Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

У червні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить встановити факт нецільового використання відповідачем аліментів, які сплачуються ним на утримання [PERSON] ; та визнати аліменти власністю дитини, змінити спосіб їх стягнення шляхом внесення усіх перерахованих на утримання сина аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України, надати дозвіл на відкриття особистого рахунку дитини у відділенні Державного ощадного банку України.. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.10.2010 Ленінським районним судом міста Миколаєва було видано виконавчий лист, відповідно до якого він сплачує відповідачу на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку. В 2002 році Інгульський відділ Державного виконавчої служби у місті Миколаєві повідомив його, що в нього, нібито, виникла заборгованість зі сплати аліментів. Як виявилось, відповідач діючи умисно, за попередньою змовою з невідомими йому службовими особами державного підприємства «Науково-виробничого комплексу газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект», домовилась про перерахування аліментів з бухгалтерії за місцем його роботи на картковий рахунок відповідача без зарахування на рахунок, відкритий ДВС для виконання рішення суду, не повідомляючи про це державну виконавчу службу. Таким чином, згідно відомостей ДВС він за 4 місяці не сплатив аліменти. Згідно результатів проведеної Службою у справах дітей Інгульської адміністрації Миколаївської міської ради перевірки за його заявою про цільове використання аліментів на утримання сина, відповідач з 350712,30 грн. аліментів використала на утримання сина тільки 97272,02 грн., розтративши при цьому 253440,28 грн. на власний розсуд на цілі, не пов`язані з утриманням сина. Відповідач приховала від ДВС отриманні в бухгалтерії аліменти, внаслідок чого виникла заборгованість і з нього вдруге було стягнуто грошові кошти. На теперішній час, заборгованості по аліментам у позивача не має, а переплата становить 109556,47 грн. Отже, нецільовим використанням аліментів особисто йому відповідач завдала майнової шкоди на 109556,47 грн., які відмовляється добровільно повертати, і сину на 253400,28 грн. Тому позивач вважає, що було встановлено факт нецільового використання відповідачем коштів, сплачених як аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Посилаючись на те, що на утримання дитини відповідач витрачає загалом 1/3 частку сплачених ним аліментів, позивач вважає, що залишок аліментів син може без будь-яких утисків свого життя накопичувати на своєму власному рахунку. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 14.06.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України не надходило. Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористалась. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів за адресою реєстрації та додатково шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади. Про належне повідомлення відповідача про розгляд справи по суті свідчить зворотне повідомлення, яке міститься в матеріалах справи. У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, приходить до наступного висновку. Як встановлено судом, на підставі виконавчого листа №2-5067, виданого 25.10.2010 Ленінським районним судом міста Миколаєва, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.09.2010 і до повноліття дитини. Згідно довідки Інгульського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) станом на 01.04.2024 у [PERSON] відсутня заборгованість зі сплати аліментів. При цьому, згідно відповіді Інгульського відділу Державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №90342 від 22.05.2024 та розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, станом на 01.05.2024 заборгованість по аліментам у відповідача відсутня, переплата становить 109556,47 грн. Також зазначено, що після надання боржником відомостей про доходи за період з 01.01.2024 по 01.05.2024 буде складено перерахунок заборгованості. З наданої позивачем копії довідки командира військової частини [NUMBER] №1451/15/2419 від 30.03.2024 вбачається, відрахування розміру аліментів здійснюється з нарахованого позивачу грошового забезпечення лише з травня 2023 року. В той же час, позивач нараховувались: -грудень 2022 року - 15644,18 грн. (грошове забезпечення) та 100000,00 грн. (додаткова винагорода) - всього 115644,18 грн.; -січень 2023 року - 15242,50 грн. (грошове забезпечення) та 30000,00 грн. (додаткова винагорода) - всього 45242,50 грн.; -лютий 2023 року - 24054,90 грн. (грошове забезпечення) та 30000,00 грн. (додаткова винагорода) - всього 54054,90 грн.; -березень 2023 року - 24072,40 грн. (грошове забезпечення) та 30000,00 грн. (додаткова винагорода) - всього 54072,40 грн.; -квітень 2023 року - 24597,67 грн. (грошове забезпечення) та 30000,00 грн. (додаткова винагорода) - всього 54597,67 грн.; Як вбачається з позову та долучених до нього письмових доказів, з метою перевірки цільового використання відповідачем грошових коштів, які стягуються з позивача в рахунок сплати аліментів на утримання дитини, позивач звернувся до Служби у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради. Відповідно до висновку