Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

09 липня 2024 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заяву обґрунтувала тим, що 15 липня 2011 року між нею та ФОП [PERSON] був укладений трудовий договір, зареєстрований в Центральному РЦЗ м. Миколаєва за № 14051101142. Зазначений договір фактично виконувався з дати його укладання по жовтень 2011 року, тобто протягом курортного сезону. Після закінчення курортного сезону в жовтні 2011 року трудові відносини фактично були припинені, однак роботодавцем договір не був знятий з обліку у центра зайнятості населення. При зверненні до органів соціального захисту з метою отримання соціальної допомоги, їй стало відомо про те, що зазначений трудовий договір не припинено, у зв`язку з чим їй було відмовлено у наданні соціальної допомоги. Оскільки встановити факт припинення трудових відносин за вказаним трудовим договором може виключно суд, вона змушена звернутися з вказаною заявою. Заявниця та її представник у судове засідання не з`явилися, останній надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, просив заяву задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини не явки суд не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що 15 липня 2011 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] укладений трудовий договір, який зареєстрований в Центральному РЦЗ м. Миколаєва за № 14051101142. За змістом довідки форми ОК-5 з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо індивідуальних відомостей про застраховану особу [PERSON] слідує, що відомості про нарахування та виплату заявниці заробітної плати від ФОП [PERSON] у період з 2011 по 2024 роки, відсутні. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 23 КЗпП України, трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк. Відповідно до ст. 24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, у письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим при укладенні трудового договору з фізичною особою. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядження роботодавця про зарахування працівника на роботу. Реєстрація трудових договорів, укладених у письмовій формі між працівником та ФОП здійснювалася органами Держаної служби занятості на підставі норм ст. 24-1 КЗпП, однак вказана стаття втратила чинність з 01 січня 2015 року на підставі Закону України від 28 грудня 2014 року №77-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов`язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці», тобто зазначені трудові договори не підлягали реєстрації з 01 січня 2015 року. Відповідно до наказу Міністерства праці та соціальної політики України від № 260 від 08.06.2001р. «Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою» та, зокрема, п. 2 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, укладений у письмовій формі трудовий договір між працівником і фізичною особою у трьох примірниках фізична особа повинна подати на реєстрацію до державної служби зайнятості за місцем свого проживання у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи. Згідно з п. 8, 14 вказаного Порядку, у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони сповіщають центр зайнятості незалежно від місця реєстрації трудового договору; записи про реєстрацію та зняття з реєстрації трудового договору дають право фізичній особі внести записи до трудової книжки працівника про прийняття та звільнення його з роботи. За змістом такого Порядку, Державний центр зайнятості є органом, на який покладено функції реєстрації (зняття з реєстрації) трудових договорів, які укладаються з фізичними особами-роботодавцями та найманими працівниками, а також підтвердження записів, внесених фізичними особами-роботодавцями до трудових книжок працівників. Зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. З урахуванням викладеного, а також з огляду на необхідність встановлення юридичного факту для зняття з обліку трудового договору, суд дійшов висновку, що зазначені вище докази у своїй сукупності доводять той факт, що між заявницею та ФОП [PERSON] з жовтня 2011 року фактично припинилися трудові відносини за трудовим договором від 15 липня 2011 року, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved