Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

1.Позиції сторін, процесуальні дії 1.1. [PERSON] звернулася через свого представника до Черкаського районного суду Черкаської області з заявою про встановлення факту батьківства, посилаючись на наступне. В 2013 року заявниця познайомилася з [PERSON] , після чого вони почали спільно проживати як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. [INFO] заявниця народила сина - [PERSON] . Оскільки на час народження дитини заявниця та [PERSON] не перебували в шлюбі та не подавали до органу державної реєстрації спільної заяви про походження дитини, запис про батька дитини до актового запису про народження було внесено з дотриманням вимог ч. 1 ст. 135 СК України. [INFO] [PERSON] загинув під час захисту Батьківщини. Встановлення факту батьківства має юридичне значення, оскільки необхідно заявниці для реалізації її права на одержання виплат і надання пільг, передбачених законодавством. Враховуючи викладене, заявниця просила суд встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] , був біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини. 1.2. Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України надав письмові пояснення, в яких вказав, що встановлення факту батьківства можливе у разі надання заявником доказів, в тому числі, висновків молекулярно-генетичної експертизи, які з достовірністю можуть підтверджувати вказаний факт. 1.3. В судовому засіданні представник заявниці підтримав заявлені вимоги з підстав, які викладені у заяві. Представник заінтересованої особи Черкаського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судовому засіданні присутній не був, про дату, час та місце розгляду справи вказана установа була повідомлена належним чином. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області в судовому засіданні присутній не був, про дату, час та місце розгляду справи вказана установа була повідомлена належним чином, представник установи надав заяву про розгляд справи без його участі. Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України в судовому засіданні підтримала позицію, яка викладена у письмових поясненнях. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області, [PERSON] народився [INFO] у с. Білозір?я Черкаського району Черкаської області. Батьком записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00043898797 від 05.03.2024 відомості про батька [PERSON] записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері). 2.2. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03.02.2024 Чигиринським відділом державної актів цивільного стану в Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), [PERSON] помер [INFO] у с. Кринки Херсонського району Херсонської області у віці 51 рік. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 148, виданого 29.0.2024 КУ «Бюро судово-медичної експертизи» Херсонської обласної ради, [PERSON] помер [INFO] у с. Кринки Херсонського району Херсонської області. Згідно з копією довідки про причину смерті № 148, [PERSON] помер [INFO] в результаті отриманих проникаючих осколкових ран тулубу. Згідно з листом КУ «Бюро судово-медичної експертизи» Херсонської обласної ради № 04-531 від 15.02.2024, при судово-медичному дослідженні трупа [PERSON] , [INFO] , відбирались зразки крові для судово-імунологічного дослідження, які зберігаються у відділенні судово-медичної імунології КУ «Бюро СМЕ» ХОР. 2.3. Відповідно до копій платіжних інструкцій [PERSON] здійснено прерахування коштів [PERSON] : 08.07.2023 на суму 2010,05 грн., 08.08.2023 на суму 5025,13 грн., 10.08.2023 на суму 3015,08 грн., 04.09.2023 на суму 3015,08 грн., 07.09.2023 на суму 3015,08 грн., 13.10.2023 на суму 3015,08 грн., 07.11.2023 на суму 3015,08 грн., 11.11.2023 на суму 3015,08 грн., 30.11.2023 на суму 3015,08 грн., 13.01.2024 на суму 2010,05 грн., 20.01.2024 на суму 2010,05 грн. 2.4. Згідно з висновком № СЕ-19/111-24/22187-БД від 16.07.2024, складеного експертом Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України на виконання ухвали суду, [PERSON] , [INFO] , ймовірно є біологічним батьком [PERSON] . Ймовірність даної події становить 99,999996%. 3. Релевантні джерела права 3.1. Згідно з ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. 3.2. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 121 Сімейного кодексу України (далі - СК) права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 125 СК якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Згідно зі ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Стаття 134 СК України передбачає, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. 3.3. Згідно з ч. 1-3 ст. 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Непрацездатними членами сім`ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; 2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні; 3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. 3.4. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби. Відповідно до статті 16-1 вищевказаного Закону (в редакції станом на день загибелі [PERSON] 28.01.2024) у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). 29.03.2024 набрала чинності нова редакція вищенаведеної статті 16-1, де вказано, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті. До членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". У п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 9 грудня 2023 року № 3515-IX, яким було викладено вищевказану статтю 16-1 у новій редакції, вказано, що цей Закон застосовується до правовідносин, які виникли до набрання ним чинності та пов`язані з призначенням та отриманням одноразової грошової допомоги для дітей загиблої (померлої) особи, зачатих за життя загиблої (померлої) особи та народжених після її смерті, за умови що одноразова грошова допомога не призначалася жодній із осіб, які мали право на отримання такої допомоги. 3.5. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19) зроблено висновок про те, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства відповідно до частини першої статті 130 СК України є смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення його померлим. Та обставина, що питання визначення батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128, 129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування статті 130 СК України. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20). 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1. Вирішуючи питання про необхідність встановлення факту батьківства померлого [PERSON] щодо дитини [PERSON] суд зазначає наступне. На думку суду, батьківство встановлюється судом на підставі належних, допустимих та достовірних доказів, серед яких найбільш достовірним є висновок біологічно-генетичної (молекулярно-генетичної) експертизи щодо походження дитини від певної особи. Враховуючи вищевикладений висновок експертизи, суд вважає доведеним факт батьківства [PERSON] , [INFO] , загиблого [INFO] , щодо його дитини - [PERSON] , [INFO] , народженого [PERSON] , [INFO] . Встановлення факту батьківства [PERSON] щодо [PERSON] має юридичне значення, оскільки в такому випадку заявниця в якості законного представника дитини зможе звернутися до компетентних органів з приводу виплати одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а також з приводу отримання пенсійних чи соціальних виплат в разі наявності для цього достатніх підстав. На підставі статті 134 СК України рішення суду в частині встановлення батьківства є достатньою підставою для внесення змін до відповідного актового запису. У зв`язку із цим не є необхідною окрема вказівка в рішенні суду про внесення відповідних змін до актового запису про народження [PERSON] , оскільки такі зміни мають бути внесені органом РАЦС на підставі того факту, що в цьому рішенні встановлено батьківство [PERSON] щодо дитини. 5. Розподіл судових витрат, вирішення інших процесуальних питань 5.1. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає, що судові витрати, які підлягають розподілу, у цій справі відсутні.

Outcome: partial