Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

У жовтні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою у якій просить: визнати незаконним та скасувати п.1.2. наказу КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Прилуцької районної ради Чернігівської області №71 /ос від 12.10.2023 про її звільнення, як завідувача на 0,5 посади Колісниківського фельдшерського пункту КНП «ЦПМСД» ПРР ЧО, 16.10.2023 з роботи по п.1 ст.40 КЗпП України, у зв`язку зі скороченням штату працівників та поновити [PERSON] на роботі на даній посаді; стягнути з відповідача середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу з моменту звільнення по дату поновлення на роботі судом, у частині стягнення середнього заробітку за місяць допустити до негайного виконання; стягнути з відповідача на користь позивача недоплачену заробітну плату з січня 2023 року до 16.10.2023 р., відповідно до вимог Постанови Кабінету міністрів №28 від 13.01.2023 р., та допустити до негайного виконання; стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по справі, витрати на правову допомогу у розмірі 4020 гривень. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з 01.07.2016 працювала на посаді завідувача Колісниківського фельдшерського пункту КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Прилуцької районної ради Чернігівської області. Проте, 16.10.2023 її було звільнено з роботи на підставі наказу №71/ос від 12.10.2023, по п.1 ст.40 КЗпП України, у зв`язку зі скороченням штату працівників. Підставою для такого Наказу про звільнення з роботи із скороченням штату став протокол Незалежної профспілки працівників охорони здоров`я КНП «ЦПМСД» ПРР ЧО, що не містить обґрунтування заборони на звільнення. Такі дії відповідача вважає незаконними, звільнення відбулося з порушенням трудового законодавства. Скорочення чисельності або штату працівників допускається виключно у разі наявності змін в організації виробництва і праці. Відповідачем було порушено вимоги ст.49-2 КЗпП, позивачку персонально не було попереджено про наступне вивільнення не пізніше ніж за два місяці, також не зазначення підстав для скорочення та прийнятих відповідних рішень позбавляє керівника звільняти її з роботи, не було реалізовано права на переважне залишення на роботі. Відповідно ст.47 та ст.116 КЗпП, під час звільнення роботодавець повинен повідомляти про нараховані та виплачені суми, проте цього зроблено не було. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.8 Закону України «Про оплату праці», п. «ж» ч.1 ст.77 Основ законодавства України про охорону здоров`я та з метою збереження кадрового потенціалу для надання медичної допомоги населенню Кабінет міністрів прийняв Постанову №28 від 13.01.2023. Відповідно до даної Постанови, мінімальний розмір оплати праці медичних, фармацевтичних працівників та фахівців з реабілітації за виконану у повному обсязі місячну (годинну) норму праці установлюється в межах фонду оплати праці на рівні не менше 13500 грн для осіб, які займають посади у закладах охорони здоров`я, віднесені єдиними кваліфікаційними вимогами до посад фахівців. Проте, перебуваючи на посаді завідуючої Колісниківського фельдшерського пункту КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Прилуцької районної ради Чернігівської області роботодавцем виплачувалася їй заробітна плата не в повній мірі. Вказані обставини і стали приводом для звернення до суду з відповідними позовними вимогами. А також, позивачем було заявлено вимогу про витребування у відповідача КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Прилуцької районної ради Чернігівської області відповідних документів, які були перераховані у позові, оскільки на відповідні запити її представника такі надані не були. 24.11.2023 від представника відповідача КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Прилуцької районної ради Чернігівської області адвоката Жобко Н.О. надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого у задоволенні заявлених вимог просить відмовити. Відповідачем було повністю дотримано процедуру масового вивільнення працівників та процедуру звільнення [PERSON] у зв`язку зі зміною законодавства, тобто відсутні будь-які правові підстави для задоволення позовних вимог про поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу. В день звільнення з позивачем було проведено повний розрахунок по заробітній платі, в тому числі вихідна допомога та компенсація за невикористану відпустку. При нарахуванні заробітної плати працівникам КНП «Центр первинної медико- санітарної допомоги» роботодавець керувався вимогами Постанови № 28 від 13.01.2023 року. Нарахування заробітної плати позивачу проводилося в межах наявного фонду оплати праці, але у розмірі не менше ніж мінімальна заробітна плата. Враховуючи вище викладене, у позивача відсутні будь-які правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заробітної плати. Також представником відповідача заявлено вимогу про стягнення з [PERSON] витрат на правничу допомогу у розмірі 5360,00 грн. 04.12.2023 від представника позивача - адвоката Дуденок О.