Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування вимог якої зазначила, що [INFO] помер її дідусь [PERSON] , який був власником земельної ділянки площею 0,6086 га, розташованої території Тюшківської сільської ради Хустського району Закарпатської області, а також житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 15.03.2005 [PERSON] склав заповіт, яким заповів її батькові все належне йому майно. Через кілька днів після смерті діда батько запевнив її, що звернеться до нотаріуса з приводу оформлення своїх прав на спадщину, яка йому залишилася. Приблизно через півроку після цього вона запитала батька чи прийняв той спадщину, на що отримала ствердну відповідь, що він зробив всі необхідні для цього дії. Після цього вона довгий час не піднімала дане питання у розмовах із батьком, адже у неї не було підстав сумніватися у правдивості його слів. Проте, коли десь всередині квітня цього року вона спитала батька про свідоцтво про право на спадщину на майно, яке належала дідові, - то почула відповідь, що до нотаріуса він жодної заяви не подавав, зокрема, повідомив, що він йшов до державного нотаріуса подавати заяву про прийняття спадщини, але так як того дня була велика черга, він вирішив перенести цю зустріч на інший день. Потім через свою зайнятість він неодноразово відкладав це питання, а далі взагалі забув за нього. Також батько повідомив, що він не планує займатися питанням оформлення спадщини, оскільки це потребує часу та витрат коштів, і тому він не заперечує щоб вона оформила її на себе. Тобто, через переконливі, але неправдиві запевнення батька про прийняття спадщини, вона пропустила строк для подачі заяви до нотаріуса з приводу успадкування майна, яке належало її дідові. Звернувшись до нотаріуса для консультації щодо прийняття спадщини, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій з огляду на пропуск строку для прийняття спадщини. Посилаючись на вказані обставин, у позовній заяві висловлено прохання визначити позивачці додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця. Ухвалою суду від 25.07.2024 по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження (а.с. 18-19). Позивачка подала заяву з проханням розглядати справу без її участі. Висловила позицію про підтримання заявлених у позовній заяві вимог. Сільським головою Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області подано заяву за змістом якої висловлено позицію про відсутність у сільради заперечень проти задоволення позовних вимог. Справу просив розглядати без участі представника сільської ради. [PERSON] подав належним чином посвідчену заяву, в якій висловив позицію про визнання вимог позовної заяви підтвердивши дійсність викладених в ній обставин та просив розглянути справу без його участі. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. Судом встановлено, що [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), являється донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] та свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5, 6). Батько позивачки [PERSON] , [INFO] , являється сином [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00045567093 від 18.06.2024 (а.с. 7). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] (а.с. 8). Його дружина (бабуся позивачки) [PERSON] померла [INFO] , підтвердженням чого є копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . 28.07.2003 [PERSON] отримав у приватну власність земельну ділянку площею 0,6086 га, яка знаходиться на території Тюшківської сільської ради (наразі територія с. Тюшка Пилипецької сільської ради) Хустського району Закарпатської області, що підтверджується копією державного акту серії ІІ ЗК № 009748 від 28.07.2003 (а.с. 9). Також, [PERSON] був власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). 15.03.2005 [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Тюшківської сільської ради, яким на випадок своєї смерті заповів батькові позивачки все належне йому майно (а.с. 11). Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 77301454 від 12.06.2024, вказаний заповіт є чинним (а.с. 12). Згідно довідки старости с. Тюшка № 197 від 17.04.2024, на день смерті [PERSON] ( [INFO] ) разом із ним в одному будинку (в [ADDRESS] ) ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с. 13). Листом від 12.06.2024 нотаріусом відмовлено [PERSON] у відкритті спадкової справи з причин пропуску встановленого законом строку на подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 14). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 77301446 від 12.06.2024 вбачається, що на належне дідові позивачки майно свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 15). Як зазначає позивачка, вона була впевнена, що її батько звернеться до нотаріуса з приводу оформлення своїх прав на спадщину, яка йому залишилася. Та в подальшому з?ясувалося, що він цього не зробив і не планує займатися питанням оформлення спадщини, що підтвердив у адресованій суду письмовій заяві. Відповідно до частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1 статті 1270 ЦК України). Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що суди, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, повинні досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За встановлених обставин, суд вважає, що відмова у поновленні строку для прийняття спадщини порушить право спадкоємця, тому визнає вищевказані обставини як поважну причину пропуску строку для прийняття спадщини. З огляду наведеного заявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved