Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

Позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] , який зареєстровано 23 квітня 2004 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 157. На обґрунтування\~вимог в\~позовній заяві\~позивач зазначає,\~що між\~ним та\~ [PERSON] \~укладено шлюб,який зареєстровано 23 квітня 2004 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 157. Неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають. Розірвати шлюб в добровільному порядку в органах РАГС відповідачка не бажає. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що з відповідачкою сім`я розірвана чотири роки тому, коли вони припинили шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства. Причиною розпаду родини вважає різні характери та погляди на життя, життєві інтереси, різні цілі у житті, через що виникали сварки. Це призвело до втрати почуттів любові та взаємоповаги між ними. Сім`я існує формально. Вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе. Спору про розділ майна вони не мають. Вважає примирення неможливим, тому наявні підстави для розірвання шлюбу. У судове засідання сторони не з`явились, про час та дату судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином. Через канцелярію суду позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачкою припинені з 2020 року, з того ж часу мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Спору про майно між сторонами не має. Строк для примирення не потрібен, збереження шлюбу неможливе. На відшкодуванні сплаченого судового збору не претендує. В разі неявки в судове засідання відповідачки, не заперечує щодо заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. \~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] в судові засідання, призначені на 23.04.2024, 11.06.2024, 13.08.2024 не з`явилась, повідомлялась про день, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, які повернулись до суду без вручення з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 16, 22), що вважається належним повідомленням та відповідає правовій позиції викладеної в постанові КЦС ВС від 10.05.2023 № 755/17944/18 (61-185св23). Заяв, клопотань тощо від неї не надходило. Відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/ та сайті Орджонікідзевського районного суду м. Харкова. Зі змісту п.2 ч. 7\~ст. 128 ЦПК України\~вбачається, що повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до приписів ч. 8\~ст. 128 ЦПК України\~\~днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, на підставі вищевикладених приписів ст.ст.128, 130-131 ЦПК України суд вважає, що відповідачка повідомлена належним чином. Відповідачка з відзивом на позов до суду не зверталась. Заяв, клопотань та заперечень до суду не надходило. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідачка обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надала, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідачки. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84)\~5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. За таких обставин, з письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 квітня 2004 року, який зареєстровано міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 157. Від шлюбних стосунків сторони неповнолітніх дітей не мають.\~Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинено, шлюб\~ носить\~ формальний характер,\~ спільне господарство не ведеться, мешкають окремо, на примирення позивач не згоден. Згідно з\~статтею 24 Сімейного Кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3\~ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved