адвокатом\~робіт (наданих\~послуг); часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); обсягом\~наданих адвокатом\~послуг та\~виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно зі ч.3 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. У рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04, зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою (п. 268, 269). Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Таким чином, з огляду на обсяг виконаних адвокатом Бойком А. М. робіт, складність справи, враховуючи заперечення позивачки, суд приходить до висновку, що сума гонорару в розмірі 10000 грн. є не співмірною із складністю справи та ціною позову, а тому є наявність правових підстав, передбачених ч. 5 ст. 137 ЦПК України для зменшення витрат на професійну правничу допомогу. Даний висновок суду узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. Щодо доводів позивачки про те, що у відзиві не було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, то слід зазначити наступне. Статтею 2 ЦПК України визначено, що суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: змагальність сторін; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України). Так, дійсно частиною другою статті 134 ЦПК України передбачено право суду відмовити стороні у відшкодуванні витрат на правничу допомогу в разі неподання цією стороною попереднього розрахунку суми судових витрат. Проте сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат. Реалізація судом цього права в кожному конкретному випадку залежить від встановлених обставин справи, а також інших чинників. Зокрема внаслідок доведення стороною обставин того, що неподання іншою стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які ця особа понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, порушило принцип змагальності та завадило стороні спору належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат. Подібні висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 08.03.2023 в справі № 755/7694/20. Вирішуючи питання про ухвалення додаткового рішення, суд встановив, що подання заяви про ухвалення додаткового рішення забезпечило можливість позивачки належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими шляхом подання заперечення на заяву про стягнення судових витрат, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Таким чином, оцінивши надані суду докази пов`язані з розглядом справи, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення заяви про стягнення судових витрат понесених відповідачкою на оплату правничої допомоги адвоката та стягнути з позивачки [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7000 грн.

Outcome: partial