Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-31 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до Ульяновського районного суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов до суду мотивовано зі слідуючих підстав: 17 липня 2010 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, який був посвідченний Йосипівською сільською радою Ульяновського району Кіровоградської області, про що було складено відповідний актовий запис № 6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17 липня 2010 року (копія додається). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 18 серпня 2010 року Йосипівською сільською радою Ульяновського району Кіровоградської області, про що складено відповідний актовий запис за № 10 (копія додається). Дитина проживає разом з позивачем. З лютого 2024 року сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, внаслідок подружньої зради відповідачем та відсутністю взаєморозуміння. Спільне господарство між подружжям не ведеться, таким чином, подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам [PERSON] та інтересам неповнолітньої дитини [PERSON] , тому позивач просить суд за необхідне розірвати шлюб з відповідачем. Ухвалою суду від 01 липня 2024 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач не з`явилася, представник позивача адвокат Анікєєнко Є.О. не з`явились, про день і час розгляд справи були повідомлені у встановленому законом порядку, надіслали до суду заяву в якій просять проводити судове засідання у їх відсутність, позов підтримують та просять його задовольнити. Крім того позивач просить суд залишити їй \~ \~ \~ \~ шлюбне прізхвище " [PERSON] " та стягнути з відповідача понесені судові витрати. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки, причину своєї неявки не повідомив. Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд без виходу до нарадчої кімнати ухвалив провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява в частині розірвання шлюбу обґрунтована, ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони у справі уклали шлюб 17 липня 2010 року, який був зареєстрований Йосипівською сільською радою Ульяновського району Кіровоградської області, про що було складено відповідний актовий запис № 6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17 липня 2010 року У шлюбі в подружжя народилася спільна дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 18 серпня 2010 року Йосипівською сільською радою Ульяновського району Кіровоградської області, про що складено відповідний актовий запис за № 10 ( а.с.11). Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється подружня зрада відповідача та відсутність взаєморозуміння між собою. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, то шлюб підлягає розірванню. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. На підставі наведеного, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, відповідно до ст. 112 СК України є підстави для розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем. При зверненні до суду позивач просив стягнути з відповідача на його користь судові витрати, що складаються із суми сплачено судового збору за подання позову в розмірі 1211, 20 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. Згідно з ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про доцільність стягнення витрат на правову допомогу, проте не в повному обсязі. На підтвердження заявленого позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 гривень, позивач до позовної заяви договір про надання правничої допомоги №291/37 від 22 травня 2024 року, акт приймання - передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги №291/37 від 22 травня 2024 року, квитанцію до прибуткового касового ордеру від 29.05.2024 року на суму 5000 ( п`ять тисяч) гривень. В своїй постанові від 17.01.2022 року Верховний Суд у справі №756/8241 зазначає, що зустріч із клієнтом, консультація та погодження правової позиції мають, організаційний характер, є складовими підготовки позовної заяви та за своєю суттю не можуть бути віднесені до правової допомоги як окрема послуга, немає підтвердження, що клієнту разом із тим здійснювалися надання консультацій правового характеру, а тому такі витрати в розмірі 1000 гривень не підлягають компенсації. Отже розмір витрат на правову допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить: 5000 грн. -1000 грн. = 4000 грн. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збірпо кладається насторони пропорційнорозміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial