Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] у червні 2015р. звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Виконавчого комітету Житомирської міської ради, в якому просив: - визначити порядок користування земельною ділянкою, площею 0,2700 га., розташованою за адресою: [ADDRESS] , згідно із частками у праві власності на житловий будинок; - визнати за позивачем право на приватизацію земельної ділянки в розмірі, що відповідає частці у домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , а саме у розмірі 31/100 від загального розміру земельної ділянки; - зобов`язати Житомирську міську раду здійснити приватизацію на користь позивача земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , згідно його частки у домоволодінні у розмірі 31/100 від загального розміру земельної ділянки. В обґрунтування позову [PERSON] вказує, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS] , загальний розмір якої - 51 кв.м., що становить 31/100 ід.ч. житлового будинку за вказаною адресою. Також, за вищенаведеним домоволодінням закріплено земельну ділянку розміром 0.2700га. Ідеальні частки співвласників на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , згідно первинної реєстрації права власності на житловий будинок складають: [PERSON] належить 42/300 ід.ч.; [PERSON] - 42/300 ід.ч.; [PERSON] - 42/300 ід.ч.; [PERSON] - 27/100 ід.ч.. У зв`язку з тим, що позивач бажає приватизувати частину земельної ділянки та встановити порядок користування такою, а відповідачі своєї згоди на затвердження розробленої угоди про встановлення порядку користування земельною ділянкою не надали, останній просить суд вимоги позовної заяви задовольнити. Ухвалою суду (головуючий суддя Шалота К.В.) від 30.06.2015р. відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Житомирської міської ради про встановлення порядку користування земельною ділянкою та усунення перешкод у її приватизації та призначено до розгляду в судовому засіданні. Ухвалою суду від 03.02.2016р. провадження у справі за позовом [PERSON] до померлих [PERSON] та [PERSON] закрито (а.с. 148, т. 1). Протокольною ухвалою суду від 07.04.2016р. (а.с. 163, т. 1) до участі у розгляді справи в якості співвідповідача залучено [PERSON] [PERSON] 14.06.2016р. подала заперечення проти позову (а.с. 203, т.1) відповідно до якого просила суд відмовити у задоволенні позову. Вказала, що позивач жодного разу не звертався до неї з приводу питання надання згоди на встановлення порядку користування земельною ділянкою. Також зауважила, що є інвалідом 2-ї групи безтермінова, а тому звільнена від сплати судових витрат. В подальшому, ухвалою суду від 10.11.2016р. по справі призначено судову земельно-технічну експертизу. На адресу суду 11.07.2017р. надійшов висновок №720/12.16 судової земельно-технічної експертизи. Позивач 29.09.2017р. подав до суду заяву, згідно якої уточнив зміст позовних вимог та просив: - визначити порядок користування земельною ділянкою розмір 0.2700 га., розташованою за адресою: [ADDRESS] , згідно з будь-яким із чотирьох варіантів проведеної судової земельно- технічної експертизи, де йому виділяють у користування земельні ділянки розмірами: 383 кв.м. та 452 кв.м.; - зобов`язати відповідачів - власників квартири [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] звільнити площу 45.2 кв.м від огорожі та бетонного фундаменту. - зобов`язати Житомирську міську раду здійснити приватизацію земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , на його користь, в розмірі, що відповідає частці позивача у домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , а саме 31/100 згідно визначеному судом варіанту. Згідно розпорядження керівника апарату Корольовського районного суду м.Житомира від 06.11.2017р. №538 у зв`язку із закінченням 12.10.2017р. у судді [PERSON] п`ятирічного строку повноважень, по справі № 296/6488/15-ц призначено повторний авторозподіл (а.с. 117, т. 2). За результатом повторного автоматизованого розподілу судової справи № 296/6488/15-ц визначено головуючого суддю Галасюк Р.А. (а.с. 118, т. 2). Ухвалою судді [PERSON] від 07.11.2017р. цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Житомирської міської ради про встановлення порядку користування земельною ділянкою, зобов`язання здійснити певні дії прийнято до провадження (а.с. 119, т. 2). Відповідно до розпорядження керівника апарату Корольовського районного суду м. Житомира від 16.09.2019р. № 342 у зв`язку із звільненням 01.08.2019р. судді Галасюка Р.А. (відставка), по справі № 296/6488/15-ц призначено повторний авторозподіл (а.с. 160, т. 2). За протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи № 296/6488/15-ц визначено головуючого суддю Маслак В.П. (а.с. 161, т. 2). Ухвалою головуючого судді Маслак В.П. від 23.09.2019р. цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Житомирської міської ради про встановлення порядку користування земельною ділянкою, зобов`язання здійснити певні дії призначено до розгляду в підготовчому засіданні. Ухвалою суду від 10.02.2020р. закрито підготовче судове засідання (а.с. 182, т. 2). Ухвалою від 21.02.2023р. задоволено клопотання відповідача [PERSON] та призначено повторну судову земельно-технічну експертизу. В подальшому, ухвалою суду від 01.02.2024р. до розгляду у справі залучено правонаступника відповідача [PERSON] - [PERSON] , [INFO] . В судове засідання призначене на 24.07.2024р. позивач [PERSON] не з`явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Його представник - [PERSON] в судовому засіданні просила вимоги позовної заяви задовольнити. Поділ земельної ділянки здійснити з урахуванням буд- якого із варіантів експертизи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, судові повістки, направлені на їх адресу, повернені відділенням поштового зв`язку з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] , належним чином повідомлені про розгляд справи, в судове засідання не з`явилися. Судова повістка направлена на адресу [PERSON] , вручена 22.04.2024р. останній, що підтверджується рекомендованим повідомленням, яке повернулось на адресу суду. Від її представника [PERSON] неодноразово надходили заяви про відкладення розгляду справи, востаннє - 24.07.2024р. у зв`язку із проходженням ВЛК при [INFO] . Поважність причин неявки представника [PERSON] доказами не підтверджено, а тому суд відмовив у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи. Від представника Житомирської міської ради Шульської О.М. 26.01.2021р. надійшла заява про розгляд справи без її участі, щодо вирішення справи просила відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення судових витрат з Житомирської міської ради (а.с. 232, т. 2). Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 22.01.2002р., посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Косигіним С.В., зареєстрованим у реєстрі за № 207 (а.с. 5, т. 1). Згідно довідки від 24.12.2013р. № 163-А-7286, виданої КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації», право власності на житловий будинок [ADDRESS] , зареєстровано за: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 6, т. 1). Відповідно довідки від 14.12.2007р. № А-7286, виданої КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації», ідеальні частки співвласників на земельну ділянку по [ADDRESS] , згідно первинної реєстрації права власності складають: [PERSON] - 31/100 ід.ч., [PERSON] - 42/300 ід.ч., [PERSON] - 42/300 ід.ч., [PERSON] - 42/300 ід. ч., [PERSON] - 27/100 ід. ч. (а.с. 7, т. 1). Свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 10.03.1995р., виданого відділом приватизації державного житлового фонду, посвідчено, що квартира за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної спільної часткової власності належить громадянам: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 182, т. 1). Відповідно до напису на звороті даного свідоцтва 17.10.2007р. за реєстром № 2-783 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири після померлої [INFO] [PERSON] на ім`я [PERSON] . Встановлено, що відповідач [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 61, т. 1). Відповідач [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 62, т. 1). Згідно нотаріально завіреного свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.08.2009р., зареєстровано в реєстрі за № 1-632, спадкоємицею майна [PERSON] , а саме 1/3 частини квартири [ADDRESS] , є [PERSON] (а.с. 127, т. 1). Відповідно до рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 18.01.2016р. у справі № 296/8966/15-ц визнано за [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON] , померлого [INFO] (а.с. 155-156, т. 1). Встановлено, що [PERSON] був власником кв. [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 06.06.2007р. (а.с. 178, т. 1). Згідно договору купівлі-продажу від 15.12.2023р., зареєстрованого в реєстрі за № 4244, [PERSON] передав, а [PERSON] прийняла у власність кв. [ADDRESS] , що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав, індексний номер витягу: 358700892 (а.с. 152-155, 156, т. 3). Ухвалою суду від 01.02.2024р. залучено правонаступника відповідача [PERSON] - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Житомирської міської ради від 20.03.2015р. № 883 затверджено технічну документацію із землеустрою для вирішення питання встановлення порядку користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , площею 0,2700 га (а.с. 43, т. 2). Відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи № 720/12.16 від 01.12.2016р., експертом Горкушею М.Д. запропоновано 3 варіанти поділу/встановлення порядку користування земельної ділянки площею 0,2700 га, за адресою: [ADDRESS] (а.с. 64-92, т. 2). Згідно висновку повторної земельно-технічної експертизи № 602/07-2023 від 17.07.2023р., судовим експертом Свістуновим І.С. запропоновано 2 варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 0,2700 га, за адресою: [ADDRESS] (а.с. 107-124, т. 3). Відповідно до статей 319, 358 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі захисту права спільної часткової власності. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України, з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники мають рівні права. Згідно зі статтями 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Приписами ч.ч. 1, 3, 4 статті 88 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Відповідно до частини другої статті 95 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Статтею 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Отже, право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (частина п`ята статті 319 ЦК України). При вирішенні спору про встановлення порядку користування земельною ділянкою, визначаючи варіанти користування, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд встановить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом України у постановах від 15 травня 2017 року у справі № 6-841цс16 та від 1 листопада 2017 року у справі № 6-2454цс16. З урахуванням свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 10.03.1995р. (а.с. 182, т. 1), свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.08.2009р. (а.с. 127 т.1), рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 18.01.2016р. (а.с.155 т.1) довідки КП «ЖОМБТІ» ЖОР від 14.12.2007р. №А-7286 частка відповідачів [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку становить 42/100 ід.ч.. Частка [PERSON] за інформацією БТІ становить 27/100 ід.ч.. Досліджуючи висновок судової земельно-технічної експертизи № 720/12.16 від 01.12.2016р., суд встановив помилки щодо визначення часток співвласників. Так експерт [PERSON] запропонувала три варіанти поділу земельної ділянки, помилково визначивши частку [PERSON] - 26/100, замість вірного 27/100, а частку [PERSON] і [PERSON] - 43/100, замість вірної 42/100. Разом з тим, у висновку експерта відсутні будь - які обґрунтування щодо зміни часток відповідачів. Враховуючи вищенаведене, суд не приймає до уваги висновок судової земельно-технічної експертизи № 720/12.16 від 01.12.2016р., у зв`язку із виявленими помилками відносно розміру ідеальних часток житлового будинку, які належать відповідачам, що призвело до невірного розрахунку та визначення порядку користування земельною ділянкою розміром 0,2700 га. Відповідно до висновку судової земельно-технічної експертизи № № 602/07-2023 від 17.07.2023р., судовим експертом [PERSON] запропоновано два варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] . При цьому, позивач [PERSON] погодився на встановлення порядку користування відповідно до будь-якого варіанту висновку судової земельно-технічної експертизи № 602/07-2023 від 17.07.2023р. Відповідачі в судове засідання призначене на 27.07.2024р. не з`явились, пояснень, заперечень щодо варіантів поділу земельної ділянки, що запропоновано експертом [PERSON] , не надали. Від представника Житомирської міської ради 20.02.2023р. надійшла заява про розгляд справи без його участі. Дослідивши запропоновані експертом варіанти землекористування, матеріали справи, заслухавши думку представника позивача, суд встановлює порядок користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , відповідно до варіанта №1 (Додаток № 1) розподілу земельної ділянки висновку судової земельно-технічної експертизи № 602/07-2023 від 17.07.2023р., який відповідає розміру часток кожного із співвласників у спільному майні та є найбільш наближеним до того порядку, що склався між сторонами. Відносно вимоги позивача щодо зобов`язання відповідачів, як власників квартири [ADDRESS] , [PERSON] та [PERSON] звільнити площу 45.2 кв.м від огорожі та бетонного фундаменту, суд зазначає неступне. У висновоку судової земельно-технічної експертизи № 720/12.16 від 01.12.2016р. зазначено, що: «відповідно до запропонованих суду варіантів користування земельною ділянкою площею 0,2700 га, доступ до ділянки, площею 452 кв.м, яку пропонується надати у користування власнику квартири [ADDRESS] , буде можливий після усунення перешкод у вигляді огорожі та бетонного фундаменту під частиною цієї огорожі.» Отже, суд відмовляє у задоволенні вимоги позивача, щодо звільнення [PERSON] та [PERSON] площі 45.2 кв.м від огорожі та бетонного фундаменту, оскільки така грунтується виключно на висновку судової земельно-технічної експертизи № 720/12.16 від 01.12.2016р., який судом прийнято до уваги не було. Вимога позивача щодо зобов`язання Житомирської міської ради здійснити приватизацію земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , на користь позивача, є передчасною, а тому в задоволенні такої слід відмовити. Відносно вимоги позивача про стягнення з відповідачів витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Відповідно до п.2 ч.2 ст.137 ЦПК України, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, що підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір судових витрат встановлюється судом на підставі поданих доказів (договори, рахунки, акти виконаних робіт тощо). Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були понесені фактично, а їхній розмір є обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (Див. рішення «Лавентс проти Латвії» («Affaire Lavents c. Lettonie»), заява №58442/00 § 154). За змістом частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Зазначене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, наведеною у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц. Із долученої представником позивача - адвокатом Денисенко М.В. у судовому засіданні 24.07.2024р. заяви позивача від 01.02.2024р. про стягнення судових витрат вбачається, що останній просить суд стягнути з відповідачів понесені судові витрати в загальному розмірі 82277,00 грн., з яких: 1102,40 грн. - судовий збір; 6000,00 грн. - витрат за проведення експертизи; 1674,89 грн. - витрат за виготовлення технічної документації; 73500,00грн. - витрат за надання правової допомоги. Позивачем на підтвердження витрат пов`язаних із проведенням судової земельно-технічної експертизи надано квитанцію до прибуткового касового ордеру № 720/07 від 10.07.2017р. на суму 6000,00 грн. Однак, суд не вбачає підстав для стягнення 6000,00 грн. у зв`язку із проведенням 01.12.2016р. вищезазначеної експертизи, оскільки, як було зазначено вище, висновок № 720/12.16 судом до уваги прийнято не було через виявлені недоліки у зв`язку з чим ухвалою суду від 21.02.2023р. призначено повторну експертизу. Витрати згідно квитанції № 97 від 23.04.2014р. у сумі 1674,89 грн. за складання технічної документації із землеустрою, здійснені позивачем до подання позову, не відносяться до витрат, визначених ч. 3 ст. 133 ЦПК України, тому не можуть бути компенсовані позивачу шляхом стягнення з відповідачів. Крім того, [PERSON] просить стягнути 73600,00 грн. за надання професійної правничої допомоги адвокатом Денисенко М.В., яка складається з: 1000,00 грн. - за складення та підготовку позову до суду; 600,00 - грн. за клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи; 700,00 грн. - за заяву про вивчення матеріалів цивільної справи та вивчення матеріалів справи; 800,00 грн. - за заяву про уточнення позовних вимог; 68000,00грн. за участь у кожному судовому засіданні (34 судових засідань по 2000,00 грн. - за кожне) по даній справі, в суді 1-ї інстанції; 2500,00 грн. - за підготовку до участі у розгляді справи. На підтвердження витрат на суму 73600,00 грн. [PERSON] надано наступні докази: договір про надання правничої допомоги від 12.06.2015р.; акт виконаних робіт по наданню професійної правничої допомоги по заявленому позову; квитанцію від 01.02.2024р. на суму 73600,00 грн. за послуги: складення документів до суду, ведення цивільної справи № 296/6488/15-ц в інтересах [PERSON] . Відповідно принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з реальності та розумності розміру таких. З матеріалів справи встановлено, що за період розгляду справи було призначено 34 судових засідання, з яких 10 судових засідань, а саме: 03.03.2016р.; 16.04.2016р.; 14.09.2017р.; 14.05.2018р.; 05.09.2018р.; 15.10.2018р.; 13.03.2019р.; 02.08.2019р.; 20.04.2020р.; 02.04.2023р. не відбулися з різних причин, а судове засідання призначене на 05.11.2020р. відбулось за відсутності адвоката Денисенко М.В. Отже, виходячи з розрахунку суду, адвокат Денисенко М.В. приймала участь у 23 судових засіданнях, які тривали в загальному від 10хв. до 50хв., а 05.10.2015р. - 1,5 години. За одне судове засідання позивач просить стягнути 2000,00 грн., що в загальному становить 46000,00 грн. Крім того, суд не вбачає підстав для стягнення 700,00 грн. за вивчення матеріалів цивільної справи, оскільки така послуга має надаватися в межах підготовки до участі у розгляді справи, за яку позивач просить стягнути окремо 2500,00 грн. і яка судом задоволена. Враховуючи вищезазначене, відсутність клопотання відповідачів про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, виходячи з конкретних обставин справи, складності справи, виконаної адвокатом роботи, значимості таких дій для вирішення спору, суд дійшов висновку про вартість наданих адвокатом послуг у сумі 50900,00 грн. (1000грн. + 600грн. + 800 грн. + 46000грн. +2500грн.). Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивачем було заявлено три позовні вимоги немайнового характеру, а задоволено лише одну, то з відповідачів слід стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 16966,66грн., тобто з кожного відповідача, окрім Житомирської міської ради, по 5655,55грн. Витрати на оплату судового збору підтверджуються заявами на переказ готівки № 219 від 12.06.2015р. на суму 243,60 грн. (а.с. 1, т. 1) та № 162 від 22.06.2015р. на суму 243,60 грн. (а.с. 25, т. 1) та підлягають стягненню з відповідачів [PERSON] і [PERSON] відповідно до розміру задоволених позовних вимог. Згідно виписки із акту огляду МСЕК № 717126 [PERSON] є інвалідом ІІ групи безтерміново, а тому звільнена від сплати судового збору (а.с. 190, т. 1). Разом з тим, ЦПК України не передбачено, що інваліди ІІ групи звільняються від оплати витрат на професійну правничу допомогу. Оскільки у задовленні позову до Житомирської міської ради відмовлено, відсутні підстави для стягнення з останньої судових витрат.

Outcome: partial