Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

[PERSON] звернувся\~до суду\~з позовом\~до Кодимської\~міської ради\~Подільського району\~Одеської області\~про визначення\~додаткового строку\~для подання\~заяви про\~прийняття спадщини\~після смерті\~його бабусі\~ [PERSON] ,\~померлої [INFO] .\~Позивач являється\~єдиним спадкоємцем\~за законом\~після померлої\~ [PERSON] ,\~але своєчасно\~не звернувся\~до нотаріальної\~контори із\~відповідною заявою.\~Причину пропуску\~строку для\~прийняття спадщини\~вважає поважною,\~вказуючи на\~те,\~що він\~ не\~має постійної\~роботи,\~перебивається випадковими\~заробітками. Крім того позивач зазначає, що додатковою причиною пропуску строку для прийняття спадщини є введення воєнного стану на території України з 24 лютого 2022 року. Періодичне та непередбачуване оголошення повітряних тривог, пов`язаних з можливими ракетними атаками, та нестабільна робота нотаріальних контор суттєво обмежило його можливість протягом робочого дня звернутись до нотаріуса. В підготовче засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Представник Кодимської міської ради Подільського району Одеської області в підготовче засідання також не з`явився, надавши до суду клопотання, в якому просив розглянути цивільну справу без його участі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши, проаналізувавши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.01.2016 року (а.с.8). З листа Кодимської державної нотаріальної контори південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Налдіної М.М. за №353/01-16 від 02.08.2024 року вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] померлої [INFO] , не заводилась. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222 , ч.1 ст.1220 , ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] являється спадкоємцем за законом та у шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подав. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцю з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. В п.24 Постанови № 7 від 30 травня 2008 р. Про судову практику у справах про спадкування, Пленум Верховного Суду України дав роз`яснення, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд у Постанові від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17 зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При вирішенні цивільно-правового спору суд враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004у справі № 1- 33/2004. Стаття 17 Закону України, Про виконання рішення застосування практики Європейського суду з прав людини, передбачає, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі Ільхан проти Туреччини від 27 червня 2000 року зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Згідно з вказаним вище та в сукупності з тим, що спадщина до цього часу ніким не прийнята, відумерлою у встановленому законом порядку не визнана, відповідач відзиву не подав, що з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та положень ст.263 ЦПК України дає підстави суду дійти висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини і йому слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved