Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, посилаючись на те, що підприємство «Полтаватеплоенерго» надавало послуги з централізованого теплопостачання в квартиру відповідача за адресою: [ADDRESS] . Покладені законодавством зобов`язання щодо оплати послуг з теплопостачання відповідач не виконувала належним чином, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 31719,84 гривень. Просили стягнути з відповідача суму заборгованості. Відповідно до ч. 2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду від 18.01.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження. 10.02.2022 року від представника відповідача надійшов відзив, в обґрунтуванні якого вказував, що позивачем проведено нарахування послуг з опалення квартири [ADDRESS] арифметично невірно. Відповідач була власником квартири [ADDRESS] за адресою з 26 жовтня 2020 року по 19 серпня 2021 року. Позивачем нарахована заборгованість відповідачу за час, коли вона не була власником квартири. Тому тягар утримання квартири [ADDRESS] у вигляді оплати вартості послуг теплопостачання повинні нести інші власники квартири [ADDRESS] в період 01.02.2018р. по 25.10.2020р. і з 20.08.2021р. Отже у відповідача відсутній обов?язок отримувати та сплачувати вартість послуг теплопостачання за час, коли квартира не перебувала у його власності в період 01.02.2018р. по 25.10.2020р. і з 20.08.2021р. Щодо оплати послуг теплопостачання з 26.10.2020р. по 19.08.2021р., коли відповідач був власником квартири [ADDRESS] , матеріали справи не містять доказів того, що позивач оформлював та надавав/направляв відповідачу рахунки на оплату спожитих послуг з опалення квартири в період з 26.10.2020р. по 19.08.2021р. Тому відповідач не був обізнаний про щомісячні суми нарахованої вартості послуг з опалення квартири та реквізитів позивача, на які слід сплачувати кошти. Внаслідок відсутності з вини позивача рахунків на оплату послуг з опалення/теплопостачання у відповідача не виникло зобов`язання по сплатити грошей, а позивач не набув права вимагати від відповідача виконання його обов`язку. 28.02.2022 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в обгрунутуванні вказувала, що підприємство надає послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в квартиру [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , що повністю підтверджується матеріалами справи, зокрема, копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (в матеріалах справи). У відповідності до статей 322, 317 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Таким чином, в розумінні норм Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відповідач [PERSON] є споживачем послуг, що надаються підприємством для забезпечення належного санітарного стану квартири [ADDRESS] . Що стосується заперечень відповідача щодо відсутності правових підстав для стягнення з неї заборгованості за період з 01.02.2018 по 25.10.2020 та з 20.08.2021, слід зазначити, що ні відповідачем, ні її представником в підтвердження викладених у відзиві заперечень не надано жодного письмового документа (доказу), що спростовує викладені в позові обставини. Таким чином, [PERSON] ухилилася від надання до суду копії договору купівлі-продажу від 26 жовтня 2020 року, який є важливим доказом для встановлення обставин, що мають вагоме значення для справи, зокрема, щодо належності квартири [ADDRESS] до 25 жовтня 2020 року іншій - не встановленій особі. Такі дії відповідача не сприяють повному та об`єктивному вирішенню спору, оскільки встановлення кола відповідачів та відповідальність за невиконання ними зобов`язань по оплаті за послуги теплопостачання є невід`ємною частиною розгляду справи по суті. Також слід зазначити, що надана до суду копія договору купівлі-продажу від 26 жовтня 2020 року сприятиме з`ясуванню викладених у ньому умов, зокрема, домовленості між сторонами щодо погашення заборгованості, що існувала на момент його укладення. 09.12.2022 року до суду надійшло клопотання від представника позивача про залучення до участі у справі в якості співвідповідача [PERSON] . 08.04.2023 року ухвалою суду залучено [PERSON] до участі у справі в якості співвідповідача. 01.07.2024 року на до суду надійшло уточнення позовної заяви, де просили суд стягнути з [PERSON] [INFO] на користь ПОКВПТ «Полтаватеплоенерго» заборгованість за послуги теплопостачання за адресою: [ADDRESS] за період з 01.10.2020 по 01.10.2021 в розмірі 8208,83 грн., індекс інфляції в сумі 382,67 грн., 3 % річних в сумі 147, 81 грн. Стягнути з [PERSON] на користь ПОКВПТ «Полтаватеплоенерго» заборгованість за послуги теплопостачання за адресою: [ADDRESS] за період з 01.02.2018 по 01.10.2020 в розмірі 18 814,05 грн., індекс інфляції в сумі 4,63 грн., 3 % річних в сумі 1517,42 грн. Стягнути судовий збір із відповідачів. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 25 Закону України "Про теплопостачання", у разі несвоєчасної сплати платежів за споживання теплової енергії споживач сплачує пеню за встановленими законодавством або договором розмірами. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Згідно п. п. 17, 18 постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення", послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць, плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до п. 30 вказаних Правил споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , які є споживачами послуг Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго», не оплатили в повному обсязі надані послуги у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки доведеним є факт ухилення відповідачів від виконання грошового зобов`язання. В зв`язку із задоволенням позову Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь позивача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору за подання цього позову в розмірі 2270 гривень 00 коп. (а.с. 1). На підставі викладеного, ст. 25 Закону України "Про теплопостачання",

Outcome: approved