Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-04 00:00:00

позивачі 10.05.2024 року подали до суду позов, у якому просять, зобов`язати ЛМКП «Львівтеплоенерго» списати заборгованість на суму 51\~102.73 грн. за послуги з постачання теплової енергії [PERSON] та [PERSON] (особ. рах. № [NUMBER] ) по [ADDRESS] , та понесені судові витрати. В обґрунтування позову покликаються на те, що [PERSON] , [PERSON] є споживачами послуг ЛМКП «Львівтеплоенерго». Облік спожитої теплової енергії у квартирі по [ADDRESS] здійснюється по загально будинковому лічильнику. Вважає, що ЛМКП «Львівтеплоенерго» здійснює недостовірний облік теплової енергії, не надає в повному обємі послуги та нараховує необгрунтовану заборгованість за житлово-комунальні послуги, тому не погоджується з сумою заборгованості та не здійснює оплату. Зазначають, що ЛМКП «Львівтеплоенерго» грубо порушує їх права споживача на належне отримання послуг, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», враховуючи наведене просять зобов`язати ЛМКП «Львівтеплоенерго» списати заборгованість на суму 51\~102.73 грн. за послуги з постачання теплової енергії [PERSON] та [PERSON] (особ. рах. № [NUMBER] ) по [ADDRESS] . Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 20 травня 2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Третя особа не скористалась правом на подання письмових пояснень. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, суд дійшов до наступного висновку. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1\~ст. 13 ЦПК України). Статтями 12, 81\~ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зі змісту ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно зі статтею 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту положень статей 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений статтею 16 ЦК України. Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Як правило спосіб захисту порушеного права визначено законом. Зобов`язання відповідача щодо списання заборгованості за оплату комунальних послуг не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Крім того, чинним законодавством не встановлено процедури визнання боргу за житлово-комунальні послуги безнадійним та не визначено механізму його списання, Порядок проведення перерахунку розміру плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у разі перерви в їх наданні, ненадання або надання не в повному обсязі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2013 № 970: вимоги щодо якості послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення визначаються плановою періодичністю, не менше нормативу, та відповідно, порушенням переліку та норм робіт. Такі порушення встановлюються даними акту виконання робіт по будинках, журналу реєстрації виконавцем звернень мешканців, даними побудинкового обліку. Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, а саме, на підтвердження того, що житлово-комунальні послуги не надавалися взагалі або надавалися неналежним чином, зокрема, матеріали справи не містять документів, які підтверджували б виявлення, фіксацію та оформлення вказаних в акті-претензії порушень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1\~ст. 13 ЦПК України). У поданій до суду позовній заяві позивачі заявили позовну вимогу у якій просять зобов`язати ЛМКП «Львівтеплоенерго» списати заборгованість на суму 51\~102.73 грн. за послуги з постачання теплової енергії [PERSON] та [PERSON] (особ. рах. № [NUMBER] ) по [ADDRESS] . Однак, листом Міністерства з питань ЖКГ України № 12/1-64 від 17.05.2007 року зазначено, що «списання боргів за спожиті житлово-комунальні послуги чинним законодавством не передбачено». Крім того, зобов`язання споживача щодо списання заборгованості за оплату комунальних послуг не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. До такого висновку прийшла колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ по справі № 6-3986св14. Беручи до уваги вищенаведене, суд доходить висновку, що у задоволені позову про списання заборгованості слід відмовити у зв`язку з недоведеністю позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, судом враховано, що позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з урахуванням чого та положень ст. 141 ЦПК України, суд відносить судові витрати по справі на рахунок держави.

Outcome: dismissed