Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

01 грудня 2023 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Краматорської міської ради, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В позовній заяві просить суд визначити [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] (зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ) додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті її бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном у два місяці з дня набрання законної сили рішення суду. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її бабуся - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, у вигляді квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Був залишений заповіт, який було посвідчено державний нотаріусом Третьої краматорської державної нотаріальної контори. Згідно заповіту померла [PERSON] заповідає все її майно своїм донькам: [PERSON] та [PERSON] , які є рідною матір`ю позивачки та тіткою позивачки. Вказанні особи не скористались своїм правом на прийняття спадщини та не звертались до нотаріуса для отримання свідоцтв про право на спадщину. На момент смерті [PERSON] вона проживала в квартирі сама, згідно довідки №67155 щодо реєстрації місця проживання на день смерті [INFO] , тому, осіб які б вважались такими що прийняли спадщину на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України не існує. [PERSON] , є спадкоємцем п`ятої черги за законом після смерті бабусі [PERSON] . Позивачка є спадкоємцем померлої [PERSON] за законом п?ятої черги і її право на спадкування залежало від неприйняття спадщини її матір?ю - [PERSON] та рідною тіткою - [PERSON] , які були спадкоємцями за заповітом та спадкоємцями за законом першої черги, то строк на прийняття спадщини Позивачкою закінчувався 07.08.2022 року. Позивачка в квітні 2022 року звернулась до нотаріуса у місті Краматорську з метою отримання консультації щодо місця де їй потрібно буде подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, переліку документів, які їй потрібно буде додати до заяви, та про строки в які їй це потрібно зробити. Нотаріус пояснив Позивачці, що заяву про прийняття спадщини їй потрібно буде подати за місцем відкриття спадщини, тобто в місті Краматорськ Донецької області. Крім того нотаріус повідомила Позивачку про те, що на час дії воєнного стану строки для прийняття спадщини зупинені. Місто Краматорськ Донецької області знаходилось і знаходиться у безпосередній близькості від проведення бойових дій а його цивільна інфраструктура постійно потерпала від ракетних обстрілів російських військ. У зв?язку з цим Позивачка не наважилась на поїздку до м. Краматорська для подачі заяви про прийняття спадщини оскільки вважала, що така поїздка може нести реальну загрозу її життю і здоров?ю. 02.08.2022 року Кабінет міністрів України видав Розпорядження №679-р «Про проведення обов?язкової евакуації населення Донецької області». Це було для Позивачки ще одним підтвердженням того, що поїздка в місто Краматорськ у цивільних справах протягом воєнного стану несе реальну загрозу життю і здоров?ю. Така поїздка, на думку Позивачки, була не обов?язковою, оскільки після отриманої консультації фахівця в області права яким є нотаріус, Позивачка цілком обґрунтовано була впевнена що жодних обмежень щодо строків подання заяви про прийняття спадщини не існує на весь час дії військового стану. Крім того, на той час Позивачка працювала в місті Дніпро і графік її роботи також перешкоджав можливій поїздці до міста Краматорськ. Восени 2023 року Позивачка дізналась, що до законодавства були внесені зміни щодо місця відкриття спадщини, які надають їй можливість подати заяву про прийняття спадщини по місцю її проживання, тобто в м. Дніпро. В листопаді 2023 року Позивачка звернулась до нотаріуса в м. Дніпро з наміром подати заяву про прийняття спадщини після померлої бабусі [PERSON] , але нотаріус повідомила Позивачці, що не може прийняти її заяву, оскільки Позивачкою пропущено строк для прийняття спадщини, передбачений ст. 1270 Цивільного кодексу України, а посилання на п. З Постанови Кабінету міністрів України від 28.02.2022р №164 про зупинення перебігу строку для прийняття спадщини на час дії воєнного стану вже не має законної сили оскільки даний пункт спочатку був змінений, а потім і взагалі був виключений із Постанови Кабінету міністрів України. Позивачка стверджує, що фактично пропустила строк для прийняття спадщини з наступних причин: 3 24.02.2022 року російською федерацією була розпочата повномасштабна військова агресія на територію України і на території України з того часу діє військовий стан та ведуться бойові дії. 3 24.02.2022 року і по теперішній час місто Краматорськ знаходиться під постійними ракетними обстрілами і поїздка в місто Краматорськ для подачі заяви про прийняття спадщини несла реальну загрозу життю та здоров`ю Позивачки. 3 02.08.2022 року Кабінетом міністрів України Розпорядженням №679-р «Про проведення обов?язкової евакуації населення Донецької області» запроваджено обов?язкову евакуацію населення Донецької області, яка є додатковою підставою того, що поїздка в місто Краматорськ у цивільних справах протягом воєнного стану несе реальну загрозу життю і здоров?ю. 3 31.01.2022 року по 16.06.2023 року Позивачка працювала в місті Дніпро і графік її роботи також перешкоджав можливій поїздці до міста Краматорськ. Отримавши консультацію нотаріуса, Позивачка була впевнена що жодних обмежень щодо строків подання заяви про прийняття спадщини не існує на весь час дії військового стану. Усі вказані причини були пов?язані з об?єктивними, непереборними, істотними труднощами для Позивачки на вчинення дій для прийняття спадщини, Позивачка вважає, що вказані причини пропуску строку для прийняття спадщини є поважними і на цій підставі суд може визначити їй додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач вважає, що пропустила строк прийняття спадщини з поважних причин і змушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Ухвалою суду від 20 лютого 2024 року витребувано від державного нотаріуса Дніпровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєвої Л.В. відомості щодо наявності у спадковому реєстріспадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO] та померлої [INFO] . 03 квітня 2024 року до суду надійшла відповідь від державного нотаріуса Дніпровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєвої Л.В. про відсутність у спадковому реєстрі відомостей щодо заведення спадкової справи. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася. Клопотань не надавала. Про час та місце була належним чином повідомлена. Представник позивачки [PERSON] адвокат Шилов С.О. у судове засідання не з`явився. Надав заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив розгляд справи проводити у його відсутність. Представник відповідача - Краматорської міської ради у судове засідання не з`явився, клопотань не надав. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилась. Надала до суду заяву в якій позовні вимоги не заперечує та просить суд розглянути справу у її відсутність. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилась. Надала до суду заяву в якій позовні вимоги не заперечує та просить суд розглянути справу у її відсутність. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши наданні докази, суд встановив, що [INFO] померла її бабуся - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, у вигляді квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Був залишений заповіт, який було посвідчено державний нотаріусом Третьої краматорської державної нотаріальної контори. Згідно заповіту померла [PERSON] заповідає все її майно своїм донькам: [PERSON] та [PERSON] , які є рідною матір`ю позивачки та тіткою позивачки. Вказанні особи не скористались своїм правом на прийняття спадщини та не звертались до нотаріуса для отримання свідоцтв про право на спадщину. На момент смерті [PERSON] вона проживала в квартирі сама, згідно довідки №67155 щодо реєстрації місця проживання на день смерті [INFO] , тому, осіб які б вважались такими що прийняли спадщину на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України не існує. [PERSON] , є спадкоємцем п`ятої черги за законом після смерті бабусі [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] має батьків: батька [PERSON] та мати [PERSON] . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 14.12.1991 року, актовий запис №933, серії [NUMBER] [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». Позивачка є спадкоємцем померлої [PERSON] за законом п?ятої черги і її право на спадкування залежало від неприйняття спадщини її матір?ю - [PERSON] та рідною тіткою - [PERSON] , які були спадкоємцями за заповітом та спадкоємцями за законом першої черги, то строк на прийняття спадщини Позивачкою закінчувався 07.08.2022 року. Позивачка в квітні 2022 року звернулась до нотаріуса у місті Краматорську з метою отримання консультації щодо місця де їй потрібно буде подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, переліку документів, які їй потрібно буде додати до заяви, та про строки в які їй це потрібно зробити. Нотаріус пояснив Позивачці, що заяву про прийняття спадщини їй потрібно буде подати за місцем відкриття спадщини, тобто в місті Краматорськ Донецької області. Крім того нотаріус повідомила Позивачку про те, що на час дії воєнного стану строки для прийняття спадщини зупинені. Місто Краматорськ Донецької області знаходилось і знаходиться у безпосередній близькості від проведення бойових дій а його цивільна інфраструктура постійно потерпала від ракетних обстрілів російських військ. У зв?язку з цим Позивачка не наважилась на поїздку до м. Краматорська для подачі заяви про прийняття спадщини оскільки вважала, що така поїздка може нести реальну загрозу її життю і здоров?ю. 02.08.2022 року Кабінет міністрів України видав Розпорядження №679-р «Про проведення обов?язкової евакуації населення Донецької області». Це було для Позивачки ще одним підтвердженням того, що поїздка в місто Краматорськ у цивільних справах протягом воєнного стану несе реальну загрозу життю і здоров?ю. Така поїздка, на думку Позивачки, була не обов?язковою, оскільки після отриманої консультації фахівця в області права яким є нотаріус, Позивачка цілком обґрунтовано була впевнена що жодних обмежень щодо строків подання заяви про прийняття спадщини не існує на весь час дії військового стану. Крім того, на той час Позивачка працювала в місті Дніпро і графік її роботи також перешкоджав можливій поїздці до міста Краматорськ. Восени 2023 року Позивачка дізналась, що до законодавства були внесені зміни щодо місця відкриття спадщини, які надають їй можливість подати заяву про прийняття спадщини по місцю її проживання, тобто в м. Дніпро. В листопаді 2023 року Позивачка звернулась до нотаріуса в м. Дніпро з наміром подати заяву про прийняття спадщини після померлої бабусі [PERSON] , але нотаріус повідомила Позивачці, що не може прийняти її заяву, оскільки Позивачкою пропущено строк для прийняття спадщини, передбачений ст. 1270 Цивільного кодексу України, а посилання на п. З Постанови Кабінету міністрів України від 28.02.2022 року №164 про зупинення перебігу строку для прийняття спадщини на час дії воєнного стану вже не має законної сили оскільки даний пункт спочатку був змінений, а потім і взагалі був виключений із Постанови Кабінету міністрів України. Згідно, наданої державного нотаріуса Дніпровської районної державної нотаріальної контори Кобрусєвої Л.В., вбачається, що спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилася, спадкова справа відсутня. Отже, судом встановлено, що із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріальної контори спадкоємці не зверталися, спадкова справа не заводилася, відповідне повідомлення [PERSON] не надсилалося. Спадкова справа буде відкрита вперше лише за заявою [PERSON] . Строк для подання заяви про прийняття спадщини у позивачки минув 30.05.2022 року, з вказаним позовом позивачка звернулася до суду 01.12.2023 року, тобто минув значний проміжок часу між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви, проте позивачкою були зазначенні причини поважності строку для прийняття спадщини. Позивачка фактично пропустила строк для прийняття спадщини з наступних причин: 3 24.02.2022 року російською федерацією була розпочата повномасштабна військова агресія на територію України і на території України з того часу діє військовий стан та ведуться бойові дії. 3 24.02.2022 року і по теперішній час місто Краматорськ знаходиться під постійними ракетними обстрілами і поїздка в місто Краматорськ для подачі заяви про прийняття спадщини несла реальну загрозу життю та здоров`ю Позивачки. 3 02.08.2022 року Кабінетом міністрів України Розпорядженням №679-р «Про проведення обов?язкової евакуації населення Донецької області» запроваджено обов?язкову евакуацію населення Донецької області, яка є додатковою підставою того, що поїздка в місто Краматорськ у цивільних справах протягом воєнного стану несе реальну загрозу життю і здоров?ю. Отримавши консультацію нотаріуса, Позивачка була впевнена що жодних обмежень щодо строків подання заяви про прийняття спадщини не існує на весь час дії військового стану. Усі вказані причини були пов?язані з об?єктивними, непереборними, істотними труднощами для Позивачки на вчинення дій для прийняття спадщини, Позивачка вважає, що вказані причини пропуску строку для прийняття спадщини є поважними і на цій підставі суд може визначити їй додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно зі\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1\~ст. 1222 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Статтями 1216-1218 ЦК України\~передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст.\~1220-1221,1223 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ст.ст. 1268-1270 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Разом з тим, позивач наведених вище вимог закону не дотрималася та після відкриття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування. Таким чином, позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини безпосередньо стосується прав, свобод, інтересів та (або) обов`язки спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року по справі № 2516/1356/12-ц (провадження № 61-28938св18), від 15 січня 2020 року по справі № 200/9984/16-ц (провадження № 61-11977св19), від 25 березня 2020 року по справі № 140/871/16-ц (провадження № 61-38046св18), від 30 квітня 2020 року по справі № 352/382/18 (провадження № 61-40424св18), від 30 вересня 2020 року по справі № 361/1953/18(провадження № 61-16095св19), від 07 жовтня 2020 року по справі № 234/17511/19 (провадження № 61-8215св20). Отже, при розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України суду з метою встановлення кола спадкоємців за заповітом і за законом, які прийняли спадщину, необхідно у тому числі перевіряти наявність заведеної нотаріусом спадкової справи. При зверненні спадкоємця, у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна, а при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково окрім зазначеного перевіряє наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Так, позивачем доведено, що вона мала поважні причини пропуску строку для звернення до нотаріальної контори для прийняття спадщини внаслідок запровадження на території України воєнного стану, внаслідок збройної агресії рф. Згідно тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України, надане судам у пункті 24 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснення, до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини відносяться причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця таких перешкод для подання заяви не було, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року в справі № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року в справі № 6-1486цс15 та в постановах Верховного Суду від 19 грудня 2018 року в справі № 372/2383/16-ц, від 27 лютого 2020 року в справі № 419/3788/17. Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 26 червня 2019 року в справі № 565/1145/17, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан та Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 "Про загальну мобілізацію", затвердженого Законом України від 3 березня 2022 року № 2105-IX (зі змінами, внесеними Указом від 17 травня 2022 року № 342/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2264-IX, Указом від 12 серпня 2022 року № 574/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2501-IX, Указом від 7 листопада 2022 року № 758/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2739-IX, Указом від 6 лютого 2023 року № 59/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2916-IX), та Указом Президента України від 1 травня 2023 року№ 255/2023, затвердженим Законом України від 02 травня 2023 року №\~№ 3058-IX продовжено строк дії воєнного стану в Україні. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Таким чином, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Окрім того, суд зазначає, що позивач в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права на прийняття спадщини, а завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Постановлення рішення про задоволення позову є забезпеченням права позивача на справедливий суд відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 1320цс17. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно керуватися тим, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Правова позиція, висловлена Верховним судом України при розгляді справи № 6-1486цс15, передбачає, що, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд приймає до уваги наведені позивачкою причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті бабусі та вважає їх поважними, враховуючи принцип верховенства права та дотримуючись розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому\~статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з визначенням двомісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини з моменту набрання рішенням законної сили. Суд вважає такий строк достатнім для реалізації позивачем права на подання заяви про прийняття спадщини. Судові витрати, за заявою позивача залишити за нею. На підставі викладеного, ст.ст. 1216, 1218, 1261, 1269, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved