Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-08 00:00:00

28.05.2024 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про позбавлення її батьківських прав щодо неповнолітньої [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що він перебував у шлюбі з відповідачкою, від якого у них народилося двоє дітей. Стверджує, що за рішенням суду місце проживання дітей було визначено з відповідачкою, так як між подружжям було укладено нотаріально посвідчений договір від 16.03.2018 про визначення місця проживання дітей та участь у їх вихованні та утриманні, однак 18.08.2022 між ними було укладено новий нотаріально посвідчений договір про участь у вихованні та сплату аліментів на дитину, у зв`язку з виїздом відповідачки на постійне місце проживання до Єгипту, де серед іншого визначено, що діти проживатимуть з батьком. Зазначає, що з вересня 2022 року діти проживають з ним, відповідачка ніякої участі у вихованні дітей не приймає, матеріальної допомоги не надає, тобто свідомо самоусунулася від виконання батьківських обов`язків. 04.07.2024 від представника відповідачки адвоката Німець О.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідачка дійсно проживає в Єгипті, однак неодноразово намагалася домовитися з позивачем про виїзд дітей за кордон, щоправда останній такої згоди не надає, тому спілкування з дітьми відбувається онлайн. Стверджує, що протягом 2023 року відповідачка хворіла, а потім народила дитину від іншого чоловіка. Дійсно знаходиться в Єгипті більшу частину часу, однак наразі повернулася в Україну до своїх дітей. Крім цього стверджує, що відповідачка бере активу участь у житті дітей, цікавиться їх життям, купує подарунки, перераховує грошові кошти. З огляду на вищевказане просить відмовити у задоволенні позову, так як твердження позивача щодо невиконання відповідачкою батьківських обов`язків неправдиве. 13.06.2024 від органу опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради надійшов висновок від 06.06.2024 №442/17/01-19, за яким визначено за недоцільне позбавлення відповідачки батьківських прав щодо дітей. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, відповідачка та її представник, а також представник третьої особи [PERSON] - заперечили щодо їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позицію сторін, надавши оцінку зібраним у справі доказам, суд приходить до наступного висновку. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з 08.12.2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них народились неповнолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Неповнолітня [PERSON] , [INFO] зареєстрована виконкомом Кальницької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 21.04.2008, та в книзі реєстрації народжень зроблено актовий запис за № 06 від 21.04.2008 року. Неповнолітній [PERSON] , [INFO] зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 29.01.2010, та в книзі реєстрації народжень зроблено актовий запис за № 120 від 29.01.2010. Шлюб між батьками дитини було розірвано, що підтверджується копією рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.04.2019 по справі № 308/1780/19. 18.08.2022 між батьками дітей було укладено та нотаріально посвідчено договір про участь у вихованні та сплату аліментів на дитину. Згідно з договору, батьки, за попередньою домовленістю між собою, встановили наступний режим проживання власних дітей: за спільною згодою батьків, до досягнення ними вісімнадцятирічного віку, неповнолітні [PERSON] та [PERSON] будуть спільно проживати разом з батьком [PERSON] за фактичною адресою його проживання: [ADDRESS] . Нотаріусом роз`яснено батькам положення ч. З ст. 160 Сімейного кодексу України. У випадку зміни місця проживання дітей, той з батьків, з ким проживають діти зобов`язується повідомляти другого з батьків про нове місце проживання дітей протягом семи календарних днів. Батьки, за попередньою домовленістю, встановили, що мати має право проводити час з дітьми - [PERSON] та [PERSON] . Мати має право забирати дітей для спільних прогулянок, в тому числі без участі та нагляду батька. Батьки не чинитимуть перешкод у спілкуванні дітей з дідусями, бабусями, іншими членами сім`ї та родичами. Інші питання виховання дітей вирішуватимуться між батьками, виходячи з інтересів дітей, принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно з копії довідки про навчання від 22.04.2024 № 193 [PERSON] є ученицею 10-Б класу Ужгородського ліцею №15. Відповідно до характеристики від 22.04.2024 учениця навчається в даному навчальному закладі з першого класу. Зарекомендувала себе як відповідальна учениця. Навчальний матеріал засвоїла на середньому рівні, однак навчається не в повну міру своїх можливостей. Під час уроків активна, на зауваження вчителя реагує, намагається виправити недоліки. Вміє висловити власну думку і завжди аргументовано її доводить. Мар`яна самостійна, спокійна. Доброзичлива. Емоційно врівноважена, відповідальна, неконфліктна. Бере активну участь у громадському житті класу. Користується заслуженим авторитетом серед однокласників. З повагою ставиться до вчителів та учнів. Доручення класного керівника виконує беззаперечно. Батько, [PERSON] , відповідально ставиться до виховання та навчання дитини. Постійно відвідує батьківські збори, підгримує зв`язок з класним керівником. Згідно з довідкою від 22.04.2024 №194 [PERSON] є учнем 8-А класу Ужгородського ліцею №15. Згідно з характеристикою від 22.04.2024 [PERSON] навчається в даному ліцеї з першого класу. За час навчання зарекомендував себе як дисциплінований учень. Має навчальні досягнення достатнього та середнього рівня. Навчається в повну міру своїх можливостей. Має довільну зорову, слухову, механічну пам`ять. Запам`ятовує учбовий матеріал. Виявляє логічне, образне, творче мислення. Має здібності до вивчення предметів природничо-математичного циклу. На уроках завжди уважний, не систематично виконує домашні завдання. Має добрий загальний розвиток. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно. Бере активну участь у громадському житті ліцею та класу. Крістіан веселий, товариський, стриманий, дисциплінований, самостійний, не піддається чужому впливу. Користується повагою серед однокласників. Має багато друзів, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Батько приділяє належну увагу вихованню. Постійно підтримує зв`язок з ліцеєм та класним керівником. Систематично відвідує батьківські збори. Згідно з характеристикою гравця [PERSON] Академія футболу «Минай» від 23.04.2024 останній дуже елегантний гравець із якісним балансом у своїй грі. Відмінна техніка, хороше бачення поля та його проходження. Може грати конструктивно навіть у складних ситуаціях та під тиском. Вміло підтримує атаку, може грати в один дотик і небезпечний у завершальній стадії. У нього дуже спокійний характер, і він ніколи не панікує. Проживає з батьком, мати за кордоном вже декілька років. Всі фінансові та організаційні питання, а саме - виїзди на ігри, тренування та турніри, а також купівля спортивного екіпірування - це все забезпечує батько, [PERSON] . Листом від 01.05.2023 про відсутність заперечень щодо переходу у ФК «Минай» підтверджується, що неповнолітній [PERSON] займався в ГО «Дитяча-Юнацька школа футболу «Зінедін» та позитивною характеристикою гравця. Згідно з довідки Комунального некомерційного підприємства «Ужгородський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 23.04.2024 № 308/7 [PERSON] регулярно звертався з дитиною [PERSON] по питаннях профілактики та лікування протягом останніх 2-х років. У відповідності до довідки Комунального некомерційного підприємства «Ужгородський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 23.04.2024 № 307/7 [PERSON] регулярно звертався з дитиною [PERSON] по питаннях профілактики та лікування протягом останніх 2-х років. З довідки про реєстрацію місця проживання та витягу з реєстру територіальної громади видно, що зареєстроване місце проживання дітей значиться за адресою [ADDRESS] . Згідно з акту про проживання осіб без реєстрації від 23.04.2024 [PERSON] , 2008 р.н. та [PERSON] , 2010 р.н. проживають без реєстрації за адресою [ADDRESS] , з вересня 2022 року і по даний час. Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна від 04.11.2016 за №72328790 стверджується, що об`єкт нерухомості за адресою [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] , яка згідно зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] (повторно) є матір`ю позивача. Відповідно до характеристики від 22.04.2024, наданої головою ОСББ «Тлехаса,20,22», [PERSON] , [INFO] з жовтня 2018 р. проживає за адресою [ADDRESS] , де мешкає по теперішній час зі своїми дітьми: донькою [PERSON] [INFO] та сином [PERSON] [INFO] . З вересня 2022 року виховує дітей без дружини. [PERSON] зареєстрований за фактичним місцем проживання. [PERSON] відповідальний, врівноважений, активний, енергійний, товариський із сусідами ї в під`їзді. Швидко адаптується до нових умов, легко сходиться з людьми, не відмовляє в допомозі діяльності ОСББ. Не порушує дисципліну в будинку, вчасно сплачує рахунки виставлені на утримання будинку та надані комунальні послуги. У спілкуванні з мешканцями будинку ввічливий, доброзичливий. У відповідності до довідки Комунального некомерційного підприємства «Ужгородський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 22.04.2024 №306/7 позивач соматично здоровий, за довідкою з КНП «Ужгородська міська поліклініка» Ужгородської міської ради» від 22.04.2024 на обліку у нарколога і психіатра не перебуває. Свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю №21/793 від 05.10.2012 та посвідченням стверджується, що позивач є адвокатом. З довідки регіонального центру з надання БПД від 22.04.2024 №007/01-16/15 видно, що позивач як адвокат надає безоплатну правову допомогу на постійній основі за контрактом, за характеристикою з Центру позитивно характеризується. З довідки-характеристики, виданою Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області від 23.04.2024 №7369/106/25/5-2024 позивач за м/п позитивно характеризується, проживає з дітьми., раніше не судимий. Випискою з Єдиного державного реєстру ЮО та ФОП позивач є ФОП за видом економічної діяльності - право. Дохід ФОП [PERSON] за довідкою ГУ ДПС України в Закарпатській області від 25.04.2024 за 2022 р. становив 330113, 64 грн., за 2023 р. - 166037, 54 грн., заборгованості зі сплати податків немає. До позовної заяви додано письмові пояснення сусідів позивача від 01.05.2024, а саме [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які зазначили, що позивач самостійно виховує та матеріально забезпечує дітей. Аналогічні пояснення надані матір`ю позивача - [PERSON] , а також тренером АФ «Минай». З платіжних інструкцій ПриватБанк видно, що протягом 2023-2024 років відповідачка здійснювала перерахунок грошових коштів на карткові рахунки дітей. Означене стверджується також випискою про рух коштів на карткових рахунках дітей., наданих стороною відповідача заявою від 09.08.2024. В судовому засіданні від 09.08.2024 було допитано свідків: Свідок [PERSON] вказала, що знає родину [PERSON] з 2017 року. Їй відомо, що з 2022 року діти [PERSON] та [PERSON] проживають з батьком і знаходяться на його утриманні. З мамою [PERSON] діти знаходяться тоді, коли вона приїздить до України. Свідок [PERSON] вказала, що [PERSON] є її племінницею. Коли [PERSON] поїхала працювати в Єгипет, то [PERSON] не дозволив їй взяти дітей з собою і тому наразі діти проживають разом із батьком. Коли [PERSON] приїздить в Україну, то діти живуть разом із нею, а коли за кордоном, то щодня зв`язується з дітьми телефоном. Їй відомо, що [PERSON] оплачує [PERSON] кошти на утримання дітей, завжди відшкодовує батькові половину витрат на придбання речей для дітей. [PERSON] любить своїх дітей, піклується про них, забезпечує їх матеріально. В свою чергу діти дуже люблять свою маму та прив`язані до неї. Свідок [PERSON] вказала, що знає [PERSON] понад 6 років. Для того, щоб утримувати дітей [PERSON] працювала на двох роботах. Коли [PERSON] приїжджає до України, то діти знаходяться разом з нею. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є двоюрідною сестрою [PERSON] . Знає її як гарну маму, яка любить своїх дітей і піклується про них. Коли [PERSON] не в Україні, то вона кожного дня спілкується з дітьми телефоном, а коли приїздить в Україну, то діти живуть з нею. Діти її люблять. [PERSON] піклується про своїх дітей, надає кошти на їх утримання, купує дітям подарунки. Її донька [PERSON] займається спортом і усі її поїздки та тренування оплачувала [PERSON] . В той період коли [PERSON] знаходилась за кордоном, то через неї передавала дітям подарунки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він живе по сусідству з [PERSON] . Йому відомо, що разом із [PERSON] , з початку війни, проживають діти, які знаходяться на його утриманні. [PERSON] піклується про дітей, забезпечує їх матеріально. Останнім часом він не бачив [PERSON] . В судовому засіданні неповнолітні діти, а саме неповнолітня [PERSON] , [INFO] та неповнолітній [PERSON] , [INFO] категорично заперечували щодо позбавлення їх мами батьківських прав. Стверджували, що в той час, коли мама знаходилась за кордоном, то була з ними постійно на зв`язку, а коли приїжджає в Україну, то вони живуть з мамою. Крім того пояснювали, що мама постійно підтримує їх матеріально. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради у висновку від 06.06.2024 №442/17/01-19 вважає за недоцільне позбавлення відповідачки батьківських прав щодо дітей. У вказаному висновку серед іншого вказано, що 17.05.2024 на електронну адресу Служби у справах дітей Ужгородської міської ради надійшла заява від гр. [PERSON] з поясненням причини її відсутності на засіданні комісії 21.05.2024, на якій розглядалось питання позбавлення її батьківських прав щодо неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . [PERSON] наразі проживає в Єгипті. В заяві зазначено, що вона не мала змоги бути присутньою на засіданні через те, що в її новонародженої дитини досі немає паспорта, тому вона не може в зазначений термін приїхати в Україну. Сплачено кошти за швидку доставку паспорта, але він ще не доставлений до дипломатичної установи, що підтверджується квитанцією про сплату за послуги доставки та відповідною копією про стан оформлення паспорту. Також, в заяві [PERSON] вказує, що через вагітність та погане самопочуття, протягом року не могла приїхати в Україну. Пологи були передчасними та дитина народилась з малою вагою, тому необхідно було довго доглядати за новонародженою дитиною. [PERSON] зазначає, що протягом всього періоду не припиняє спілкування з неповнолітніми дітьми, допомагає матеріально та цікавиться всім, що відбувається в їхньому житті. Дітей завади хотіла забрати з собою, але їх батько робить перешкоди для цього. На прохання надати дозвіл на виїзд дітей за кордон хоча б на канікули або під час карантинів ( всі витрати на себе готова брати мати), батько дітей відмовив. Наразі [PERSON] працевлаштована та має власну справу - школу, де діти навчаються за українською програмою «Оптіма-НУШ», тож зазначає, що в її дітей проблем з навчанням, на час перебування з нею, не виникало б. [PERSON] наголошує, що безмежно любить та постійно піклується про своїх неповнолітніх дітей. Також в заяві вказує, що у 2023 році на літніх канікулах перебувала в Україні та разом з дітьми була в санаторії « [PERSON] » з метою оздоровлення дітей. За приписами ч. 1 ст. 76, ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий ч. 1 ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (ч. 1 ст. 155 СК України). Згідно зі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцять років. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). При цьому з огляду на тлумачення ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Згідно з абзацу другого п. 16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Під час вирішення такої категорії спорів судам необхідно мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайній спосіб впливу та захисту прав дитини. Вказаний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 17 червня 2021 року у справі № 466/9380/17 (провадження № 61-2175св20). Верховний Суд у постанові від 6 жовтня 2021 року у справі № 320/5094/19 (провадження № 61-7357св21) звернув увагу, що особистісні непорозуміння між батьками не можуть бути підставою для позбавлення батьківських прав, оскільки у рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинне мати першочергове значення і переважати над інтересами батьків. В ході судового розгляду встановлено, що мати дітей - відповідачка, попри проживання за кордоном з вересня 2022 року й створення сім`ї з іноземцем, періодично навідується в Україну для особистих зустрічей з дітьми, а в період перебування за кордоном регулярно перебуває в контакті з дітьми, спілкується з такими онлайн за допомогою месенджерів, цікавиться їх шкільним та позашкільним життям, систематично сплачує аліменти та здійснює перерахунок грошових коштів на особисті потреби дітей. Окрім цього судом заслухано думку дітей, які категорично заперечили щодо позбавлення їх матері батьківських прав, зазначили, що мати постійно спілкується з ними, цікавиться їх життям, матеріально їх забезпечує. Вказане у своїй сукупності свідчить про те, що твердження позивача про неналежне виконання батьківських обов`язків відповідачкою не знайшло своє підтвердження. При цьому перебування відповідачки за кордоном, попри регулярний контакт з дітьми за допомогою засобів онлайн зв`язку, не може бути розцінене судом як ухилення від виконання її обов`язків по вихованню дітей. У ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав та свобод людини та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58). У рішенні від 16.07.2015 року справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Оцінюючи процес вирішення питання про встановлення опіки, який завершився рішенням про роз`єднання сім`ї, суд повинен, зокрема, переконатися, чи ґрунтуються висновки національних органів на достатній доказовій базі (яка, за потреби, може включати показання свідків, висновки компетентних органів, психологічні та інші експертні висновки та медичні довідки) (рішення Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Савіни проти України», заява № 39948/06). У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року у справі «Хант проти України» Суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Суд, вирішуючи цей спір, на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, а також пояснення учасників процесу, судом не виявлено обставин, які б свідчили про свідоме нехтування відповідачкою своїм обов`язком по вихованню дітей, а відтак не встановлено обставин для застосування такого крайнього заходу впливу, як позбавлення батьківських прав. Найкращим інтересам дітей в даному випадку відповідатиме збереження родинних сімейних зв`язків з обома батьками. З огляду на вказане в позові слід відмовити.

Outcome: dismissed