Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-11 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] в особі представника - адвоката Швеця Д.Ю. із заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , постійно проживали однією сім`єю як син та батько. В обґрунтування цієї вимоги представник зазначив, що батько [PERSON] - [PERSON] , який був призваний на військову службу за мобілізацією 14.09.2022 року [INFO] , загинув [INFO] у районі н.п. Невельське Донецької області при виконанні бойового завдання в зоні бойових дій під час дії воєнного стану. Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження заявника. [PERSON] , постійно проживав разом з [PERSON] до моменту призвання його на військову службу 14.09.2022 року. За час проживання однією сім`єю вони вели спільне господарство, займалися благоустроєм будинку, крім того всі свята проводили в колі рідних та друзів. Померлий цікавився особистими досягненнями сина та присвячував йому свій вільний час. Після мобілізації батько заявника надсилав йому кошти на життя та догляду за будинком. Окрім цього, спільно із старшим братом [PERSON] , [PERSON] надсилали батьку побутові речі, продукти харчування, а після його загибелі провели належне поховання, що, зокрема, підтверджується Договором №12 про купівлю-продаж товарів ритуального призначення від 8 листопада 2022 року та іншими фіскальними чеками. Заявник являється спадкоємцем за законом після загибелі батька та має право на отримання одноразової грошової допомоги, у зв`язку із загибелю батька, пов`язаною із захистом Батьківщини, однак юридично оформити своє право немає можливості, оскільки при зверненні до [INFO] для оформлення призначення і виплати одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, у зв`язку із загибеллю батька йому було відмовлено та роз`яснено про необхідність підтвердження постійного проживання разом із батьком, ведення з ним спільного господарства та наявність між ними взаємних прав та обов`язків у судовому порядку. Тому заявник вимушений звертатися до суду з даною заявою. Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 22.03.2024 заяву [PERSON] в особі представника - адвоката Швеця Дмитра Юрійовича, заінтересована особа - Калинівська міська рада Вінницької області, про встановлення факту, що має юридичне значення залишено без руху та заявнику надано строк для усунення недоліків даної заяви. Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 15.04.2024 відкрито провадження у справі за вказаною заявою в порядку окремого провадження та призначено судове засідання. Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 17.05.2024 залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи - [INFO] . Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 26.06.2024 залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи матір загиблого [PERSON] - [PERSON] . Заявник [PERSON] до початку судового засідання, надав заяву від 12.08.2024 року відповідно до якої просить справу розглянути за його відсутності, вимоги заяви підтримує та просить їх задовільнити. Заінтересована особа - уповноважений представник [INFO] [PERSON]. в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду додаткові пояснення по справі, які зареєстровано за вх. № 7517/24 від 12.08.2024 року. Судове засідання просить провести без участі представника Міноборони. Заінтересована особа - уповноважений представник Калинівської міської ради Вінницької області Трохименко М.В. в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву за вх. № 4456/24 від 09.05.2024 року відповідно до якої просить розгляд справи проводити без присутності представника міської ради. Додаткових доказів, які підтверджували або спростовували факти викладені у заяві [PERSON] не має. Заінтересована особа - уповноважений представник [INFO] [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіслав на електронну адресу суду пояснення по справі, які зареєстровано за вх. № Еп-1471/24 від 19.06.2024 рокувідповідно до яких прсить прийняти законне та обгрунтоване рішення. Заінтересована особа - [PERSON] до початку судового засідання, надала заяву від 12.08.2024 року, згідно якої просить розгляд справи провести без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить задовільнити. За наявності існуючих умов, передбачених в ч. 2 ст. 247 ЦПК України, які підтверджені наявними в справі доказами, суд ухвалив: провести розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення на підставі поданих письмових доказів та документів. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Як роз`яснено в пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Так, судом достовірно встановлено, що батько [PERSON] - [PERSON] , який був призваний на військову службу за мобілізацією 14.09.2022 року [INFO] , загинув [INFO] у районі н.п. Невельське Донецької області при виконанні бойового завдання в зоні бойових дій під час дії воєнного стану. Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження заявника. [PERSON] , постійно проживав разом з [PERSON] до моменту призвання його на військову службу 14.09.2022 року. За час проживання однією сім`єю вони вели спільне господарство, займалися благоустроєм будинку, крім того всі свята проводили в колі рідних та друзів. Померлий цікавився особистими досягненнями сина та присвячував йому свій вільний час. Після мобілізації батько заявника надсилав йому кошти на життя та догляду за будинком. Окрім цього, спільно із старшим братом [PERSON] , [PERSON] надсилали батьку побутові речі, продукти харчування, а після його загибелі провели належне поховання, що, зокрема, підтверджується Договором №12 про купівлю-продаж товарів ритуального призначення від 8 листопада 2022 року та іншими фіскальними чеками. Про відносини заявника з померлим, як батька та сина свідчать фотокартки, на яких зображений заявник з померлим, у сімейному колі. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до абз.2 п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. №7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Стаття 3 СК України передбачає, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Коло осіб, які знаходяться між собою у сімейних стосунках, перераховується у ст. 2 СК України (подружжя, батьки, діти, усиновлювачі та усиновлені, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, рідні брати та сестри, мачуха, вітчим, падчерка, пасинок). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Заявник являється спадкоємцем за законом після загибелі батька та має право на отримання одноразової грошової допомоги, у зв`язку із загибелю батька, пов`язаною із захистом Батьківщини, однак юридично оформити своє право немає можливості, оскільки при зверненні до [INFO] для оформлення призначення і виплати одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, у зв`язку із загибеллю батька йому було відмовлено та роз`яснено про необхідність підтвердження постійного проживання разом із батьком, ведення з ним спільного господарства та наявність між ними взаємних прав та обов`язків у судовому порядку. Встановлення факту родинних відносин та проживання однією сім`єю між заявником та його загиблим батьком необхідне заявнику для можливості отримання одноразової грошової допомоги, у зв`язку із загибелю батька, пов`язаною із захистом Батьківщини. Оскільки чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту родинних відносин, проживання осіб однією сім`єю та виникнення між ними майнових прав, це згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України може зробити суд у порядку встановлення юридичного факту. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2024 у справі №560/17953/21 було відступлено від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постанові Великої Палати від 30 січня 2020 року у справі № 287/167/18-ц та у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі №290/289/22-ц. А саме ВП ВС вказала, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому та судовому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку, можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належать встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами Цивільного процесуального кодексу України. Факт проживання заявника [PERSON] з [PERSON] як батька та сина підтверджується довідкою, виданою Нападівським старостинським округом Калинівської ОТГ, про те, що [PERSON] , [INFO] , до дня смерті ( [INFO] ) проживав разом із сином та вели спільне господарство. Крім того, цей факт підтверджується адресою реєстрації місця проживання заявника: [ADDRESS] , тобто адреса реєстрації співпадає з адресою реєстрації та місця проживання померлого. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вказаної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved