Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-31 00:00:00

28 березня 2024 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання їх неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1 /4 частини всіх видів заробітку (доходу) та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1 /4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення з позовом до суду до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування зазначених позовних вимог вказала, що 28 липня 2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, про що Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції складено актовий запис №775. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що шлюбні стосунки між нею та відповідачем не склалися і були припинені. Вважає, що збереження їх шлюбу неможливе. Неповнолітні діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Крім того, посилається на відсутність добровільної угоди з відповідачем щодо матеріального утримання їх дітей, просить про стягнення аліментів у судовому порядку. Представник позивача [PERSON] надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позовних вимог. Стосовно стягнення аліментів зазначив, що визнає позовні вимоги щодо стягнення аліментів на двох дітей у розмірі 1/4 частини від доходів. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши фактичні обставини справи, наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Згідно наданих позивачем письмових доказів, зокрема, свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони зареєстрували шлюб 28 липня 2007 року, про що Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції складено актовий запис №775. Під час реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Як зазначає позивач у позовній заяві, шлюбні стосунки між сторонами не склалися та фактично припинені, збереження їх шлюбу є неможливим. Про спір між сторонами щодо розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено. Згідно зі статтею 112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюб є вільним союзом між чоловіком та жінкою (стаття 24 СК України), що позивачка заперечує можливість примирення, то суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а за такого шлюб між сторонами, відповідно до вимог статті 112, частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано. Згідно частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, та [NUMBER] , виданим Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина 3 статті 181 СК України). Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частиною 1 статті 184 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до частини 2 статті 184 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Таким чином, враховуючи положення частини 2 статті 184 СК України, суд має визначити єдину частку від заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватися як аліменти на утримання двох дітей. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1 /4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача на кожну дитину, що з врахуванням положень частини 2 статті 184 СК України становить 1 /2 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватися як аліменти на утримання двох дітей. Відповідач, відповідно до поданої заяви, визнає позовні вимоги щодо стягнення аліментів на двох дітей у розмірі 1/4 частини від доходів, що є менше передбаченого частиною 5 статті 184 СК України мінімуму аліментів, який становить 1 /4 частину на одну дитину. За наведеного вище, з урахуванням тієї обставини, що неповнолітні діти сторін повністю залежать від матеріального забезпечення від своїх батьків та самостійного доходу не мають, а відповідач позовні вимоги щодо стягнення аліментів визнає, не погоджуючись лише з їх розміром, суд вважає необхідним позовні вимоги позивача [PERSON] щодо стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання двох дітей у розмірі 1 /4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача на кожну дитину задовольнити частково. Враховуючи положення частини 2 статті 184 СК України щодо визначення єдиної частки від заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватися як аліменти на утримання двох дітей, стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 28 березня 2024 року і до повноліття дітей. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати за вимогою про розірвання шлюбу, зокрема, судовий збір в сумі 1211,20 грн. За вимогою про стягнення аліментів з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial