Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

Білгород-Дністровська міська рада звернулась із вказаним позовом про стягнення із відповідачів безпідставно збережених коштів у виді орендної плати за землю (земельна ділянка з кадастровий номер 5110300000:01:003:0554, знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,7514 га) за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів за період із вересня 2021 року по лютий 2024 року (із урахуванням збільшеного розміру позовних вимог, заява від 01.03.2024, арк.спр. 160-164): - із Приватного акціонерного товариства «Білгород-Дністровський хладокомбінат» (далі ПАТ, відповідач-1) у сумі 25\~758 грн 22 коп. (розмір частки у вересні-жовтні 2021 року 1; розмір частки із листопада 2021 року по лютий 2024 року - 15/100); - із Приватної виробничо-комерційної фірми «Стимул» (далі ПВКФ, відповідач-2) у сумі 66\~350 грн 10 коп. (розмір частки із листопада 2021 року по лютий 2024 року - 54/100); - із [PERSON] (далі - відповідач-3) 38\~090 грн 22 коп. (розмір частки із листопада 2021 року по лютий 2024 року - 31/100). 1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 1.1. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що кожен із відповідачів є власниками нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] : - відповідач-1 володіє будівлями і спорудами: цех по посолу та копченню риби - 72,9 кв.м., літ «Б», цех по посолу та копченню риби - 38,1кв.м., літ «В», трансформаторна підстанція - 20,7 кв.м. літ. «Ж», прохідної - 5,6 кв.м. літ.3, градирня № 1, огорожа №2 (у вересні - жовтні 2021 року був одноосібним власником усього нерухомого майна за вказаною адресою); - відповідач-2 із листопада 2021 року володіє будівлями: головний корпус холодильника загальною площею 550,0кв.м. літ. «А»; - відповідач-3 із листопада 2021 року володіє будівлями: контора загальною площею 213,1 кв.м. літ «Г», котельня - 30,4 кв.м. літ «Д», консервний склад - 192,9 кв.м. літ. «Є». Земельна ділянка, на якій розташовані будівлі і споруди є комунальною власністю територіальної громади м. Білгород-Дністровський, сформована та зареєстрована в Державному земельному кадастрі з кадастровим номером 5110300000:01:003:0554, не поділена між відповідачами та спільно використовується ними. Договір оренди із власником землі жоден із відповідачів не уклав, право користування земельною ділянкою не оформлене, не зареєстроване. Отже, відповідачі користуються зазначеною земельною ділянкою без достатньої правової підстави. Плата за користування земельною ділянкою відповідачами не здійснюється, що підтверджується листами фінансового управління Білгород-Дністровської міської ради про відсутність надходжень до бюджету. Тобто відбувся факт безпідставного збереження відповідачами коштів у розмірі орендної плати за рахунок Білгород-Дністровської міської ради. 1.2. Правом подачі відзиву на позов відповідачі не скористались. 2. Рух справи у суді. Позовну заяву до суду подано 01.11.2023. Ухвалою від 03.11.2024 відкрито провадження за вказаним позовом; справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження; у справі розпочато підготовче провадження. Ухвалою від 05.06.2024 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 02.07.2024, відкладено на 07.08.2024. 3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення; порядок судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов. Відповідачі, представники відповідачів у судове засідання не з`явились; учасники справи належно повідомлені про дату, час і місце судового розгляду шляхом направлення судових повісток, про поважність причин неявки, відкладення розгляду справи не заявили. В порядку статті 223 ЦПК справу розглянуто за відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів. 4. Фактичні обставини справи. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного гру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна ПАТ «Білгород-Дністровський Хладокомбінат» із 2003 року є власником нерухомого майна із змінюваними формами власності (комплексу будівель та споруд) за адресою: [ADDRESS] (арк. спр. 31, зворот). Рішенням Білгород-Дністровської міської ради № 679-VІІ від 01.11.2018 року відповідачу-1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду на 49 років земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , площею 0,7514га для обслуговування комплексу будівель та споруд за рахунок земель житлової та громадської забудови (арк.спр. 39). Спірна земельна ділянка сформована як об`єкт цивільних прав та зареєстрована в Державному земельному кадастрі 25.08.2021 року з кадастровим номером 5110300000:01:003:0554, що стверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (арк.спр. 33). 27.10.2021 року відповідач-1 здійснив поділ комплексу будівель та споруд по [ADDRESS] та відчуження його частин на користь ПВКФ Стимул - 54/100 частин комплексу будівель, що складається з головного корпусу холодильника, загальною площею 550,0кв.м. літ. А, на користь [PERSON] - 31/100 частин, що складається з контори, 213кв.м. літ Г; у власності відповідача-1 залишилось 15/100 частин нерухомого майна (арк.спр. 27-32). На підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (інформаційні довідки №№ 345962927, 35962792, 345963054, 345963162 від 11.09.2023) встановлено, що відповідач-1 станом на вересень-жовтень 2021 року був власником із розміром частки 1 (100%) будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] ; із 27.10.2021 є власником будівель і споруд за цією адресою: цеху по посолу та копченню риби - 72,9 кв.м., літ Б, цех по посолу та копченню риби - 38,1кв.м., літ В, трансформаторна підстанція - 20,7 кв.м. літ. Ж, прохідної - 5,6 кв.м. літ.3, градирня № 1, огорожа №2; відповідач-2 із 27.10.2021 є власником будівлі за адресою: [ADDRESS] ; головний корпус холодильника загальною площею 550кв.м. літ. А; відповідач-3 із 27.10.2021 є власником будівлі за адресою: [ADDRESS] ; контора загальною площею 213,1 кв.м. літ Г, котельня - 30,4 квм. літ Д, консервний склад - 192,9 кв.м. літ. Є. Згідно із відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером 5110300000:01:003:0554, за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,7514 га, договір оренди землі між власником та фактичним користувачем земельної ділянки не укладено. Плата за користування земельною ділянкою відповідачами за спірний період не здійснюється, що підтверджується відповідними листами фінансового управління Білгород-Дністровської міської ради. Управління комунальної власності Департаменту економіки та розвитку інфраструктури міста Білгород_дністровської міської ради від 25.10.2023, 29.02.2024. Внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів та несплати відповідачем орендної плати, територіальна громада міста Білгорода-Дністровського в особі Білгород-Дністровської міської ради не отримала доходу від орендної плати за землю, який остання отримала б у разі оформлення відповідачем правовстановлюючих документів на земельну ділянку згідно з вимогами статей 125,126 Земельного кодексу України. Позивачем проведено розрахунок суми збитків, заподіяних Білгород-Дністровській міській раді землекористувачами відповідачами1-3 унаслідок використання земельної ділянки, кадастровий номер 5110300000:01:003:0554, без правовстановлюючих документів; для розрахунку взято до уваги частку власності нерухомого майна кожного із відповідачів, нормативно-грошову оцінку земельної ділянки на відповідний рік. Згідно із розрахунком сума збитків становить: 1) завданих ПАТ «Білгород-Дністровський хладокомбінат» - 25\~758 грн 22 коп. (розмір частки у вересні-жовтні 2021 року 1; розмір частки із листопада 2021 року по лютий 2024 року - 15/100); 2) завданих ПВКФ «Стимул» - 66\~350 грн 10 коп. (розмір частки із листопада 2021 року по лютий 2024 року - 54/100); 3) завданих [PERSON] - 38\~090 грн 22 коп. (розмір частки із листопада 2021 року по лютий 2024 року - 31/100). 5. Мотивувальна частина рішення. Відповідно до частини першої статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Згідно із частиною першою статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 Земельного кодексу України), а згідно із статтею 126 цього Кодексу право власності, користування земельною ділянкою оформляється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За змістом положень статті 124 Земельного кодексу України (чинній на момент виникнення спірних відносин) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Вищевказаною нормою у чинній на даний час редакції передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Відповідно до частини першої статті 120 Земельного кодексу України (чинній на момент реєстрації права власності на нерухоме майно за відповідачами) при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку, або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. Таким чином, з моменту набуття права власності на нерухоме майно [PERSON] був зобов`язаний оформити правовстановлюючі документи на земельну ділянку, яка знаходиться під належною йому будівлею та, яка на даний час використовується ними без здійснення будь-якої оплати. У відповідності до статті 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). В той же час, відповідно до положень частини першої статті 120 Земельного кодексу України визначено, що у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті. З наведеного вбачається, що якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга статті 120 Земельного кодексу України). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт «є» частини першої статті 141 Земельного кодексу України). Таким чином, новий власник приміщення, розміщеного на спірній земельній ділянці повинен звернутися до розпорядника такої ділянки із заявою про надання її у власність або в оренду. Частина перша статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини першої статті 96 Земельного кодексу України). Статтею 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким, за положеннями частини першої статті 21 Закону України "Про оренду землі", визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 Земельного кодексу України). Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею. При цьому, за змістом вказаних вище приписів виникнення права власності на жилий будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте, враховуючи приписи частини другої статті 120 Земельного кодексу України, не є правопорушенням відсутність у власника жилого будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій ці будинок, будівля, споруда розташовані. Вказана правова позиція сформована у постанові Верховного Суду від 24.01.2018 у справі № 820/7996/13-а та у силу статті 263 ЦПК України застосована судом при вирішення даного спору. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 статті 16 ЦК України. Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна, і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. З аналізу змісту норм статей 1212-1214 ЦК України випливає, що зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (кондикційне зобов`язання) виникає за одночасної наявності трьох умов: 1) відбувається набуття чи збереження майна; 2) правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні; 3) набуття чи збереження здійснюється за рахунок іншої особи. У даному разі наявні усі три вказані ознаки. По-перше, відповідачі дійсно зберегли (заощадили) у себе майно (кошти), у вигляді орендної плати, що мала бути сплачена за володіння і користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5110300000:01:003:0554. У даному ви падку збереження (заощадження) цього майна почалося з моменту набуття ПАТ «Білгород-Дністровський Хладокомбінат», ПВКФ «Стимул», [PERSON] права власності на будівлі і споруди за адресою: [ADDRESS] . Набута відповідачами нежитлова будівля, будучи згідно із статтею 181 ЦК Украйни нерухомим майном (об`єктом, розташованим на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без її знецінення та зміни її призначення), є органічно і нерозривно пов`язаною з цією земельною ділянкою. Тому визнання за відповідачем права власності на будівлю автоматично призвело до фактичного набуття відповідачем і майнових прав володіння і користування земельною ділянкою, на якій розташована ця будівля. Відсутність укладеного договору оренди земельної ділянки має фактичним наслідком набуття відповідачами володіння і користування чужою земельною ділянкою без відповідної грошової компенсації. В результаті відбулося збереження (заощадження) відповідачем належних до сплати за таке володіння і користування коштів у вигляді орендної плати. По-друге, правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні. Передача прав володіння і користування земельною ділянкою згідно із статтею 206 ЗК України, п.п.14.1.136 п. 14.1. статті14 ПК України здійснюється за плату, що має вноситися на користь позивача на підставі договору оренди земельної ділянки. Правові підстави для одержання відповідачами прав володіння і користування земельною ділянкою безоплатно в даному випадку відсутні. Так само відсутні правові підстави для ненарахування, несплати орендної плати за землю. По-третє, відповідачі зберегли майно саме за рахунок позивача. У відповідності до положень пункту "а" частини другої статті 83 ЗК України спірна земельна ділянка належить територіальній громаді міста на праві комунальної власності. Згідно статті 206 ЗК України, п.п.14.1.136 п.14.1. статті 14 ПК України власником майна фактично збереженого відповідачем (коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою) також є територіальна громада міста в особі позивача. Таким чином, збереження (заощадження) відповідачем коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою призвело до збільшення (накопичення) цих коштів у відповідача за рахунок їх неодержання позивачем. Кваліфікація спірних правовідносин як зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави означає необхідність застосування норм передбачених статтями 1212-1214 ЦК України правових наслідків дій/бездіяльності відповідача у вигляді збереження (заощадження) у себе відповідних сум орендної плати. За допомогою цих норм, навіть за відсутності ознак делікту, тобто при умові правомірної поведінки відповідача у спірних правовідносинах, досягається відновлення справедливої