Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

\~ Позивач [PERSON] \~звернулась до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Поляк Дмитро Васильович, просить встановити юридичний факт її постійного проживання з [PERSON] в житловому будинку [ADDRESS] на час\~смерті останньої\~ -\~ [INFO] ,\~визнати\~за нею\~право власності\~на 137/800\~часток житловому\~будинку [ADDRESS] в\~порядку спадкування\~за заповітом\~після смерті\~ [PERSON] \~тавнести зміни до свідоцтва про право на спадщину на ім`я [PERSON] реєстровий номер № 1756 від 29.10.2020 року, виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, зазначивши спадкоємцем майна померлої [INFO] [PERSON] крім чоловіка [PERSON] , також, її онуку [PERSON] за кожним по 137/800 часток житловому будинку [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 137/400 часток житлового будинку [ADDRESS] належало її бабусі [PERSON] на праві спільної часткової приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 26 червня 1990 року 3-ю Харківською державною нотаріальною конторою реєстровий номер № 2-2301. У серпні [INFO] помер син [PERSON] [PERSON] , водночас її-позивача батько, що погано вплинуло на стан здоров`я [PERSON] у зв`язку з чим позивач переїхала жити до неї та проживала разом до самої смерті [PERSON] , дбала про неї, а після смерті останньої [INFO] приймала участь в організації поховання . За життя померла [PERSON] залишила заповіт відповідно до якого, все своє майно заповіла у рівних частках своєму чоловіку [PERSON] та онучці позивачу у справі. Заповіт посвідчений 18 серпня 2018 року приватним нотаріусом Поляк Д.В. ( реєстровий номер № 1338 ), але про існування заповіту вона позивач не знала. Крім того, відповідач [PERSON] всіляко скривав інформацію про існування заповіту, перешкоджав в оформленні нею своїх спадкових прав. Ухвалою суду від 10.01.2024 р. позов було залишено без руху. Ухвалою суду від 02.02.2024 р. після усунення позивачем недоліків позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 20.02.2024року. 02.02.2024 року ухвалою суду задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову. 27.02.2024 року задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків у судове засідання, також задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, витребувано копію спадкової справи щодо оформлення спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] у приватного нотаріуса ХМНО Поляк Д.В. Ухвалою суду від 17.04.2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. У судове засідання представник позивача [PERSON] - [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу при заочному розгляді.. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився , про причини неявки у судове засідання не повідомив, про слухання справи неодноразово повідомлявся належним чином. Треті особи: [PERSON] та приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Поляк Дмитро Васильович в судове засідання не з`явились, про причини неявки у судове засідання не повідомили, про слухання справи неодноразово повідомлялись належним чином. Частиною 8\~ст. 178 ЦПК України\~визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2\~ст. 191 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень\~ст. 280 ЦПК України. Зважаючи на те, що учасники справи в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 137/400 часток житлового будинку [ADDRESS] належало [PERSON] на праві спільної часткової приватної власності ( співласник [PERSON] ) на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 26 червня 1990 року 3-ю Харківською державною нотаріальною конторою реєстровий номер № 2-2301, про що суду надана інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також такі дані містяться в матеріалах спадкової справи, копія якої надана суду. [INFO] [PERSON] померла, про що в Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області зроблено відповідний запис за номером № 14016 від 30.09.2019 року. Копія свідоцтва про смерть надана суду. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 18 серпня 2018 року приватним нотаріусом Поляк Д.В. ( реєстровий номер № 1338 ) відповідно якого все належне їй на час смерті майно заповіла у рівних частках своєму чоловіку [PERSON] та мені онучці [PERSON] . Копія заповіту надана суду позивачем та відомості про те містяться в матеріалах спадкової справи, копія якої надана на запит суду. Також, з наданої на запит суду копії спадкової справи вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , видане приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Поляк Дмитром Васильовичем на ім`я [PERSON] , реєстровий номер № 1756 від 29.10.2020 року. Такі самі відомості містяться і в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що надано суду. Таким чином, все належне на час смерті спадкодавця [PERSON] майно перейшло у власність відповідача [PERSON] , що суперечить заповіту померлої. У той самий час, з матеріалів справи вбачається, що позивач у справі [PERSON] з 2012 року проживала з [PERSON] своєю бабусею, дбала про неї, про її стан здоров`я, після смерті приймала участь у похованні разом з іншими родичами. Але про існування заповіту їй відомо не було. Тоді як відповідач [PERSON] володів свіма документами померлої, відомості про заповіт приховав від позивача, всіляко перешкоджав їй в оформленні своїх прав на майно відповідно заповіту [PERSON] . Зазначені обставини підтвердили в своїх поясненнях свідки [PERSON] та [PERSON] , які звернули увагу суду на ті обставини, що [PERSON] зловживав алкогольними напоями, під час хвороби [PERSON] не піклувався про неї, на поховання навіть не був присутнім. Згідно зі\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст..1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до п. 1). ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частина 2 цієї ж статті визначає, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Тлумачення вищевказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини» й пов`язує з виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державної реєстрації права. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.08.2019 у справі №523/3522/16-ц.

Outcome: approved