Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-23 00:00:00

стислий виклад позицій заявника та заінтересованих осіб. До суду звернувся заявник [PERSON] з заявою, у якій просить прийняти рішення про усиновлення ним малолітнього [PERSON] , [INFO] та внести відповідні зміни до актового запису про його народження. В обґрунтування заяви заявник зазначив, що 18.04.2024 між ним та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради, актовий запис №73 та на даний час вони проживають однією сім`єю. [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який з часу їх одруження проживає разом із ними та перебуває на їх повному утриманні. До [PERSON] він відноситься, як до свого сина, а він сприймає його, як батька. Заявник займається його вихованням, матеріально утримує, забезпечує стабільні і гармонійні умови його життя, вважає, що є та буде для нього добрим і люблячим батьком, має усі можливості та підстави для його усиновлення та повноцінного виховання. Зокрема, на даний час він є військовослужбовцем та має стабільний заробіток, здоровий та протипоказань за станом здоров`я щодо усиновлення не має. Також він має постійне місце проживання та сталі соціальні зв`язки. В будинку в [ADDRESS] , у якому він проживає разом з сім`єю створені належні умови проживання, є усі необхідні умови для догляду, виховання та розвитку дитини. Батьківських прав заявник не позбавлявся та до кримінальної відповідальності не притягувався, протипоказань щодо усиновлення дитини не має. Зі станом здоров`я дитини обізнаний, йому відомі правові умови, права та обов`язки, що виникають внаслідок усиновлення, оформлення усиновлення не має за мету будь-якої матеріальної чи іншої вигоди. Мати малолітнього [PERSON] , а саме дружина заявника [PERSON] надала письмову, нотаріально посвідчену згоду на усиновлення заявником її сина. Батько [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 18.12.2023 (справа 930/2209/23) позбавлений батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] . Рух справи, позиція суду. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.06.2024 справу передано на розгляд судді Гуцолу М.П. Ухвалою суду від 26.06.2024 вказану заяву залишено без руху та заявнику надано десятиденний термін для усунення вказаних в ухвалі суду недоліків. 01.07.2024 заявником недоліки заяви усунуто. Ухвалою Погребищенського районного суду Вінницької області від 01.07.2024 відкрито провадження у справі. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, оскільки він є військовослужбовцем. Наполягав на задоволенні заявлених вимог (а.с. 46). Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги визнала (а.с. 43). Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Погребищенської міської ради у судове засідання не з`явилася, просила розгляд справи проводити у її відсутності, при вирішенні питання покладалася на розсуд суду. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Розглянувши матеріали справи, дослідивши у сукупності надані докази, суд дійшов наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом. У справі, що розглядається судом встановлено, що [INFO] у с. Сніжна Погребищенського району Вінницької області народився [PERSON] , матір`ю якого є [PERSON] ,а батьком- [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00042545859 прізвище [PERSON] до реєстрації шлюбу було [PERSON] (а.с. 45). Батько [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 18.12.2023 (справа 930/2209/23) позбавлений батьківських прав відносно малолітнього сина (а.с. 11-12). 18.04.2024 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради, актовий запис №73. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (а.с. 9). Дитина [PERSON] проживає однією сім`єю з заявником та матір`ю в будинку за адресою: [ADDRESS] . Крім них у будинку проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ,що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов, затвердженого начальником служби у справах дітей Мединською О.В. 18.06.2024. Будинок, де проживає сім`я має 4 житлові кімнати. Санітарно-гігієнічні умови в будинку сім`ї [PERSON] задовільні, в сім`ї створено належні умови для проживання, розвитку та виховання дитини (а.с. 15). Заявник [PERSON] є військовослужбовцем та має стабільний заробіток, здоровий та протипоказань за станом здоров`я щодо усиновлення не має (а.с. 13, 25-29). Психіатричних та наркологічних протипоказань для усиновлення дитини заявник не має. Згідно з витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ВР-002541207, заявник [PERSON] станом на 17.04.2024 до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 16). Відтак, заявник [PERSON] може бути усиновлювачем. Вимоги ст. 217 СК України виконані, оскільки мати дитини - [PERSON] надала нотаріально посвідчену заяву на усиновлення її сина [PERSON] , [INFO] , її чоловіком [PERSON] (а.с. 14). Про стан здоров`я дитини заявник обізнаний, на підтвердження чого надав довідку медичного закладу від 28.06.2024 (а.с. 30). Згідно з висновком виконавчого комітету Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області №02-09/1876 від 20.06.2024 усиновлення [PERSON] малолітнього [PERSON] , [INFO] є доцільним і таким, що відповідає якнайкращим інтересам дитини (а.с. 17). Суд вважає висновок виконавчого комітету Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області обґрунтованим і таким, що не суперечить інтересам малолітньої дитини [PERSON] . Таким чином, судом встановлено, що заявник [PERSON] може бути усиновлювачем, а малолітня дитина [PERSON] може бути усиновленим, а також, що усиновлення малолітньої дитини [PERSON] заявником є доцільним та відповідає інтересам дитини. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, зокрема: копією паспорта, РНОКПП [PERSON] , копією витягу з реєстру територіальної громади про місце його проживання, копією паспорта [PERSON] , копією свідоцтва про шлюб, копією свідоцтва про народження, копією рішення Немирівського районного суду від 18.12.2023 про позбавлення батьківських прав у справі №930/2209/23, копією висновку про стан здоров`я [PERSON] , заявою [PERSON] від 04.06.2024 про дозвіл на усиновлення [PERSON] її малолітнього сина; актом обстеження житлово-побутових умов, витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності на наявності судимості» ВР-001681468; висновком виконавчого комітету Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області №02-09/1876 від 20.06.2024; довідкою форми ОК-5 про доходи [PERSON] , копією посвідчення УБД. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України, Конвенцією про права дитини, СК України, ЦПК України, ЗУ "Про охорону дитинства", відповідно до яких усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, і усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ст.51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У преамбулі Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991, і є частиною національного законодавства України, визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Згідно статтей 3, 18 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст.21 Конвенції про права дитини, держави-учасниці, які визнають і/чи дозволяють існування системи усиновлення, забезпечують, щоб найкращі інтереси дитини враховувалися в першочерговому порядку, і вони: а) забезпечують, щоб усиновлення дитини дозволяли лише компетентні власті, які визначають згідно з застосовуваним законом і процедурами та на підставі всієї інформації, що має відношення до справи і достовірна, що усиновлення допустимо з огляду на статус дитини щодо батьків, родичів і законних опікунів і що, якщо потрібно, зацікавлені особи дали свою усвідомлену згоду на усиновлення та на підставі такої консультації, яка може бути необхідною. Згідно з положеннями ст.24 ЗУ "Про охорону дитинства", усиновлення допускається виключно в інтересах дитини відповідно до закону. Усиновлення (удочеріння) є оформлена спеціальним юридичним актом (рішенням суду) передача на виховання в сім`ю неповнолітньої дитини на правах сина чи дочки. Статтею 207 СК України встановлено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, і усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ч.1 ст.208 СК України, усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу). Усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років (ч.ч.1,2 ст.211 СК України). Усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Згода батьків на усиновлення може бути надана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Мати, батько дитини мають право відкликати свою згоду на усиновлення до набрання чинності рішенням суду про усиновлення (ч.ч.1,2,3,5,6 ст.217 СК України). За приписами ст.218 СК України для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку із віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згідно з положеннями ст. 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1-3 ст.218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2)мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При встановленні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини (ч.ч. 1, 2 ст.224 СК України). За правилами ст. 225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача, у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини (ст.229 СК України). Відповідно до вимог частин 2 та 4 статті 231 СК України, якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до п.4 ч.2 ст.293 ЦПК України, справи про усиновлення розглядаються у порядку окремого провадження. Згідно з ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Заява про усиновлення дитини подається до суду за місцем її проживання, що встановлено ст.310 ЦПК України. Частинами 1, 3, 4 ст. 313 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справу про усиновлення дитини за обов`язковою участю заявника, органу опіки та піклування або уповноваженого органу виконавчої влади, а також дитини, якщо вона за віком і станом здоров`я усвідомлює факт усиновлення, з викликом заінтересованих та інших осіб, яких суд визнає за потрібне допитати. Для забезпечення таємниці усиновлення у випадках, встановлених Сімейним кодексом України, суд розглядає справу в закритому судовому засіданні. Суд перевіряє законність підстав для усиновлення, в тому числі наявність згоди усиновлюваної дитини, якщо така згода є необхідною, або наявність згоди усиновлюваної повнолітньої особи. За результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини заявником. За клопотанням заявника суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про запис усиновлювачів батьками. Усиновлення вважається здійсненим з дня набрання законної сили рішенням суду (ч.ч.1, 2, 3, 7 ст.314 ЦПК України). Висновки суду. У справі, що розглядається, суд, дослідивши всі обставини, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до висновку, що заявником [PERSON] надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву і є достатніми для ухвалення судом рішення про усиновлення ним малолітнього [PERSON] . У судовому засіданні встановлено, що усиновлення заявником малолітньої дитини [PERSON] не суперечить його інтересам, оскільки заявник [PERSON] проживає тривалий час з матір`ю дитини, проявляє до дитини [PERSON] батьківську турботу, медичних проти показів для усиновлення не має, здатний створити для дитини належний матеріально-побутовий рівень проживання, бажає усиновити [PERSON] , спроможний забезпечити йому належне виховання, навчання та утримання, стабільні та гармонійні умови життя, і може бути його усиновлювачем, отже заява [PERSON] підлягає задоволенню. Усиновлення дитини [PERSON] заявником [PERSON] відповідатиме найвищим інтересам дитини, ст.ст. 3, 18 Конвенції про права дитини 1989 року, яка захищає право дитини на сімейне життя і виховання, збереження сімейних зв`язків. При цьому, суд керується і рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Гаазе проти Німеччини» від 08.04.2014 року у п. 83 якого зазначено, що «… якщо встановлено існування сімейних зв`язків, держава має діяти у такий спосіб, що буде розрахований на те, щоб дати таким зв`язкам розвиватися». Суд також вважає за необхідне, у відповідності до ст.ст. 229, 231 СК України, задовольнити вимогу заявника щодо внесення змін до актового запису №2 про народження [PERSON] , [INFO] , вчиненого 27.05.2020 виконкомом Сніжнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області зазначивши його батьком [PERSON] .

Outcome: approved