Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-25 00:00:00

Позивач завернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Посилався на те, що з відповідачкою перебуває у шлюбі, який між ними зареєстровано 23 травня 2017 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №724. У шлюбі у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Вказував, що останнім часом сімейні стосунки з відповідачкою погіршилися, що в подальшому призвело до припинення сімейних відносин, не ведуть спільне господарство, побут та відповідачка проживає окремо від нього. Тривалий час проживають окремо, сім`я припинила фактичне існування, а подальше її збереження буде суперечити їхнім інтересам та інтересам доньки. Крім того зазначив, що спору про місце проживання доньки в них немає. Відповідно до нотаріально посвідченого договору, який вони уклали між собою, донька залишається на утриманні та вихованні батька, а також спільному проживанні. Окрім того, просив встановити факт самостійного утримання та виховання доньки, так як в подальшому можуть виникнути обставини необхідності оформлення документів щодо соціальної допомоги на дитину, яка виховується одним із батьків, а також виникають питання щодо переміщення дньки без документального оформлення згоди матері. На підставі викладеного просив розірвати шлюб між ними та встановити факт самостійного виховання та утримання ним сина. У судове засідання позивач не з`явився. Через канцелярію суду від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Через канцелярію суду надала заяву у якій просила розглянути справу без її участі. Позов визнала в повному обсязі та не заперечувала, щодо його задоволення. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 23 травня 2017 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №724 (а.с.12). У шлюбі у них народилась донька [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Як встановлено, спільне життя сторін на склалось через різні погляди на сімейне життя, інтереси та несумісності характерів. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено. Таким чином, суд вважає, що збереження їх сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Щодо вирішення питання про місце проживання дітей, суд зазначає наступне. У позовній заяві [PERSON] зазначив, що спір у сторін стосовно того з ким буде проживати донька відсутній. Сторони уклали нотаріально посвідчений Договір від 11.06.2024 року, відповідно до якого батьки домовились про місце проживання доньки із батьком, на його самостійному вихованні та утриманні (а.с.17). Так Верховний Суд у складі колегії суддів третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.01.2020 року у справі №200/952/18, зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно із вимогою про розірвання шлюбу. Щодо встановлення факту самостійного виховання та утримання сина батьком, суд зазначає наступне. Так, в обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що встановлення даного факту необхідно заявнику з метою оформлення документів щодо соціальної допомоги на дитину, яка виховується одним із батьків, а також виникають питання щодо переміщення сина без документального оформлення згоди матері. Суд, розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів, наданих заявником, а відтак, дійшов висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав. На підтвердження обставин самостійного виховання [PERSON] малолітньої доньки [PERSON] , судом досліджуються наступні документи: Відповідно до нотаріально посвідченого Договору від 11.06.2024 року, відповідно до якого батьки домовились про місце проживання доньки із батьком, на його самостійному вихованні та утриманні (а.с.17). Згідно наданої довідки з приватної організації «Приватний заклад загальної середньої освіти «Чернівецька гімназія «Тотоша-Чернівці» навчальним процесом доньки займається батько (а.с.18). Відповідно до письмових пояснень [PERSON] , [PERSON] вбачається, що [PERSON] не проживає зі своєю дружиною та займається без її участі вихованням та утриманням доньки (а.с.22-26). Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. При цьому, згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно з п. 2 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено та не заперечувалось [PERSON] те, що малолітня донька проживає з своїм батьком, який створив всі умови для проживання дитини, здійснює опіку над нею, доглядає та піклується про її стан здоров`я. Дитина проживає окремо від матері. За таких обставин, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved