Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-07 00:00:00

Представник позивача звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості у розмірі 31637,42 грн. В обґрунтування\~позову представник\~позивача зазначив, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг 05 серпня 2016 року звернувся до АТ КБ «Приват Банк», у зв`язку з чим підписав заяву б/н та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. Клієнт не міг приєднатися до іншої редакції, оскільки це умови публічного договору. На підставі анкети-заяви відповідачу відкритий картковий рахунок та видана кредитна картка, на яку встановлений початковий кредитний ліміт, який в подальшому змінився до 25000 грн. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту [PERSON] отримав кредитну картку № [NUMBER] , тип картки «Універсальна». У виписці по руху коштів чітко прослідковується, що відповідачу був встановлений кредитний ліміт, а також факти використання відповідачем грошей, а отже й отримання кредитної картки, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З виписки до рахунку вбачається, що відповідач користувався наданими кредитними коштами. А отже, відповідач не лише отримав кредитну картку, а й визнав укладення кредитного договору та погодився з його умовами, вчинивши дії, спрямовані на виконання укладеного договору та його умов, в тому числі щодо сплати відсотків. В процесі користування рахунком 11 липня 2022 року відповідачем підписана заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, на підставі якої отримана додаткова кредитна картка № [NUMBER] , а також погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем [PERSON] підписано власноруч на планшеті. У зв`язку із початком повномасштабного вторгнення та збройної агресії Російської Федерації, банк пішов на зустріч клієнтам та скасував відсоткову ставку у березні 2022 року. В подальшому з 01 квітня 2022 року відсоткова ставка поступово повернута до погодженого розміру. Таким чином, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту для чого за зверненням відповідача відкрив банківський рахунок та додав кредитні картки до нього, а відповідач отримуючи ці картки фактично отримував електронний платіжний інструмент, який дає можливість використовувати власні гроші або кредитний ліміт на банківському рахунку для здійснення безготівкових операцій, тим самим відповідач має безперервний доступ до самого рахунку. Відповідач зобов`язався повернути використану частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Але в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення кредитної заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку. Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання клієнта вважаються простроченими. У зв`язку зі зазначеними порушеннями умов кредитного договору та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 10 квітня 2024 року має заборгованість в розмірі 31637,42 грн., з яких: -25017,35 грн. заборгованість за тілом кредиту; -6620,07 грн. заборгованість за простроченими відсотками. На момент подачі позову до суду відповідач [PERSON] продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «Приватбанк». Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2024 року було відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. В судове засідання 20 червня 2024 року представник позивача не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи сповіщався належним шляхом направлення судової повістки за зареєстрованою адресою юридичної особи, про що в матеріалах справи є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 20 травня 2024 року. Однак при подачі позовної заяви представник позивача просив суд слухати справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, проте судова повістка повернулася до суду з відміткою АТ «Укрпошта» - «За закінченням терміну зберігання». Також відповідач сповіщався шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті суду. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань, заяв чи відзиву до суду не надходило. В судове засідання 08 серпня 2024 року представник позивача не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи сповіщався належним шляхом направлення судової повістки за зареєстрованою адресою юридичної особи. Однак при подачі позовної заяви представник позивача просив суд слухати справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, а також шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті суду та направленням СМС-повідомлення на номер телефону, вказаний в матеріалах позовної заяви, проте СМС-повідомлення не було доставлено відповідачу, про що в матеріалах справи є довідка про недоставку СМС-повідомлення з причини: «Абонент тимчасово недоступний». Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно до п. п. 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст.247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з цим, 05 серпня 2016 року підписав заяву б/н, згідно якої отримав кредитний ліміт на платіжну картку у розмірі до 25000,00 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Позичальник надав свою згоду на те, що підписана ним Анкетазаява про приєднання до Умов та Правил разом з запропонованими Банком Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком Кредитний договір, що підтверджується підписом [PERSON] в Анкеті-заяві та паспорті споживчого кредиту. Підписавши заявку на отримання банківських послуг відповідач/позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, «Тарифами Банку» складає між Банком та позичальником Договір про надання банківських послуг. Згідно довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про зміну умов кредитування кредитної картки оформленої на [PERSON] , ліміт карткового рахунку [NUMBER] було збільшено 09 серпня 2023 року до 25000,00 гривень, термін дії до січня 2020 року. Заборгованість відповідача перед банком згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 05 серпня 2016 року, укладеного між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] станом на 10 квітня 2024 року становить 31637,42 гривень, яка складається з: - заборгованості за тілом кредиту у розмірі 25017,35 грн.; - заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 6620,07 грн. Таким чином матеріалами справи встановлено, що Банком були виконанні взяті на себе зобов`язання за договором б/н від 05 серпня 2016 року, також, згідно наданих розрахунків, вбачається, що відповідач допустив порушення умов договору. 14 червня 2018 року відбулася державна реєстрація та було змінено повне та скорочене найменування позивача з ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» ( скорочена назва ПАТ КБ «ПриватБанк») на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПриватБанк» (скорочена назва АТ КБ «ПриватБанк»), про що свідчить додані до матеріалів справи копії сторінок виписки та копії сторінок статуту АТ КБ «ПриватБанк». Таким чином, матеріалами справи встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір, за умовами якого позичальник виконав свої зобов`язання пов`язані з наданням коштів на картковий рахунок, та матеріалами справи також встановлено, що відповідач порушив зобов`язання за договором. Як передбачено ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПРИВАТБАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634\~ЦК України можна дійти висновку, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Таким чином, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка й повинна досліджуватися судом при розгляді справи. Згідно паспорта споживчого кредиту підписаного позичальником, останній підписав умови кредитування та умови повернення кредитних коштів. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі вищевикладених обставин, судом встановлено, що банком були виконані умови договору, надано відповідачеві кредит, однак, відповідач порушив умови Договору, не повернув отримані кошти у строки передбачені договором. Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що за подання даного позову позивач поніс витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 гривень, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням № ВОJ66B3YCO від 16 квітня 2024 року. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved