Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-04 00:00:00

ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором в розмірі 39095,08 грн. та судові витрати, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 19.06.2021 за власного волевиявлення, з повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю „МІЛОАН" та [PERSON] було подано заявку на отримання кредиту №100149733. Дана заява знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті URL: https://miloan.ua/. Законодавством України передбачено, що оформлення Кредиту онлайн із використанням одноразового пароля прирівнюється до підписання Договору в паперовій формі власноручним підписом. Оскільки ТОВ „МІЛОАН" було направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтверджує прийняття умов Кредитного Договору №100149733 від 19.06.2021, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті URL: https://miloan.ua/. Таким чином, вказує, що відповідач уклав Договір про споживчий кредит №100149733 від 19.06.2021 з Товариством з обмеженою відповідальністю „МІЛОАН" та на підставі платіжного доручення відповідачу були перераховані кредитні кошти на Картковий рахунок в сумі 10000 грн. Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання, внаслідок чого, 30.09.2021 згідно умов Договору відступлення прав вимоги №09Т, ТОВ „МІЛОАН" було відступлено право вимоги за Кредитним Договором №100149733 від 19.06.2021, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „ДІДЖИ ФІНАНС", а відповідно ТОВ „ДІДЖИ ФІНАНС" набуто права вимоги до відповідача. Зазначає, що згідно Договору відступлення права вимоги сума боргу перед Новим кредитором ТОВ „ДІДЖИ ФІНАНС") є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 39095,08 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 9127 грн; заборгованість за відсотками становить 28968,080000000002 грн., а також 1000 грн. заборгованість за комісійними винагородами. Вказує, що позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача, зазначену в Кредитному договорі №100149733 від 19.06.2021, направлено Повідомлення про відступлення права вимоги від ТОВ „МІЛОАН" до ТОВ „ДІДЖИ ФІНАНС", зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по вищевказаному Кредитному договору. Незважаючи на це, позичальник не виконала свого обов`язку та припинила повертати наданий їй кредит в строки, передбачені Кредитним договором №100149733 від 19.06.2021. З урахуванням положень ст.187 ЦПК України, 14.06.2024 суддею Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з метою отримання інформації щодо місця проживання (перебування) відповідача зроблено відповідний запит за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" та отримано відповідь №643161 від 14.06.2024 про те, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді від 14.06.2024 прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі. Постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачам встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідачем відзиву на позовну заяву суду не надано. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі Анкети-заяви на кредит №100149733, між Товариством з обмеженою відповідальністю „Мілоан" та відповідачкою [PERSON] було укладеного Договір про споживчий кредит №100149733. За умовами кредитного договору [PERSON] отримала кредит в розмірі 10000 грн. Кредит надавався строком на 15 днів з 19.06.2021. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 04.07.2021. Кредит надано з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Комісія за надання кредиту: 1000 грн, яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 1500 грн, які нараховуються за ставкою 1,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за договором: фіксована. Паспортом споживчого кредиту, що підписаний відповідачкою [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором, встановлено суму кредиту 10 000 грн, строк кредитування 15 днів, мета отримання кредиту на задоволення потреб позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Спосіб надання: переказу на Картковий рахунок. У частині 2 ст.11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України). Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з абзацом 2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України „Про електронну комерцію" та Законом України „Про електронний цифровий підпис". Згідно з п.6 ч.1 ст.3 Закону України „Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України „Про електронну комерцію"). У пункті 5 статті 3 Закону України „Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України „Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст.5 Закону України „Про електронні документи та електронний документообіг" правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Також, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.6 Закону України „Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України „Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України „Про електронні довірчі послуги". Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України „Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України „Про електронну комерцію"). Згідно із ч.12 ст.11 Закону України „Про електронну комерцію", електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Договір, укладений у електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді. Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19; від 23.03.2020 у справі №404/502/18 та від 07.10.2020 справа №127/33824/19. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ТОВ „Мілоан" свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 10000 грн шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника, що підтверджується платіжним дорученням 28934880 від 19.06.2021. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом у гривні, з якого вбачається, що відповідач [PERSON] належним чином не виконувала зобов`язання, в результаті чого виникла заборгованість в загальній сумі 39095,08 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 9127 грн; заборгованість за відсотками становить 28968,080000000002 грн; заборгованість за комісійними винагородами становить 1000 грн; заборгованість за пенею становить 0 грн. У ч.ч.1, 3 ст.509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ч.1 ст.1054 ЦК України визначено, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч.ч. 1, 2 ст.1056-1 ЦК України). Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (положення кодексу, що регулюють договір позики), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 30.09.2021 між ТОВ „Мілоан" та ТОВ „Діджи Фінанс" укладено Договір факторингу № 09Т, відповідно до якого ТОВ „Мілоан" передало ТОВ „Діджи Фінанс" право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, у тому числі за Кредитним договором №100149733 від 19.06.2021, за яким ТОВ „Діджи Фінанс" набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] . Із врахуванням того, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ „Діджи Фінанс" не повернуті, виходячи із вимог частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в загальній сумі 38095,08 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 9127 грн; заборгованість за відсотками становить 28968,080000000002 грн. З приводу нарахування ТОВ „Мілоан" до сплати [PERSON] комісії за надання кредиту в сумі 1000 грн, яку просить стягнути з відповідача позивач ТОВ „Діджи Фінанс", то суд вважає за необхідне зазначити наступне. У частині ч.4 ст.42 Конституції України передбачено, що держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Згідно з положеннями ч.1 ст.55 Закону України „Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг, як це закріплено вимогами ч.3 ст.55 вказаного Закону. Відповідно до ч.3 ст.13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Відповідно до висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного суду, викладеного в постанові від 20.07.2022, прийнятій по справі №343/557/15-ц, провадження №61-10414св20, умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства. Умовами укладеного між сторонами договору встановлено комісію за надання кредиту, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання фінансового інструменту. Враховуючи наведене, оскільки ТОВ „Мілоан" було встановлено одноразову плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, визначені в п. 1.5.1 договору про споживчий кредит №100149733 від 19.06.2021 умови щодо обов`язку позичальника сплатити одноразову комісію за надання кредиту в сумі 1000 гривень, є нікчемними. За таких обставин, ТОВ „Мілоан" без належних на те правових підстав нарахована комісія за надання кредиту в сумі 1000 гривень. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №42649746 від 01.04.2024, укладеного між позивачем ТОВ „Діджи Фінанс" та адвокатом Білецьким Б.М., клієнт доручає, а адввокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором. Згідно з додатковою угодою №003558006469 від 01.04.2024 розширено розділ „1. Предмет договору" та доповнено новим пунктом такого змісту: 1.2. Адвокат зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів Клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] . Згідно з актом про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг)від 10.05.2024 сторони підтверджують, що Адвокат надав, Клієнт прийняв правничу (правову) допомогу загальною вартістю 6000 грн, що складається з наступного: правовий ананліз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ „Діджи Фінанс" - 1,5 год (1500 грн - 1 год., всього - 2250 грн); складання позовної заяви про стягнення заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, позивач - 3 год., 1000 грн - год.; 3000 - всього; формування додатків до позовної заяви 1 год., загальна вартість професійної правничої (правової) допомоги становить 6000 грн. Відповідно до п. 6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 2359,42 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5844 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: partial