Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-13 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 12.06.2024 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн., щомісячно з моменту подачі позову і до закінчення навчання [PERSON] , але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років. Свій позов позивач мотивує тим, що під час перебування у шлюбі з відповідачем у сторін народилась дитина [PERSON] . Наразі дочка навчається в Черкаському національному університеті імені Богдана Хмельницького для здобуття освітнього ступеня на 1 курсі, денної форми навчання. Термін навчання 3 роки 10 місяців. Дата закінчення навчання 30.06.2027. Оскільки кожен з батьків незалежно від розлучення або від того з ким проживає дитина зобов`язані утримувати свою дитину, вважає що відповідач повинен сплачувати половину витрат на навчання дочки. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність та вказала, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач у суд не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та вказав, що позов визнає частково, але не може вказати в якій частині та просив стягувати аліменти з його пенсії. Третя особа у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність та вказала, що позов підтримує повністю. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 14.06.2024 було відкрите провадження по справі. Вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 15.07.2024 було залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороніпозивача [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідач відзиву на позов не надав. Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача, пояснення по справі не надала. Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. ІІ. Мотивувальна частина: Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.06.2006 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис №72 (а.с.10). Шполянським районним судом Черкаської області 18.10.2012 було винесено судовий наказ у справі №2323/5243/2012 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , (а.с.11-12). [PERSON] є студенткою Навчально-наукового інституту міжнародних відносин, історії та філософії Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького ІV рівня акредитації на 1 курсі ОС бакалавр спеціальності 291 Міжнародні відносини, суспільні комунікації та регіональні студії, денної форми навчання. Період навчання з 01.09.2023 по 30.06.2027, що підтверджується довідкою № 580/24 від 10.05.2024 виданою Черкаським національним Університетом імені Богдана Хмельницького (а.с. 13). [PERSON] сплатила Черкаському національному університету імені Богдана Хмельницького за навчання та за гуртожиток доньки [PERSON] 14000,00 грн. 03.08.2023, 14000,00 грн. 05.01.2024, 700,00 грн. 03.04.2024, 4000,00 28.08.2023 та 4000,00 грн. 17.01.2024 згідно квитанцій АТ КБ Приватбанк № 0.0.3128752716.2 від 03.08.2023, №0.0.3396075069.2 від 05.01.2024, № 0.0.3564475976.2 від 03.04.2024, № 0.0.3170487460.2 від 28.08.2023, № 0.0.3420150465.2 від 17.01.2024 (а.с.16-20). Відповідно до даних Державної податкової служби від 27.06.2024 [PERSON] в період з 1 кварталу 2023 по 1 квартал 2024 отримав дохід у розмірі 300000,00 грн. (а.с.34-36). Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до вимог ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. За змістом ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. СК України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. Такий правовий висновок, міститься у рішенні Верховного Суду від 04.07.2018, справа №308/13136/16-ц, предметом розгляду якої було питання про стягнення аліментів на утримання дитини. Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 180 СК ( 2947-14) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. При вирішенні спору про стягнення аліментів на неповнолітню дитину судам необхідно враховувати, що укладення нею шлюбу не припиняє передбаченого законом обов`язку утримувати її до досягнення повноліття, а утримання дитини, на яку стягуються аліменти, у державному чи комунальному закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому дитячому закладі - стягнення аліментів на користь того з батьків, з яким до цього проживала дитина, якщо він витрачає їх за цільовим призначенням. Стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК (2947-14), здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років: продовження ними навчання: потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Крім того, відповідно до висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 05.02.2020 при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Водночас відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За змістом ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] досягла повноліття [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.06.2006 (а.с.10) та є студенткою Навчально-наукового інституту міжнародних відносин, історії та філософії Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького ІV рівня акредитації на 1 курсі ОС бакалавр спеціальності 291 Міжнародні відносини, суспільні комунікації та регіональні студії, денної форми навчання. Період навчання з 01.09.2023 по 30.06.2027 (а.с. 13). [PERSON] навчається на денній формі навчання та не має самостійного заробітку, та відповідно потребує матеріальної допомоги. На даний час фактично знаходиться на утриманні матері. Оскільки [PERSON] навчається на денній формі навчання та не має самостійного заробітку, досягнула повноліття, але їй ще не виповнилося 23 років, відповідно вона має право на утримання батьками на період навчання після повноліття та до досягнення 23 років. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. Такий правовий висновок, міститься у рішенні Верховного Суду від 04.07.2018 року, справа № 308/13136/16-ц, предметом розгляду якої було питання про стягнення аліментів на утримання дитини. Згідно ч.3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Судом враховується той факт, що відповідач є особою з інвалідністю 2 групи, втім дана обставина не може свідчити про наявність об`єктивних підстав, які унеможливлюють надання батьком матеріальної допомоги дитині щомісячно. Суд, враховуючи матеріальний стан позивачки та відповідача, та виходячи з рівності прав та обов`язків обох батьків, приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі 3500, 00 грн., щомісячно на утримання доньки, [PERSON] , до досягнення нею 23 років за умови продовження навчання. Таке рішення відповідає, як інтересам доньки, так і засадам розумності, виваженості і справедливості, тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Встановлені обставини не можуть свідчити про наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють надання батьком матеріальної допомоги дитині щомісячно. Згідно з ч.1 ст.190 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню, відповідно до п.1 ч. 1ст. 430 ЦПК України. Заходи забезпечення позову не застосовувалися. Позивач є звільненим від сплати судового збору на підставі п.3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідач є особою з інвалідністю 2 групи, який відповідно до п.9 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору. На підставі ст.ст. 6, 179, 181, 182, 199, 200 СК України,

Outcome: partial