Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про визначення частки у спільній сумісній власності та визнання права власності на майно в порядку спадкування, в якому просить: 1) припинити право спільної сумісної власності на земельну ділянку загальною площею 0,0956 га, кадастровий номер 5325455100:30:002:0113, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; 2) визначити, що частки [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку загальною площею 0,0956 га кадастровий номер 5325455100:30:002:0113, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] є рівними та складають по за кожним; 3) визнати за [PERSON] , у порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частку від частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку загальною площею 0,0956 га, кадастровий номер 5325455100:30:002:0113, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] після померлого [INFO] [PERSON] , що становить 1/6 частку. В обґрунтування вимог позивач зазначає, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, у Чутівській державній нотаріальній конторі відкрита спадкова справа № 160/2023. Спадкоємцями після померлого є його син [PERSON] , [INFO] на 1/3 частку; позивач [PERSON] на 1/3 частку та Відповідач [PERSON] на 1/3 частку майна померлого. Спадкове майно складається з частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказана частка житлового будинку належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Савіновою Н.М. за реєстровим №1380, інша частка позивачу. 26.03.2024 року позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим номером 2-226 на 1/6 частку вказаного житлового будинку. Даний житловий будинок розміщений на земельній ділянці загальною площею 0,0956 га, кадастровий номер 5325455100:30:002:0113, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка належала на праві сумісної власності позивачу та її померлому чоловіку [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САК №387352 від 07.11.2014 року. При зверненні до державного нотаріуса Махринської О.В. для оформлення спадщини на частку померлого чоловіка у спільній сумісній власності вказаної земельної ділянки позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через неможливість встановити склад спадкового майна. Ухвалою судді від 12.06.2024 року, відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 09.07.2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, до суду надійшла заява представника позивача, адвоката Белей В.М. про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлений. Заяв чи клопотань від нього не надходило. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с.7). У встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , звернулася його дружина [PERSON] , внаслідок чого було заведено спадкову справу № 160/2023. Також заяву про прийняття спадщини подала дочка померлого [PERSON] . [INFO] [PERSON] (дружина померлого) отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований на приватизованій земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав за [PERSON] зареєстровано право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарсько-побутовими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , земельна ділянка загальною площею 0,0956 га, кадастровий номер 5325455100:30:002:0113, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] , належала на праві сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Постановою державного нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] від 26.03.2024 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, у зв`язку з тим, що дана земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності, визначити частку померлого [PERSON] не вбачається за можливе, встановити склад спадкового майна після смерті [PERSON] , також неможливо (а.с.12). Отже, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, зокрема, на частку земельної ділянки кадастровий номер 5325455100:30:002:0113 площею 0,0956 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлому [PERSON] та [PERSON] . Тобто, вищезазначена земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності, що не дає нотаріусу можливості визначити частки спадкодавця у спільній сумісній власності, а тому видача свідоцтв про право на спадщину є неможлива. Чинне законодавство не надає нотаріусу права здійснювати виділ частки. Таким чином, у разі смерті одного з учасників права спільної сумісної власності, передусім необхідно визначити частку померлого у спільному майні, яка і буде об`єктом спадкування. Проте не всі співвласники мають право у безспірному нотаріальному порядку оформити свідоцтво про право на частку. Таким правом з усіх можливих учасників спільної сумісної власності згідно Закону України «Про нотаріат», Наказом Мінюсту «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5, наділений лише другий з подружжя. Для цього нотаріус за місцем відкриття спадщини за заявою другого з подружжя, який пережив, видає свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя за правилами ст. 71 Закону України «Про нотаріат». Разом з тим, видачу нотаріусом свідоцтва про частку в спільному майні за заявою інших учасників спільної сумісної власності законодавство не передбачає, відтак слід припустити, що для успадкування частки у спільній сумісній власності після смерті іншого учасника спільної сумісної власності, крім подружжя, справа про визначення належної йому частки вирішуватиметься в суді. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст.355, ч. 1 ст.356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до ст. 357 ЦК України, частки в праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з зазначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно ч. 4 та ч. 5ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Отже, з огляду на рівність часток співвласників на земельну ділянку площею 0,0956 га кадастровий номер 5325455100:30:002:0113 частки [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку є рівними та складають по за кожним. Згідно п. г ч.1 статті 87 Земельного кодексу України «Право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду». Таким чином, враховуючи вищенаведене, а також дослідивши та проаналізувавши надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 2422,40 грн. за подання позову та 3500,00 грн. витрат на правову допомогу. Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 137 ЦПК України необхідною умовою розподілу витрат на адвоката є надання доказів, які підтверджують їх здійснення. Крім того, враховуючи висновки, викладені у постанові Верховного Суду у справі №922/445/19 від 03 жовтня 2019 року стосовно того, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено, стягненню з відповідача підлягають судові витрати на правову допомогу у сумі 3500,00 гривень, що підтверджується договором № 25/04/24 про надання правової допомоги від 25.04.2024 року, актом (описом) приймання-передачі наданої правової допомоги за договором про надання правової допомоги №25/04/24 від 25 квітня 2024 року у цивільній справі на загальну суму 3500 грн.; квитанцією про сплату [PERSON] адвокату Белей В.М. гонорару в сумі 3500 грн. згідно договору про надання правової допомоги.

Outcome: approved