Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-11 00:00:00

22.05.2024 року представник ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивував тим, що 04.10.2021 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та відповідачем укладено кредитний договір № 00-4682210, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти у сумі 5000 грн. та зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. 25.01.2022 року ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТЗОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» уклали договір факторингу № 25012022. Згідно вказаного договору ТЗОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги, зокрема, й до відповідача за кредитним договором № 00-4682210 від 04.10.2021 року. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду утворилась заборгованість, яка становить 15640 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 5000 грн., заборгованості за процентами - 10640 грн. Посилаючись на вищевикладене, представник позивача просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 15640 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, до суду надав клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково. Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, до суду направила відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги визнала частково у вигляді тіла кредиту у розмірі 5000 грн. та процентів за користування кредитними коштами у межах 30-денного строку кредитування, визначеного умовами кредитного договору, у розмірі 2850 грн. (5000 грн.+1,9%=95 грн.*30днів). Також ставить питання про відшкодування відповідачу за рахунок позивача понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16000 грн. Дослідивши письмові матеріали, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у ході судового розгляду, 04.10.2021 року між ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та відповідачем укладено кредитний договір № 00-4682210 (а. с. 29-31). З боку позичальника договір підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Пунктами 1.1-1.3 вказаного кредитного договору передбачено, що кредитодавець надає кредит у національній валюті на умовах передбачених Договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає 5000 грн. Строк дії договору 30 (тридцять) днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю у строк до 03.11.2021 року, або в іншу дату, що визначається після здійснення автоматичного продовження строку дії кредиту в порядку, передбаченому пунктами 1.3.1-1.3.3. цього Договору. Графік платежів - без врахування передбачених цим Договором пролонгацій строку дії кредиту, у розрізі сум та порядку погашення кредиту, оплати нарахованих процентів, визначених Додатком № 1 до цього Договору. При цьому, у випадку здійснення пролонгації строку дії кредиту, відповідно до пунктів 1.3.1-1.3.3 Договору, новий графік платежів з урахуванням відповідної пролонгації розміщується кредитодавцем в особистому кабінеті на письмову вимогу позичальника. Процентна ставка за користування коштами кредиту: 1,90% в день - стандартна процентна ставка. Тип процентної ставки - фіксована (пункт 1.4 Договору). 04.10.2021 року ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» здійснив переказ грошових коштів в сумі 5000 грн. на платіжну картку відповідача через платіжний сервіс «Platon» (а. с. 35). Сам факт укладення вказаного кредитного договору шляхом вчинення необхідного алгоритму дій, надання своїх персональних даних та підписання електронного договору за допомогою одноразового ідентифікатора, так як і отримання кредитних коштів у розмірі 5000 грн. відповідачем не оспорюється та під сумнів не ставиться. 25.01.2022 року ТОВ «КАЧАЙ ГРОШІ» та ТЗОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» уклали договір факторингу № 25012022. Згідно вказаного договору ТЗОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги, зокрема, й до відповідача за кредитним договором № 00-4682210 від 04.10.2021 року (а. с. 38-43). Про вищевказані факти відступлення прав вимоги за кредитним договором та наявність кредитної заборгованості позивач повідомляв відповідача письмово шляхом направлення досудової вимоги від 10.04.2024 року щодо необхідності погашення кредитної заборгованості (а. с. 44). Між тим зазначені вимоги залишені без відповіді. У даній справі договір факторингу у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався, вимоги про визнання його недійсними не заявлялися. З урахуванням принципу тлумачення favor contractus (тлумачення договору на користь дійсності) сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності. Тому суд не надає оцінку вказаним договорам факторингу та вважає позивача новим кредитором у даному зобов`язанні у контексті ст.ст. 512, 514 ЦК України, що наділений правом вимоги до відповідача у даній справі. З письмових матеріалів справи слідує та не заперечується стороною відповідача, що відповідач своїх зобов`язань по поверненню кредитних коштів жодному з кредиторів не виконував, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду утворилась заборгованість, яка становить 15640 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 5000 грн., заборгованості за процентами - 10640 грн. Стороною відповідача заявлена заборгованість визнається частково у розмірі тіла кредиту у сумі 5000 грн. та процентів за користування кредитом у межах 30-денного строку кредитування, визначеного договором, у розмірі 2850 грн. (5000 грн.+1,9%=95 грн.*30днів). Так, за змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За такого, суд приходить до висновку, що оскільки сума основного боргу у розмірі 5000 грн. відповідачем не сплачувалася, то відповідно позовні вимоги про стягнення тіла кредиту є обґрунтованими, а вищевказана сума тіла кредиту підлягає стягненню. Вирішуючи питання про стягнення процентів, суд виходить з наступного. Проценти за користування кредитними коштами відповідачу нараховано у розмірі 10640 грн. за період з 04.10.2021 року по 25.01.2022 року (а. с. 36). Встановити правильність здійснених позивачем розрахунків процентів за користування кредитом суд позбавлений можливості, так як, наданий суду розрахунок заборгованості, містить лише кінцеві розміри заборгованості без зазначення порядку такого нарахування, способу та формул обчислення заборгованості. Між тим, судом враховується правовий висновок, зроблений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок було підтверджено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16. Вимог про застосування до відповідача заходів відповідальності за порушення грошового зобов`язання, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, тобто на рівні 3 % річних, позивачем не ставиться. Отже, враховуючи узгоджений сторонами строк кредитування 30 днів, позовні вимоги про стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами, нарахованих за період поза межами погодженого сторонами строку кредитування, є безпідставними. З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованою та такою, що підтверджена належними доказами суму заборгованості за процентами за період з 04.10.2021 року по 03.11.2021 року включно у розмірі 2850 грн. (5000 грн.+1,9%=95 грн.*30днів). Визначаючи суми відшкодування судових витрат на користь позивача, суд приходить до переконання, що у відповідності до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1215,85 грн. у рахунок відшкодування сплаченого судового збору. Стороною відповідача у відзиві на позовну заяву ставиться питання про відшкодування відповідачу за рахунок позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16000 грн. Представник позивача вважає вказані витрати завищеними та такими, що не відповідають складності справи та обсягу наданих послуг. Так, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України). За положеннями ч.2 ст. 137 ЦПК Україниза результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно імперативної вимоги ч.3ст. 137 ЦПК Українидля визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 вказала, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. У даній справі представництво інтересів відповідача здійснює адвокат Марку О.В., яка діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та договору про надання професійної правничої допомоги від 11.06.2024 року. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачем, його представником надано до суду квитанцію до прибуткового касового ордера від 10.06.2024 року та детальний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу. Враховуючи заперечення представника позивача щодо суми витрат на професійну правничу допомогу, а також беручи до уваги час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих послуг, ціну позову та категорію справи на підставі письмових матеріалів справи, суд вважає обґрунтованими та співмірними складності справи витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8030,70 грн., що розраховані пропорційно розміру задоволеної частини позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial