Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-04 00:00:00

У лютому 2024 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «К9» - Пилипенко А.М. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (документ сформований в системі «Електронний суд»). В обґрунтування позову зазначає, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1943945 від 23.05.2021 року. Кредитний договір було підписано електронним підписом позичальника, відтвореного шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону позичальника. На підставі кредитного договору позичальнику перераховано кошти в якості кредиту в сумі 13 600,00 грн, на умовах строковості, поворотності, оплатності. Двостороннім правовичном встановлено плату в розмірі 1,9% відсотків за один день користування кредитними коштами. Строк повернення кредиту згідно Кредитного договору завершився 12.06.2021 року. 02 листопада 2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «К9» укладено договір факторингу № 2-01102021, за яким ТОВ «ФК «К9» отримало (набуло) право грошової вимоги до боржників ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА", вказаних в реєстрі боржників, в тому числі і до відповідача. Згідно реєстру боржників, загальна сума заборгованості відповідача станом на дату укладення договору факторингу за кредитним договорам № 1943945 складала 42024,00 грн, з яких: 13600 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 28 424 грн - сума заборгованості за відсотками. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином та станом на 16.02.2024 має заборгованість у розмірі 42024,00 грн, з яких: 13600 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 28 424 грн - сума заборгованості за відсотками. Просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 42024 та судові витрати. Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 21.02.2024, цивільну справу передано за підсудністю до Московського районного суду м.Харкова. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.06.2024, справу розподілено судді Довготько Т.М. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 06.06.2024, позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 18.06.2024 провадження по справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. \~ \~ \~ \~У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не надав. \~ \~ \~ \~Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1943945 від 23.05.2021 року, який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореного шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. На підставі кредитного договору позичальнику перераховано кошти в якості кредиту в сумі 13 600,00 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, що підтверджується довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 26.01.2024. Строк кредиту згідно Кредитного договору 20 днів та завершився 12.06.2021 року. Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 Договору. 02 листопада 2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «К9» укладено договір факторингу № 2-01102021, за яким ТОВ «ФК «К9» набуло право грошової вимоги до боржників ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», вказаних в реєстрі боржників, в тому числі і до відповідача [PERSON] . Згідно реєстру боржників, загальна сума заборгованості відповідача станом на дату укладення договору факторингу за кредитним договорам № 1943945 складала 42024,00 грн, з яких: 13600 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 28 424 грн - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною 3 ст. 215 ЦК України передбачено, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" прописано, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Частиною 5 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України\~встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. ст.\~626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1\~ст. 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтями\~526,\~527 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Разом з тим,\~ст. 625 ЦК України\~врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань належним чином не виконує, кредит не повернула, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 13 600,00грн Разом з тим, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточнюючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). За умовами кредитного договору №1943945 сторони встановили строк кредитування 20 днів, по 12.06.2021. При цьому, позивач просить стягнути [PERSON] проценти за користування кредитними коштами як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку. Проте, позивач не заявив до [PERSON] вимоги про стягнення процентів, які передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України, як міру відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання. Також позивачем не надано доказів пролонгації договору. Отже, з урахуванням суми неповернутого кредиту, процентної ставки за кредитом і строку кредитування розмір заборгованості за кредитним договором №1943945 становить 5168 грн (13600,00х1,90%х20). Саме ця сума заборгованості за відсотками має бути стягнута з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «К9». В іншій частині позову ТОВ «ФК «К9» до [PERSON] щодо стягнення заборгованості за відсотками слід відмовити. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір пропорційно до задоволених вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial