Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

12 квітня 2024 року представник ТОВ "Фінансова Компанія " "Кредит Капітал" звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якої зазначає, що 27.12.2021 року укладено договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № [NUMBER] , відповідно до умов якого відповідачу було надано споживчий кредит у розмірі 17 699 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит, плату за кредит, інші платежі не пізніше 26.12.2023 року. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за заявою-договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту №№98525902000 від 27.12.2021 року у розмірі 17699 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 16.04.2024 року відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження . В судове засідання позивач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал свого представника не направив, представник позивача направив до суду заяву, в якій просив справу розглядати у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило, процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити по справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши позовну заяву та письмові докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 27.12.2021 року відповідачка звернулася до АТ "Укрсиббанк", між сторонами укладено угоду №98525902000 про надання споживчого кредиту у розмірі 17 699 грн., які вона повина була повернути не пізніше 26.12.2023 року. 23.01.2023 року АТ "Укрсиббанк" та ТОВ "Фінансова компанія "Кредит - Капітал" уклали договір факторингу №235 . Згідно вищевказаного Договору, та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТб «УКРСИББАНК», включно і до [PERSON] за кредитним договором № б98525902000 від 27.12.2021 року Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України). Згідно зі ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. З матеріалів справи встановлено, що позивач покладені на нього зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав можливість відповідачці користуватись кредитними коштами у розмірі 17 699 грн., які були перераховані на поточний рахунок відповідачки, що підтверджується випискою по рахунку. В свою чергу, відповідачка не виконує взяті на себе кредитні зобов`язання, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість у загальному розмірі 17 699,00 грн. Вказаний розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача, який сумніву у суду не викликає та не спростований відповідачкою. Банком направлялась [PERSON] вимога про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором , однак, матеріали справи не містять даних про добровільне погашення боргу відповідачкою. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» не повернуті, на підставі ч.2 ст. 530 ЦК України ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Вказана позиція цілком узгоджується з позицією Великої палати Верховного Суду України, викладеної у постанові від 03.07.2019 р. (провадження 14-131цс19). Аналізуючи викладені норми права, суд приходить до висновку, що відповідачка взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту та відсотків не виконала, в строки, передбачені графіком погашення кредиту, кредит не сплатила, чим порушила вимоги кредитного договору, тому суд вважає позов обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 грн., сплачений позивачем при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved