Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON] в листопаді 2023 року звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову вказує, що ушлюбі між [PERSON] та [PERSON] народилася спільна дитина [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] . Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Оленою Верповською заведено спадкову справу після померлого [PERSON] . 19 травня 2023 року в інтересах свого малолітнього сина [PERSON] звернулася до ПНКМНО Олени Верповської із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] . Спадкоємцями за законом, що прийняли спадщину після померлого є: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . До складу спадкового майна, що залишилося після смерті спадкодавця увійшли: частка квартири за адресою: [ADDRESS] ; частка гаражного боксу за адресою: [ADDRESS] , гараж № [NUMBER] , блок «Б»; земельної ділянки кадастровий номер 3223110100:03:003:0165; транспортного засобу державний номер [NUMBER] . У жовтні 2023 року [PERSON] в інтересах малолітнього сина [PERSON] звернулася до ПНКМНО Олени Верповської із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме щодо частки квартири за адресою: [ADDRESS] та частки гаражного боксу за адресою: [ADDRESS] . Однак Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Оленою Верповською прийнято постанову від 25 жовтня 2023 року вих. №278/02-31, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану частину майна. Зокрема така відмова нотаріуса зумовлена відсутністю оригіналу правовстановчих документів на спадкове майно. Через відсутність правовстановчих документів позбавлені можливості оформити спадщину, а тому просить суд визнати право власності за [PERSON] у порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] на 1/4 частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та на частку гаражного боксу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Яценко Н.О. Ухвалою від 27.11.2023 року позовну заяву було залишено без руху, оскільки в позові не зазначено на яку частину спадкового майна позивач просить суд визнати право власності в порядку спадкування. 07.12.2023 року від адвоката Прилуцької Н.М. через систему електронний суд на виконання ухвали від 27.11.2023 року надійшла позовна заява в новій редакції. Ухвалою від 14.12.2023 року по справі відкрито провадження та розгляд справи призначено в загальному порядку. 13.02.2024 року від відповідача - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської О.В. надійшло клопотання про закриття провадження по справі, посилаючись на те, що вона не є неналежним відповідачем, проте суд відмовив у задоволенні даного клопотання. 14.02.2024 року від представника відповідача - адвоката Стрілець О.А. надійшов відзив на позов в своєму відзиві посилається на те, що [INFO] помер батько [PERSON] - [PERSON] , який є також батьком [PERSON] [INFO] Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. було відкрито спадкову справу № 1/2023 до майна [PERSON] . Спадщину після померлого [PERSON] прийняли його сини - [PERSON] та [PERSON] . Окрім спірного майна, до складу спадкового майна також належить частка земельної ділянки з кадастровим номером 3223110100:03:003:0165 та частка транспортного засобу «Субару» д.н. [NUMBER] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на яке спадкоємцям не було відмовлено. Разом з тим на спірне майно він також отримав відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом . Зазначає, що [PERSON] жодним чином не порушував, не оспорював та не заперечував права [PERSON] на належні йому в порядку спадкування за законом після смерті батька 1/4 частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та на частку гаражного боксу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вважає, що він є неналежним відповідачем по справі, оскільки ніяким чином не порушував , не оспорював та не заперечував права [PERSON] на належні йому після смерті батька 1/4 частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та на частку гаражного боксу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 14.02.2024 року витребувано копію спадкової справи щодо майна померлого [PERSON] , яка надійшла до суду 04.03.2024 року. 04.04.2024 року по справі закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача позовну заяву підтримувала, з обставин викладених у позові та просила суд позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні фактично не заперечувала проти позову. Відповідач - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, суд вважає за можливе провести розгляд справи без її участі. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до наступного висновку. [INFO] помер [PERSON] , який є батьком неповнолітнього [PERSON] та [PERSON] . Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. заведено спадкову справу після померлого [PERSON] , яку зареєстровано у спадковому реєстрі 06 січня 2023 року за № 1/2023 . [PERSON] , 19 травня 2023 року в інтересах свого малолітнього сина [PERSON] звернулася до ПНКМНО Олени Верповської із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] . Спадкоємцями за законом, що прийняли спадщину після померлого є: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . До складу спадкового майна, що залишилося після смерті спадкодавця увійшли: 1/2 частка квартири за адресою: [ADDRESS] ; частка гаражного боксу за адресою: [ADDRESS] , гараж № [NUMBER] , блок «Б»; 1/2 земельної ділянки кадастровий номер 3223110100:03:003:0165; транспортного засобу марки, «Субару» , державний номер [NUMBER] , ідентифікатор ТЗ: [NUMBER] . У жовтні 2023 року [PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON] звернулася до ПНКМНО Олени Верповської із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Оленою Верповською прийнято постанову від 25 жовтня 2023 року вих. №278/02-31, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку квартири за адресою: [ADDRESS] та на 1/4 частки гаражного боксу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , гараж № [NUMBER] , блок «Б», після спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] , на підставі пункту 2 статті 49 Закону України «Про нотаріат» . Зокрема така відмова нотаріуса зумовлена відсутністю оригіналу правовстановчих документів на спадкове майно. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з частинами першою та другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За змістом статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з частинами першою, третьою, п`ятою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як уже зазначено, позивач звернулася до нотаріуса у визначений законом строк із заявою про прийняття спадщини і інтересах її неповнолітнього сина [PERSON] після смерті його батька [PERSON] . Однак нотаріусом прийнято постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом через відсутність у неї правовстановлюючих документів на спірне майно. Зокрема у позивача оригінали правовстановлюючих документів на зазначене майно відсутні, а отже не були надані нотаріусу. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 26.03.2024 року по справі за позовом [PERSON] до Київської міської ради, [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно позов задоволено та визнано за [PERSON] право власності на частку квартири [ADDRESS] та на 1\\4 частку гаражного боксу 60блок Б , в підземному гаражі по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після [PERSON] . Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини , якщо інше не встановлено законом. Як убачається із вищевказаного судового рішення та з матеріалів спадкової справи щодо майна померлого [PERSON] частина квартири [ADDRESS] та гаражного боксу 60 блок Б, загальною площею 20,3 кв.м. в підземному гаражі по [ADDRESS] належала [PERSON] , а тому вказане майно входить до спадкового та підлягає поділу між спадкоємцями. В ході розгляду справи встановлено, що позивач позбавлена можливості надати нотаріусу правовстановлюючі документи на майно, що увійшло до спадкової маси після померлого [PERSON] для оформлення свідоцтва про право на спадщину на її малолітнього сина, так як у позивача відсутні правовстановлюючі документи на майно, що належало спадкодавцю та не має можливості їх отримати, відповідно подати нотаріусу для оформлення спадщини та отримання [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане майно . Відповідачами у такій справі є спадкоємці , які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Приватний нотаріус є неналежним відповідачем у даній справі. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З огляду на положення ст. 15 ЦК України вирішення вимог про визнання права власності на спадкове майно можливе лише у разі відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності на спадщину. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства та захисту права, повинен сприяти учасникам цивільних правовідносин, які звернулися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у реалізації ними цих прав, у тому числі і спадкових. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за захистом своїх прав за правилами позовного провадження в рамках вирішення цивільно-правового спору. Враховуючи те, що нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спадщину суд вважає, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку, оскільки доводи позивача підтверджено в судовому засіданні належними та допустимими доказами. Суд доходить до висновку, що позов слід задовольнити в повному обсязі , як законний та обґрунтований. На підставі викладеного та

Outcome: approved