Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 09.05.2024 року до Звенигородського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 40669,21 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 10.05.2005 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, який був розірваний рішенням Звенигородського районного суду в Черкаській області від 24 квітня 2020 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON] , [INFO] . Батько дитини відмовився добровільно утримувати свою дитину в результаті чого рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки у розмірі від усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з 13.03.2019 року і до повноліття дитини. Проте боржник не виконує рішення суду і на протязі з листопада 2022 року по 01 травня 2024 року не сплачує аліменти. Таким чином, загальна сума пені за несвоєчасну сплату аліментів у період з 01.11.2022 року по 30.04.2024 року станом на 09.05.2022 року становить 116892,86 грн. Така правова позиція, щодо алгоритму нарахування та стягнення неустойки (пені)за прострочення по сплаті аліментів викладена в Постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц. Відповідно до частини 1 статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100% заборгованості. Враховуючи, що сума неустойки (пені) за порушення [PERSON] аліментних зобов`язань становить 116892,86 грн., що перевищує суму заборгованості по даному аліментному зобов`язанню, а тому стягнення пені підлягає в межах наявної заборгованості по аліментам, тобто у розмірі 40669,21грн. 03 травня 2024 року [PERSON] до Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області була направлена заява про кримінальне правопорушення відповідно до ч.1 ст.164 КК України за ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Звенигородського районного суду Черкаської області (суддя Сакун Д.І.) від 10.05.2024 року відкрито провадження та вирішено розгляд проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідач був належно повідомлений про розгляд справи, що підтверджується поштовим повідомленням, яке міститься в матеріалах справи, а також відповідач був повідомлений про розгляд справи шляхом оголошення на веб-сайті Звенигородського районного суду, що відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України - з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, однак, відзив до суду на позов не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено наступні фактичні обставини справи. У суді встановлено, що сторони згідно свідоцтва про народження, серія [NUMBER] від 23.02.2010 року, виданого відділом РАЦС Звенигородського РУЮ Черкаської області, мають дочку [PERSON] , [INFO] , про що в Книзі реєстрації народжень 23.02.2010 року зроблено відповідний актовий запис за № 35. Батьками дитини записані: [PERSON] та [PERSON] . У Звенигородському міськрайонному відділі ДВС перебуває на виконанні виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] аліменти у розмірі частини усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 13.03.2020 року і до повноліття дитини. Згідно довідки-розрахунку від 02.05.2024 року №26278 вбачається, що станом на 01.05.2024 року боржником повинно бути сплачено 131545,30 грн. Відповідно до матеріалів виконавчого провадження за вказаний період боржником сплачено 90873,09 грн. Заборгованість зі сплати аліментів перевищує суму відповідних платежів за один рік та станом на 01.05.2024 року становить 40669,21 грн.(а.с.8-9). 03 травня 2024 року [PERSON] до Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області була направлена заява про кримінальне правопорушення відповідно до ч.1 ст.164 КК України за ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін. Відповідно ч. 1ст. 15ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1ст. 16ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1ст.19ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідност.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Щодо застосування норм права у подібних правовідносинах Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц (касаційне провадження № 14-616цс18) зробила висновок про те, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. В той же час згідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК (2947-14) умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Матеріали справи свідчать про те, що відповідач був обізнаний про необхідність утримувати дитину, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення про стягнення з нього аліментів. Проте свої зобов`язання вчасно не виконував. Так, судом встановлено, що в загальному сума пені за несплату аліментів за всі періоди з помісячною розбивкою при повному обрахунку здійсненого відповідно до правової позиції Верховного Суду України складає 116892,86 грн., проте сума пені відповідно до положень ст. 196 СК України не може бути більшою 100 % заборгованості, а тому, підлягає стягненню пеня в розмірі заборгованості в загальній сумі 40669,21 грн. Згідно зі ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, зокрема той факт, що розмір неустойки був розрахований відповідно до норм діючого законодавства: з урахуванням вказаних вище правових позицій Верховного Суду, оскільки в цьому розрахунку правильно зазначені всі суми простроченої заборгованості та кількість днів цієї простроченої заборгованості, тому суд приходить до висновку що сума позовних вимог, а саме про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів у розмірі 40669,21 грн. нарахована правильно. Відзив від відповідача з поясненнями щодо того, що він не мав змоги належним чином сплачувати аліменти на утримування дитини, до суду не надходив, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. Заходи забезпечення позову судом не вживалися. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Відтак, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Разом з тим в прохальній частині позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати за надання правової допомоги в сумі 7000 грн. Відтак, оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати за надання правової допомоги в сумі 7000 грн.

Outcome: approved