Служби у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради від 22.09.2023 за результатами інспекційного відвідування щодо цільового витрачання аліментів на дитину одержувач аліментів забезпечує потреби дитини відповідно до суми коштів, сплачених на дитину платником аліментів, розмір яких становить понад два прожиткових мінімуми для дитини відповідного віку. У дитини повністю забезпеченні навчання, розвиток та довкілля. Дитина навчається в школі он-лайн та забезпечена навчальними матеріалами та комп`ютерним обладнанням, відвідує курси з англійської мови, ходить до спортивного залу, має дома необхідне спортивне приладдя. Має гарний одяг та взуття відповідно до сезону, спортивний одяг. Проводить дозвілля з друзями, має обладнання для розвитку музичних здібностей, книги та настільні ігри. Має власну аптечку, відвідує лікувальні та лікувально-профілактичні заклади, засоби підліткової гігієни. Відвідує квест-кімнати та спільні заходи з однолітками. Добре харчується та один-два рази на місяць замовляє роли. Дитина бажає поїхати до профільного санаторію для лікування, але такі санаторії знаходяться під тимчасовою окупацією, а в санаторії за кордоном батько дозволу на виїзд не надає. Дитина має власну кімнату, ліжко, персональний комп`ютер, крісло, стіл, шафи, полиці, телевізор, навчальні матеріали та книги, спортивне та музичне обладнання, настільні ігри, власну медичну аптечку. Згідно вищевказаного висновку одержувач аліментів надав для ознайомлення чеки, квитанції, довідки та інші документи для підтвердження цільового використання коштів на: ПК 21890,00 грн., навушники до ПК для он-лайн занять 4 шт. 1762,00; килим для миши 34,00 грн.; лампу настільну 499,00 грн.; веб-камеру 527,00 грн.; повербанк 2 шт. 849,00 грн. та 1400,00 грн.; ліки на загальну вартість 15481,02 грн.; настільну гру 920,00 грн. Крім того, продемонстровано: навчальні матеріали вартістю 2000,00 грн.; фото докази відвідування дитиною курсів англійської мови (2 рази на тиждень 220,00 грн. заняття) та тренажерного залу (100,00 грн. заняття); навчальні матеріали з англійської мови, гантелі, турнік, велодоріжка, мейджик, насадка для пресу, самокат на загальну вартість близько 9500,00 грн.; з вартістю на коробках тубус-кварц (1541,00 грн.) та інгалятор (870,00 грн.), якими дитина вимушена постійно користуватись внаслідок хронічного тонзиліту; фото докази проблем дитини з нігтем, що вирішувались у подолога (візит 400,00 грн.); фото докази відвідування дитиною санаторію «Перемога» за курсівками, систематичного відвідування сольової камери (100,00 грн. за відвідування), курсів масажу; наявні устілки для попередження плоскостопості з урахуванням росту ноги в дитини; мобільний телефон, мікрофон, світло-шар, 3Д-окуляри, дрон, конструктори, настільні ігри, книжки за інтересами; фото докази літнього оздоровлення дитини в Коблево три рази в період з 01.07.2023 по 05.08.2023, з витратами на дитину 12000,00 грн.; фото докази регулярного відвідування дитиною спільних заходів а квест-кімнат з однолітками, щомісячно на дозвілля дитини виділяється близько 1500,00 грн., які він витрачає самостійно. Одержувачем аліментів продемонстровано сезонний одяг та взуття дитини, літній комплект оцінюється в 3000,00 грн., осінній - 7000,00 грн., зимовий - 10000,00 грн., стан речей та взуття якісний та охайний, особиста гігієна в наявності. Також продемонстровано вміст холодильника, на харчування дитини витрачається приблизно 5000,00 грн. Крім того, одержувач аліментів поскаржилась, що платник аліментів приховав від державних виконавців факт роботи в військовій частині, та сплачував аліменти до березня 2023 року в розмірі, що не перевищує двох прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Після викриття нею факту ухилення, державні виконавці стягнули борг за минулий період. Жінка надала письмові докази щодо ухилення батька дитини від сплати аліментів. У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтями 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Витрачання аліментів за цільовим призначенням означає, що той із батьків або інші особи, відповідно до статті 179 СК України, на ім`я якого вони виплачуються, зобов`язаний спрямовувати їх на забезпечення потреб дитини у харчування, одязі, в охороні здоров`я, отриманні освіти та на створення гідних умов життя дитині. Сама неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, які одержані для її утримання. Відповідно до статті 186 СК України контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Згідно із частиною третьою статті 19 СК України звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. Механізм здійснення контролю за цільовим витрачанням аліментів визначений Порядком здійснення органами опіки та піклування контролю за цільовим витрачанням аліментів на дитину, затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України від 15.11.2018 №1713 (далі - Порядок). Так, відповідно до пунктів 2-6 Порядку, контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюють органи опіки та піклування шляхом проведення інспекційних відвідувань одержувача аліментів. Згідно з пунктами 8-10 Порядку у ході проведення інспекційного відвідування здійснюється обстеження умов проживання дитини з метою визначення рівня задоволення її індивідуальних потреб. При цьому береться до уваги розмір аліментів, що сплачуються на дитину. У разі якщо розмір аліментів, що сплачується на дитину, не перевищує розміру двох прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку (на кожну дитину), оцінюється рівень забезпечення базових потреб дитини, а саме: забезпечення харчуванням, необхідними ліками у разі потреби, одягом та взуттям відповідно до сезону, іграшками та іншими засобами для розвитку та навчання дитини відповідно до її віку. У разі якщо розмір аліментів складає понад два прожиткових мінімуми для дитини відповідного віку (на кожну дитину), підтвердженням цільового використання аліментів на дитину можуть бути: наявність облаштованих відповідними меблями та речами місць для сну та відпочинку дитини; її розвитку та навчання; приміщень для прийняття їжі та санітарно-гігієнічних потреб; обладнання для занять спортом; музичних інструментів; відвідування дитиною навчальних курсів, гуртків та секцій; відкриття на ім`я дитини банківського рахунку; витрати на оздоровлення та лікування дитини, придбання засобів реабілітації тощо. За змістом пункту 14 Порядку чеки, квитанції, довідки та інші документи для підтвердження цільового використання коштів одержувач аліментів може надати виключно за власним бажанням та за умови їх наявності. Також виключно за власним бажанням одержувач аліментів може надати письмове пояснення щодо цільового використання аліментів, яке долучається до висновку за результатами проведення інспекційного відвідування. Згідно з пунктом 17 Порядку, у разі виявлення за результатами проведеного інспекційного відвідування ознак, що можуть свідчити про нецільове витрачання аліментів, платник аліментів відповідно до статті 186 СК України має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Отже, саме на орган опіки та піклування покладено здійснення контролю за цільовим витрачанням аліментів, який може здійснюватися як власною ініціативою органу, так і за заявою платника. Для платника аліментів у разі нецільового витрачання аліментів передбачено право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Таким чином, в таких правовідносинах платник аліментів має покладатися лише на належне виконання своїх функцій органом опіки та піклування, його добросовісність та фаховість, оскільки інші докази витрачання коштів отримувачем не є належними доказами в таких правовідносинах. Подібні правові висновки зроблено у постановах Верховного Суду від 08.04.2019 у справі №711/11054/17 (провадження № 61-42009св18), від 02.02.2021 у справі № 751/1396/19 (провадження № 61-18643св19). Згідно статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини другої статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З наявних у матеріалах справи зокрема Висновку за результатами інспекційного відвідування щодо цільового витрачання аліментів на дитину Служби у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради від 22.09.2023 вбачається, що дитина, яка проживає з матір`ю [PERSON] , відповідачем по справі, на користь якої сплачуються аліменти, забезпечена усім необхідним та дитині створені належні умови для проживання та розвитку. Факту нецільового використання відповідачкою аліментних коштів не встановлено. Зазначений висновок Служби у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради від 22.09.2023, на думку суду, повністю відповідає вимогам чинного законодавства, в тому числі й вимогам вказаного вище Порядку. Таким чином, за наслідками інспекційного відвідування родини відповідача з метою контролю за цільовим витрачанням аліментів спеціалістами уповноваженого державного органу не встановлено фактів нецільового витрачання коштів, отриманих відповідачем. Будь-яких інших доказів на підтвердження позовних вимог позивачем не надано. Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що відповідач умисно, за попередньою змовою з невідомими йому службовими особами державного підприємства «Науково-виробничого комплексу газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект», домовилась про перерахування аліментів з бухгалтерії за місцем його роботи на картковий рахунок відповідача без зарахування на рахунок, відкритий ДВС для виконання рішення суду, не повідомляючи про це державну виконавчу службу, що призвело до виникнення в нього заборгованості по аліментам, оскільки вказані обставини не підтверджено жодними належними та допустимими доказами. Виходячи із змісту норм чинного законодавства та оцінивши встановлені у справі докази і обставини, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження підстав для встановлення нецільового використання аліментів з боку відповідача, а тому, підстави для задоволення позовних вимог щодо встановлення факту нецільового використання аліментів відсутні. Враховуючи те, що позовні вимоги про встановлення способу сплати аліментів на рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України у розрізі даного спору є похідними від основної вимоги про встановлення факту нецільового використання аліментів, у задоволенні яких судом відмовлено, суд також вважає, що відсутні правові підстави для задоволення вимог і в цій частині позову.

Outcome: dismissed