Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

В квітні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за договором позики. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 13.01.2021 року відповідач [PERSON] позичив у нього кошти в сумі 100000грн., які зобов`язувався повернути до 13.04.2021 року. На підтвердження відносин, що випливають з договору позики, відповідачем було власноручно написано розписку. Проте до цього часу відповідач не виконав взятих на себе грошових зобов`язань та ухиляється від їх виконання, хоча він неодноразово спілкувався з ним з приводу повернення коштів. Таким чином, між сторонами була дотримана форма договору позики, який оформлено розпискою, чим посвідчено передання позивачем відповідачеві коштів в розмірі 100000 гривень 13.01.2021 року. Відповідно до боргової розписки від 13.01.2021 року відповідач зобов`язувався повернути йому борг в сумі 100000 грн. у строк до 13.04.2021 року. Та обставина, що оригінал розписки і досі перебуває у нього свідчить про те, що відповідач не виконав свої зобов`язання та не повернув йому, свій борг. Із змісту укладеного між сторонами договору позики (боргової розписки) вбачається, що сторонами невизначено розмір процентів за користування грошима. За таких обставин, відповідно до положень ст.1048 ЦК України розмір відсотків слід обраховувати виходячи із розміру облікової ставки НБУ. Проценти за позикою від 13.01.2021р. складають 8743,85грн., а саме: (100000 х 6): 365 днів х 50 днів = 821,92; ( 100000 х 6,5) : 365 днів х 42 дня = 747,95; ( 100000 х 7,5) : 365 днів х 98 днів = 2013,7; ( 100000 х 8): 365 днів х 49 днів = 1073,97; ( 100000 х 8,5): 365 днів х 91 день = 2119,18; \~ \~ \~ \~( 100000 х 9) : 365 днів х 42 дня = 1035,62; ( 100000 х 10): 365 днів х 34 дня = 931,51. Відповідно до ч. 1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Так, розмір боргу відповідача згідно розписки від 13.01.2021року станом на граничний день його повернення - 13.04.2021р., складав 100000 грн.. Заподіяні йому в результаті прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання збитки внаслідок інфляції становлять 8134,29грн. за період з квітня 2021 року по 23.02.2022 року, розмір трьох процентів річних від простроченої суми 100000 грн. за період з 14.04.2021 року (перший день прострочки) по 23.02.2022 року (до 24.02.2022р. часу впровадження воєнного стану) складає 2597,26 грн. (100000грн. (сума боргу) х 3 % х 316 днів / 365 ( кількість днів) = 2597,26 грн.). Таким чином, в загальній сумі стягненню з відповідача на його користь підлягають грошові кошти в розмірі 119475,4 грн., а саме: 100000 + 8743,85 + 8134,29 + 2597,26. З врахуванням наведеного, позивач просить стягнути з відповідача 119475,40 грн. заборгованості за договором позики та 1211,20грн. судового збору. В судове засідання позивач не з`явився, в позовній заяві просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги задовільнити в повному об`ємі, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.01.2021 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, згідно якого останній отримав від [PERSON] в борг грошові кошти в сумі 100000грн., які зобов`язався повернути до 13.04.2021р. Факт отримання грошових коштів [PERSON] підтверджується борговою розпискою від 13.01.2021 року. До 13.04.2021 р. та після звернення [PERSON] до суду з позовом про стягнення коштів, [PERSON] не повернув позивачу кошти. Стаття 526 Цивільного кодексу України\~(далі\~ЦК України) визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За\~ст.1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем грошової суми або визначеної кількості речей. Розписка, підписана відповідачем, є саме таким документом. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Як передбачено ч.1\~ст.1049 ЦК України,\~\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.1\~ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем проведено нарахування процентів на суму заборгованості 100000грн. відповідно до ст.1048 ЦК України, виходячи з розміру облікової ставки Національного банку України, в сумі 8743,85грн. починаючи з 14.01.2021р.. Також, у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання відповідачем, у позивача виникло право на стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних відповідно до частини другої статті 625 ЦК України Згідно розрахунку позивача загальний розмір інфляційних витрат становить 8134,29грн. за період з квітня 2021 року по 23.02.2022 року, розмір трьох процентів річних від простроченої суми 100000 грн. за період з 14.04.2021 року (перший день прострочки) по 23.02.2022 року (до 24.02.2022р. часу впровадження воєнного стану) складає 2597,26 грн. (100000грн. (сума боргу) х 3 % х 316 днів / 365 ( кількість днів) = 2597,26 грн.), з якими суд погоджується. Стороною відповідача не було подано суду свого розрахунку, який би спростовував розрахунок заборгованості поданий позивачем. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача, слід стягнути 100000грн. заборгованості за договором позики, проценти в сумі - 8743,85грн., 3% річних у розмірі - 2597,26 грн., інфляційні витрати у розмірі - 8134,29грн.. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 1211,20\~грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved