Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-23 00:00:00

10.11.2023 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Южноукраїнської об`єднаної територіальної громади, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: [PERSON] про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та зміну черговості для прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що [INFO] помер [PERSON] , з яким вони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2000 року і по день смерті. Зазначає, що спочатку вони проживали в орендованій квартирі в м.Южноукраїнську Миколаївської області, а вже з травня 2010 року постійно проживали в належному на праві власності [PERSON] будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Під час спільного проживання вони були пов`язані спільним побутом, мали спільні доходи та витрати, вели спільне господарство, разом піклувалися про рідних та близьких, подорожували, утримували будинок, підтримували відносини, які притаманні подружжю. Позивач також працювала та заробітну плата і пенсію передавала до спільного бюджету. Однак, [INFO] [PERSON] помер. Нею, як дружиною, було здійснено поховання [PERSON] . Додає, що при житті [PERSON] мав у власності два житлових будинки [ADDRESS] , [ADDRESS] , земельні ділянки, отримував пенсію, заробітну плату та вони разом відкладали гроші на депозитних рахунках в AT «Ощадбанк», ПАТ «Приват Банк» та АБ «Укргазбанк». Але, на даний час всі рахунки заблоковані. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житлові будинки, земельні ділянки, депозити в банках. Так як, за життя [PERSON] заповіт не склав. Позивач в установлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , на підставі якої приватним нотаріусом Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області була відкрита спадкова справа №08/2022. Постановою від 15.02.2023 року нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , обґрунтовуючи відмову тим, що нею не надано доказів проживання спадкоємцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Нотаріус порекомендувала її звернутися до суду з питання встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем та зміни черговості спадкування. Додає, що у померлого [PERSON] є донька [PERSON] , яка народилася та весь час проживає у Російський Федерації, яка є спадкоємцем першої черги. Проте, в установлений законом строк [PERSON] не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, або з заявою про відмову від прийняття спадщини, що відповідно до вимог ЦК України дає підстави вважати її такою, що спадщину не прийняла. [PERSON] своєчасно повідомили про смерть батька, однак вона на похорон не приїздила, а також остання не підтримує із нею жодних стосунків, за життя батька вона з ним також не контактувала, тому позивачу невідома її адреса. Ведення Російською Федерацію повномасштабної війни з Україною взагалі не дає можливості зв`язатися з [PERSON] будь - яким способом, також з огляду на те, що вона цілком підтримує агресію Росії проти України та не бажає спілкуватися. Для отримання свідоцтва про право на спадщину спадкоємцю необхідно її прийняти. Так, метою звернення до суду в даній справі, є доведення факту постійного проживання її, [PERSON] , однією сім`єю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, зміну черговості спадкування, що є належним способом захисту права позивача на отримання та оформлення права на спадкове майно, а також для подальшого вчинення передбачених законом дій для оформлення спадщини в порядку, що передбачений положеннями ЦК України. Позивач стверджує, що проживала з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу тривалий час - більш 20 років, що дає підстави для визнання факту постійного проживання однією сім`ю із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, а також є підставою для зміни черговості спадкування та можливості спадкування її разом із спадкоємцем першої черги. Посилаючись на наведене, просить суд встановити факт постійного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2000 року до [INFO] року, тобто на час відкриття спадщини, [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] . Також, визнати за позивачем право на спадкування за законом в першу чергу. Ухвалою суду від 08.12.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 37). Ухвалою суду від 02.04.2024 року витребувано у приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Лобової О.М. належним чином посвідченої копії спадкової справи №08/2022 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 59-60). 02.05.2024 року на виконання ухвали суду від 02.04.2024 року надійшли копії матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] , померлого [INFO] (а.с. 66-78). У судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримала повністю та просила суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача Кравченко Д. у судове засідання не з`явився, однак подав клопотання, у якому зазначив, що не заперечує щодо задоволення позову та просив справу розглянути без участі уповноваженого представника Южноукраїнської міської ради Миколаївської області. Третя особа [PERSON] причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи сповіщена вчасно та належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутність, до суду не надходило. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі наявні у справі докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно встановивши обставини справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , у віці 69 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , зареєстрованого та виданого Южноукраїнським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за актовим записом №380 (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з: - будинку з надвірними будовами, що знаходиться в [ADDRESS] (належав [PERSON] і його дружині [PERSON] на підставі свідоцтва про особисту власність на жилий будинок за №38 виданий виконкомом Костянтинівської селищної Ради 03.05.1997 року та зареєстрованого в Первомайським БТІ тоді ж за №38), що підтверджується копією дублікату договору дарування на домоволодіння від 19.08.1977 року, нотаріально посвідченого у виконавчому комітеті Костянтинівської селищної Ради депутатів трудящих Арбузинського району Миколаївської області, за записом нотаріальних дій під №102 (а.с. 22, 27); - земельної ділянки, площею 0,13 га за кадастровим номером: 4820355700:01:040:006, розташованої у межах території Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області, для обслуговування житлового будинку, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №039944 від 01.12.2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєхстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010400500329 (а.с. 23); - земельної ділянки, площею 0,0667 га переданої для ведення особистого підсобного господарства, розташованої на території Костянтинівськоі селищної Ради Арбузинського району Миколаївської області (належила спадкодавцю [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії МК, виданого 09.07.1996 року Костянтинівською селищною Радою Арбузинського району Миколаївської області на підставі Рішення виконавчого комітету цієї ж селищної Ради за №66 від 18.06.1996 року, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №889), що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №1338 державним нотаріусом Арбузинської державної нотаріальної контори Миколаївської області Бойченко В.А. від 22.05.2007 року (а.с. 24); - земельної ділянки, площею 0,15 га переданої для обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка), розташованої на території Костянтинівської селищної Ради Арбузинського району Миколаївської області (належила спадкодавцю [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії МК, виданого 09.07.1996 року Костянтинівською селищною Радою Арбузинського району Миколаївської області на підставі Рішення виконавчого комітету цієї ж селищної Ради за №66 від 18.06.1996 року, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №888), що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №1333 державним нотаріусом Арбузинської державної нотаріальної контори Миколаївської області Бойченко В.А. від 22.05.2007 року (а.с. 25); - грошових внесків з належними відсотками та компенсаційними виплатами на рахунках, що знаходяться на зберіганні у АТ «Ощадбанк» (а.с. 26). В межах шестимісячного строку позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Лобової Ольги Миколаївни для прийняття спадщини, але приватний нотаріус від 15.02.2023 року за вих. №19/1231 відмовила її у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті померлого чоловіка, з яким проживала однією сім`єю, але без реєстрації шлюбу - [PERSON] , який помер [INFO] , на спадкове майно яке залишилось після його смерті, оскільки позивач є спадкоємцем четвертої черги за законом, та рекомендувала звернутися з позовом до суду (а.с. 8). На підставі заяви про прийняття спадщини поданої [PERSON] відкрита спадкова справа №08/2022 року від 16.02.2022 року після смерті [PERSON] (а.с. 10). Позивач зазначає, що за останні роки життя [PERSON] , донька [PERSON] не спілкувалася з померлим батьком, не надавала йому допомоги, не доглядала за ним та навіть не приймала фінансової участі у похоронах. Весь час з 2000 року і по день смерті [PERSON] , позивач проживала із останнім однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а вже з травня 2010 року вони почали проживати в належному на праві власності [PERSON] будинку за адресою: [ADDRESS] . Також, [PERSON] за вказаною адресою проживає й на теперішній час, користується речами, які вони разом придбали, підтримує будинок у належному стані. Додає, що під час спільного проживання вони були пов`язані спільним побутом, мали спільні доходи та витрати, вели спільне господарство, разом піклувалися про рідних та близьких, подорожували, утримували будинок, підтримували відносини, які притаманні подружжю. Нею, як дружиною, було здійснено поховання [PERSON] . Також, при житті [PERSON] мав у власності два житлових будинки [ADDRESS] , [ADDRESS] , земельні ділянки, отримував пенсію, заробітну плату та вони разом відкладали гроші на депозитних рахунках в AT «Ощадбанк», ПАТ «Приват Банк» та АБ «Укргазбанк, які на даний час всі рахунки заблоковані. На підтвердження факту спільного проживання однією сім`єю позивачем надано письмові пояснення свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , копії фотографій (а.с. 11, 12, 13, 14, 15, 16-21). Відповідно до копії акту Костянтинівського старостинського округу Южноукраїнської міської ради Миколаївської області від 18.01.2022 року №7 про фактичне проживання [PERSON] , [INFO] , зазначено, що з вересня 2000 року по теперішній час остання мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). За наданою інформацією приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Лобової О.М. від 19.04.2024 року №72/01-16, заведену спадкову справу №08/2002р. від 16.02.2022 року, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , номер у спадковому реєстрі 69151355. Судом досліджено копію зазначеної спадкової справи, що надана на виконання ухвали про витребування доказів від 02.04.2024 року, у матеріалах якої наявна заява [PERSON] від 16.02.2022 року про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] . Свідоцтва про право на спадщину на час надання відповіді у даній справі не видані (а.с. 66-78). Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ст. 315 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В основі спадкування за законом знаходиться принципі черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що обставини того, що позивач [PERSON] разом з [PERSON] постійно проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2000 року у будинку за адресою: [ADDRESS] , до [INFO] року на час відкриття спадщини останнього, який помер [INFO] , знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому позовну заяву в частині встановлення факту постійного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з спадкодавцем на момент відкриття спадщини слід задовольнити. Стосовно вимог позивача про визнання права власності на спадщину за законом в першу чергу на спадкування суд дійшов наступних висновків. Відповідно до положень ст. 1215 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ст. 1258 ЦК України). Частиною 2 ст. 1259 ЦК України визначено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21.10.2021 року у справі №401/2614/17 наголосив, що підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, привітання зі святами тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. ВС підкреслив, що тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6 ЦК України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції, як одержання права на спадкування наступною чергою (частина друга статті 1258 ЦК України) та зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом. Одержання права на спадкування наступною чергою стосується другої - п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами, як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини. На зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом у межах певної черги, впливають так юридичні факти, як: зміна черговості на підставі договору або рішення суду (стаття 1259 ЦК України); застосування правил про право представлення (стаття 1266 ЦК України); відмова спадкоємця від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за законом (частина друга статті 1274 ЦК України); спадкова трансмісія (стаття 1276 ЦК України); збереження правового зв`язку при усиновленні (частина третя статті 1260 ЦК України). Зміна суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом, стосується першої-п`ятої черги. Суд встановивши, що позивач не довела належними і допустимими доказами наявність всіх вище перелічених юридичних фактів у їх сукупності, за наявності яких у неї могло виникнути право на зміну черговості спадкування з підстав, передбачених частиною другою статті 1259 ЦК України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимоги [PERSON] про зміну черговості одержання права на спадкування за законом після смерті [PERSON] в першу чергу. Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Про їх стягнення сторонами у даній справі не заявлено, відповідних доказів не надано. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи критерії, визначені ч.3 ст. 141 ЦПК України, що обов`язково мають бути взяті до уваги судом при вирішенні питання про розподіл судових витрат, оскільки порушення прав позивача не є наслідком дій або бездіяльності відповідача, судові витрати, понесені [PERSON] , у вигляді судового збору у сумі 1073,60 гривень, сплаченого за подання до суду позовної заяви, необхідно залишити за нею.

Outcome: partial