Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі на земельну ділянку з кадастровим номером 6510165800:17:001:0050 та земельну ділянку з кадастровим номером 6510165800:17:001:0038. [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , проживала сама, за вказаною адресою не зареєстровано інших осіб. У встановлений законом строк позивач не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що з 24.02.2022 року по теперішній час останній перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації, на особливий період. У зв`язку з викладеним, позивач просить визначити додатковий строк для подання ним до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , терміном в три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою суду від 13.02.2024 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження до підготовчого судового засідання. 02.04.2024 року представником відповідача надано відзив, згідно якого представник Херсонської міської ради вважає, що позов не підлягає задоволенню. Зазначає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Так, у своїй заяві позивач зазначає, що у встановлений законом строк він не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Між тим, пунктом 24 Постанови № 7 від 31.03.95 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що судам при розгляді цих справ слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. У пункті 23 вказаної постанови зазначено: «У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження». Отже, суд встановив пряму залежність між можливістю звернення до суду за правилами позовного провадження та фактом відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Таким чином, проаналізувавши додані до заяви документи, представник Херсонської міської ради вважає, що позивачем не надано достатніх доказів для задоволення позовної заяви. Просить відмови у задоволенні позову. Ухвалою суду від 11.04.2024 року закрито підготовче засідання та призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи у судовому засіданні за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі письмових доказів та, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно актового запису про народження №8 від 05.02.1968 року, батьками [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до державних актів на право власності на земельну ділянку [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка з кадастровим номером 6510165800:17:001:0050 та земельна ділянка з кадастровим номером 6510165800:17:001:0038. Згідно актового запису про смерть №587, зробленого 06.06.2017 року Дніпровським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, [PERSON] помер [INFO] . Згідно актового запису про смерть №400, зробленого 06.04.2022 року Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до довідки, виданої 09.05.2023 року ВЧ [NUMBER] , [PERSON] з 24.02.2022 року по теперішній час перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] , [ADDRESS] . Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються ЦК України. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Частинами першою, другою статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно з частиною третьою статті 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно зі статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272ЦК України. Частиною першою статті 1272 ЦК України визначено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Згідно з пунктами 3.3, 3.6 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі; не допускається приймати заяви про прийняття спадщини, про відмову від неї або заяви про їх відкликання, складені від імені спадкоємців їх представниками, що діють на підставі довіреностей. Згідно зі статтею 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положеннями статей 12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання щодо визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). З огляду на долучені та досліджені документи, а також враховуючи, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 в Україні введений воєнний стан, що існує і на момент розгляду даної цивільної справи, суд доходить вмотивованого висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та документально підтвердженими, крім того, причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини не залежать від його волевиявлення, а є об`єктивними труднощами, що існують в країні у зв`язку із введенням на території України воєнного стану та веденням бойових дій, та перебування позивача з 24.02.2022 року по теперішній час на військовій службі, у зв`язку із чим вони підлягають задоволенню.

Outcome: approved