О. на адресу суду надійшла відповідь на відзив. У якому зазначено, що доводи відзиву не спростовують незаконності звільнення з роботи [PERSON] .. Підстав для скорочення не заявлено та вони відсутні у наказі про звільнення. Також про скорочення посади позивача персонально не повідомлялося, а тому позовні вимоги про незаконне звільнення та поновлення на посаді з виплатою середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу є обгрунтованими. Витрати за надання правничої допомоги є завищеними, в зв`язку з наявністю 6-ти ідентичних справ у суді. Доводи відповідача є безпідставними, так як правова позиція останнього заснована на помилковому тлумаченні норм чинного законодавства, тому просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 18.12.2023 на електронну адресу суду від представника відповідача надійшли заперечення (на відповідь на відзив) у якому просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. 12.03.2024 від представника відповідача КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Прилуцької районної ради Чернігівської області адвоката Жобко Н.О. надійшли додаткові пояснення у справі в частині перевищення витрат на оплату праці 85% отриманих у поточному місяці грошових коштів з урахуванням накопичених залишків. Згідно даних за 2023 звітний рік [PERSON] не враховано страховий стаж за січень 2023 року, оскільки вона фактично не працювала та не отримувала за цей період заробітну плату. Відсутність заробітної плати та відповідно страхових внесків за цей період зумовлено тим, що згідно Наказу №79/пp. від 14.12.2022 року та Наказу №3 від 12.01.2023 року [PERSON] , перебувала у відпусті без збереження заробітної плати у період з 21 грудня 2022 року по 19 січня 2023 року та з 20 січня по 1 січня 2023 року. Накази були видані на підставі особистих заяв позивачки. При нарахуванні заробітної плати працівникам КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» за лютий та послідуючі місяці 2023 року роботодавець керувався вимогами Постанови № 28 від 13.01.2023 року. Позовні вимоги Позивача зводяться до заперечення отримання будь-яких документів від Відповідача в процесі звільнення з роботи та нарахування і виплати заробітної плати, однак всі доводи Позивача спростовуються письмовими доказами, з відмітками про ознайомлення з ними [PERSON] .. У судове засідання сторони не з`явилися, проте позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить стягнути з відповідача судові витрати, а заявлені судові витрати відповідача вважає завищеними та просить їх зменшити. У судове засідання представник відповідача також не з`явилася також, проте надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони відповідача. У задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі посилаючись на обставини викладені у відзиві на позов, запереченнях, письмових поясненнях та на докази які було долучено до матеріалів справи. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. За положеннями ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Зі Статуту Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Прилуцької районної ради Чернігівської області, затвердженого рішенням 39 сесії Прилуцької районної ради VII скликання №31-39/ VII, вбачається, що КНП «ЦПМСД» ПРР ЧО (далі по тексту підприємство) є закладом охорони здоров`я комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає первинну медичну допомогу та здійснює управління медичним обслуговуванням населення Прилуцького району, вживає заходи з профілактики захворювань населення та підтримання громадського здоров`я (п. 1.1. Статуту) (а.с.46-52). Відповідно до п. 1.4. Статуту засновником, власником та органом управління майном підприємства є територіальні громади Прилуцького району в особі Прилуцької районної ради. Підприємство є підпорядкованим, підзвітним та підконтрольним засновнику.\~\~ Управління підприємством здійснює Прилуцька районна рада (п. 7.1. Статуту). Засновник (власник) приймає рішення про реорганізацію та ліквідацію підприємства, призначає ліквідаційну комісію, комісію з припинення, затверджує ліквідаційний баланс (п. 7.3.7. Статуту). У справі встановлено, що наказом КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Прилуцької районної ради Чернігівської області № 6 від 29.06.2016 року позивачку [PERSON] , відповідно до трудової книжки серії [NUMBER] від 10.06.1998 а.с.9-11) зараховано на посаду завідувача Колісниківського фельдшерського пункту КНП «ЦПМСД» ПРР ЧО в порядку переведення з Прилуцької центральної районної лікарні. Наказом № 77 від 30.10.2018 КНП «ЦПМСД» Прилуцького району реорганізовано шляхом перетворення в Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Прилуцької районної ради Чернігівської області (а.с. 11). Рішенням 6 (позачергової) сесії 8 скликання Прилуцької районної ради Чернігівської області № 14-6/VІІІ від 24.03.2021 «Про безоплатну передачу у комунальну власність Сухополов`янської сільської ради установ, об`єктів нерухомості та транспортних засобів» за результатами розгляду рішення п`ятої (позачергової) сесії Сухополов`янської сільської ради восьмого скликання від 03.03.2021 «Про порушення клопотання щодо надання згоди на безоплатну передачу у комунальну власність Сухополов`янської сільської ради закладів охорони здоров`я та майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ Прилуцького району», відповідно до Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності», Закону України «Про добровільне об`єднання громад», Положення про порядок передачі об`єктів права спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, Положення про порядок закріплення майна, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ Прилуцького району, за підприємствами, установами, організаціями на правах господарського відання або оперативного управління, враховуючи рекомендацію постійної комісії районної ради з питань агропромислового комплексу, земельних відносин, екології, природних ресурсів, благоустрою та управління комунальною власністю,

Outcome: partial