рівноваги між правами та охоронюваними законом інтересами сторін спору, що випливають з принципу платності користування землею. Так, пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини «Федоренко проти України» від 03.06.2006 визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності. У даних правовідносинах неотримані Білгород-Дністровською міською радою кошти від оренди землі підпадають під визначення Європейським судом з прав людини «виправданого очікування» щодо отримання можливості ефективного використання права комунальної власності територіальної громади міста. Отже, норми статей 1212-1214 ЦК України регламентують кондикційне зобов`язання, яке виникає з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави. Тобто, до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними (висновок, сформульований Верховним Судом у постанові від 28.02.2020 у справі № 913/169/18). Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна. Стаття 1212 ЦК України досить широко визначає підстави виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави. За змістом пункту 4 частини третьої статті 1212 ЦК України положення глави 83 ЦК застосовується також до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. З урахуванням викладеного, до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України. Вказаний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.02.2020 у справі №913/169/18, від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17, постановах Верховного Суду від 14.01.2019 у справі № 912/1188/17, від 21.01.2019 у справі № 902/794/17, від 04.02.2019 у справі № 922/3409/17 а також у постановах Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі № 922/1008/15, від 07.12.2016 у справі № 922/1009/15, від 12.04.2017 у справах № 922/207/15 і № 922/5468/14. Окрім того, у справах про стягнення на користь органів місцевого самоврядування безпідставно збережених коштів за користування землею без договору оренди необхідна наявність земельної ділянки як об`єкта цивільних прав у розумінні та визначенні земельного законодавства, а також обґрунтованість розрахунку стягуваної суми (збереженого землекористувачем за рахунок територіальної громади майна (коштів)), основою для визначення розміру якої для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, оформлена як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду віл 04.03.2021 у справі № 922/3463/19, від 08.10.2019 у справі № 904/4737/18, від11.09.2019 у справі № 922/393/18, від 13.02.2019 у справі № 922/392/18, від 07.02.2019у справі № 922/3639/17, від 06.02.2018 у справі № 923/921/17. Спірна земельна ділянка є об`єктом комунальної власності, яка, зважаючи на вимоги статей 123, 124 Земельного кодексу України, може використовуватись лише на підставі та умовах договору оренди. Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Так, абзацом 3 частини 2 статті 13 Закону України «Про оцінку землі» встановлено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки, зокрема, комунальної власності. Відповідно до вимог статті 271 Податкового кодексу України, базою оподаткування, зокрема, є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом. Згідно з абзацом 1 пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Частиною 2 статті 20 Закону України «Про оцінку землі» визначено, що дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. Позивачем проведено\~розрахунок суми\~збитків,\~заподіяних міській\~раді землекористувачами\~відповідачами 1-3\~внаслідок використання\~земельної ділянки без правовстановлюючих документів. Згідно із розрахунком сума збитків становить: 1) завданих ПАТ «Білгород-Дністровський хладокомбінат» - 25\~758 грн 22 коп. (розмір частки у вересні-жовтні 2021 року 1; розмір частки із листопада 2021 року по лютий 2024 року - 15/100); завданих ПВКФ «Стимул» - 66\~350 грн 10 коп. (розмір частки із листопада 2021 року по лютий 2024 року - 54/100); завданих [PERSON] - 38\~090 грн 22 коп. (розмір частки із листопада 2021 року по лютий 2024 року - 31/100). Сума безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою, заявлена до стягнення із відповідача, обчислена, виходячи з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, із застосуванням коефіцієнта індексації та враховуючи площу земельної ділянки. Враховуючи вище наведене, суд дійшов висновку, що факти викладені позивачем у позовній заяві знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, не викликають сумнів у суду та вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі. 5. Розподіл судових витрат. У частині першій статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено повністю, тому судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідачів (по 894 грн 70 коп. з кожного).

Outcome: approved