Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-04 00:00:00

В липні 2024 року представниця позивача [PERSON] адвокат Драус О.О. звернулась до суду з позовом про визнання батьківства, в якому просить визнати, що [PERSON] є батьком [PERSON] та внести відповідні зміни в актовий запис про народження дитини. Свої вимоги мотивує тим, що сторони знайомі тривалий час, приблизно з 2005 року, у шлюбі вони не перебували, однак певний період часу співмешкали. Згодом відповідачка завагітніла від позивача та [INFO] народила сина [PERSON] . Запис про батька дитини здійснено зі слів матері, без відома про це позивача, оскільки вони не перебували в офіційних шлюбних відносинах. Позивач вважає себе біологічним батьком [PERSON] та з метою захисту прав та інтересів дитини звернувся до відповідачки з проханням вирішення питання про внесення змін до актового запису про народження дитини, однак отримав відмову на таке прохання. У зв`язку із наведеним позивач вимушений звернутись до суду із вказаним позовом. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 29 липня 2024 року було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено підготовче судове засідання. Позивач та його представниця в призначене підготовче засідання не з`явились, представниця позивача подала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідачка в призначене підготовче судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, згідно змісту якої справу просила розглядати за її відсутності, заявлені позовні вимоги визнає повністю. Додатково пояснила, що дізнавшись про свою вагітність нічого не повідомляла позивачу, бо він перебував у шлюбі. Під час реєстрації народження сина вона подала заяву про включення до актового запису про батька особи на ім`я [PERSON] . Оскільки вона часто перебуває за межами України, то не має змоги з`явитись до органів ДРАЦС для необхідно внесення змін до актового запису. Відповідачка стверджує, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON] [INFO] . Представниця третьої особи - Підволочиського районного відділу реєстрації актів цивільного стану в Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій просила розглянути справу без участі представника Підволочиського відділу державної реєстрації актів цивільного стану. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. У відповідності до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, у зв`язку з визнанням відповідачем позову, суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому засіданні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.223,\~247 ЦПК України.\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] в селі Кошляки Підволочиського району Тернопільської області народився [PERSON] , про що 15 жовтня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Підволочиського районного управління юстиції у Тернопільській області зроблено актовий запис №4. Матір`ю вказана [PERSON] , а батьком в порядку ст.135 СК України зі слів матері [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 15 жовтня 2014 року серії [NUMBER] та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України від 23 червня 2017 року №00018255950. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування (стаття 7 Конвенції про права дитини). Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. У статті 125 СК України передбачено, що, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати і батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. У частині першій статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Отже, відповідно до статті 128 СК України визнання батьківства за рішенням суду відбувається за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Тобто передумовою звернення до суду із заявою про встановлення на підставі статті 128 СК України факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. Згідно з частиною четвертою, пунктами 3-5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. У частині першій статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 міститься висновок про те, що добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони відповідного правовідношення. Отже, судом встановлено, що батьківство [PERSON] стосовно [PERSON] , [INFO] , матір`ю дитини [PERSON] визнається, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для встановлення, що відповідач є батьком малолітнього [PERSON] . Згідно зі ст.134 Сімейного кодексу України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька. Визнання батьківства за рішенням суду розглядається як засіб захисту прав дитини, спрямований на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визнання батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини (постанова Верховного Суду від 15 квітня 2021 року у справі №645/1098/18). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо визнання батьківства є обґрунтованими, тому позов підлягає задоволенню, так як це відповідає найкращим інтересам дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved