Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У червні 2024 року [PERSON] , через свого представника - адвоката Панченка О.О. звернулася до суду зі заявою, в якій просить встановити факт, що громадянин УРСР [PERSON] народився на території України [INFO] року у місті Харків, яке стало територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» та є дідом громадянки Білорусії [PERSON] (паспорт серії [NUMBER] від 16 лютого 2015 року, посвідки на постійне місце проживання в Україні [NUMBER] орган, що видав 8011 запис № 19770919-09280). В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що її дід [PERSON] народився у м. Харків та проживав на території, що входила до складу УРСР, проте документ, що підтверджує факт його народження у м. Харків не зберігся, дані про народження відсутні у відповідних реєстрах. Заявниця є громадянкою Білорусі, постійно проживає на території України з 2004 року, має посвідку на постійне місце проживання. Наразі заявниця має намір отримати громадянство України відповідно до ст. 8 Закону України «Про громадянство України», тому виникла необхідність у встановленні факту народження та родинних зв`язків. Іншим шляхом, окрім в судовому порядку позивач не може довести факт народження та родинні відносини з її рідним дідом, просила суд задовольнити позовні вимоги. Рух справи Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 червня 2024 року справу передано головуючому судді Шролик І.С. Ухвалою суду від 24 червня 2024 року справу призначено до судового розгляду на 30 липня 2024 року. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги з підстав та мотивів зазначених у заяві, просить їх задовольнити. В судовому засіданні представник заінтересованої особи просила відмовити у задоволенні заяви посилаючись на те, що докази надані заявником можуть підтверджувати лише факт родинних відносин з особою, але не підтверджують факт народження [PERSON] на території України, що робить не можливою процедуру оформлення набуття громадянства за територіальним походженням. Вислухавши представників сторін дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що [PERSON] є громадянкою Республіки Білорусь та має посвідку на постійне місце проживання в Україні № [NUMBER] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] в м. Барановичі, Республіка Білорусь, про що зроблено відповідний актовий запис № 1910 від 06 жовтня 1977 року. Зміна прізвища заявника на « [PERSON] » відбулася внаслідок укладення шлюбу та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 39 від 17 січня 2003 року. Батьками [PERSON] згідно свідоцтва про народження значаться [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] мати заявниці - [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) народилася [INFO] , про що зроблено актовий запис № 570 від 13 травня 1957 року. Зміна прізвища матері заявника на « [PERSON] » відбулася внаслідок укладення шлюбу та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 450 від 03 липня 1976 року. Батьками [PERSON] ( [PERSON] ) згідно свідоцтва про народження значаться [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до атестату зрілості виданого [PERSON] [INFO] останній народився у м. Харкові 1932 року. 19 червня 1956 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 287 від 19 червня 1956 року. Відповідно до зазначеного свідоцтва про шлюб, місце народження [PERSON] значиться - 1932 року народження, м. Харків. Згідно відповіді на запит заявниці з Державного архіву Харківської області від 12 квітня 2024 року, в книгах реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківської області за 1932 рік запису про народження [PERSON] немає. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення Відповідно до ст. 55 Конституції України, ст. ст. 15, 16 ЦК України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України). Частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині першій статті 315 цього Кодексу, не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням. Питання встановлення, оформлення та перевірка належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано, крім Закону України «Про громадянство України», також Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215/2001 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», яким затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень». Відповідно до положень Закону України «Про громадянство України» та зазначеного Порядку заявник повинен, окрім ншого, подати документи, що підтверджують народження заявника на території України чи постійне проживання на ній, або підтверджують родинні відносини з такою особою або рішення суду. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, серед іншого повинно бути зазначено докази, що підтверджують факт. Згідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Реалізація права заявника [PERSON] на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту народження на території України рідного діда заявниці - [PERSON] , який має юридичне значення. З досліджених судом письмових доказів доведений факт народження [PERSON] у 1932 році в м. Харкові, що встановлено з виданого йому атестату зрілості, а також зі свідоцтва про шлюб, в якому також зазначено, що [PERSON] народився в м.Харків у 1932 році. Також знайшов документальне підтвердження факт родинних відносин між [PERSON] і заявником [PERSON] . Проте, суд вважає що заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту належності [PERSON] до громадянства УРСР у та його народженні саме «[INFO]», тому в задоволенні цих вимог слід відмовити. На підставі досліджених доказів суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви [PERSON] та встановлення факту народження у 1932 році [PERSON] у місті Харкові, який приходився дідом громадянці Білорусії [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: partial