Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 29.12.2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.10.2015 року у справі № 369/7060/15-ц шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку, [PERSON] [INFO] , яка навчається на денній формі навчання в Державному вищому навчальному закладі «Київський національний університет імені Вадима Гетьмана», проживає разом з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. Рішенням від 24.07.2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі 369/7059/15-ц стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з 30.06.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Позивач вказала, що відповідач добровільно не виконує рішення суду у справі № 369/7059/15-ц, спільних дітей не утримує. На підставі вищевказаного позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення сином навчання. Ухвалою від 28.05.2024 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 23.07.2024 року в судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Згідно ч. 1 ст.\~223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі\~неявки всіх\~учасників справи\~у судове\~засідання,\~яким завершується\~розгляд справи,\~або розгляду\~справи без\~повідомлення (виклику)\~учасників справи,\~суд підписує\~рішення без\~його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України). У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наведених нижче підстав. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.10.2015 року, справа № 369/7060/15-ц, що набрало законної сили, шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Музичанської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області 06.10.2005 року, сторони мають доньку, [PERSON] [INFO] . Факт проживання [PERSON] з позивачем, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , підтверджується довідкою про склад сім`ї, виданою Музичанським старостинським округом Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області № 71 від 26.09.2023 року та актом обстеження умов проживання № 99 від 29.04.2024 року. Як вбачається з довідки № 523 від 01.12.2023 року Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана», [PERSON] навчається на другому курсі факультету економіки та управління, спеціальність «Менеджмент», на денній формі навчання. Час закінчення навчання 15.07.2026 року. Відповідно до додаткової угоди № 1 від 20.07.2023 року до договору № 224211 про навчання у закладі вищої освіти від 05.09.2022 року, вартість навчання [PERSON] складає 149 366 (сто сорок дев`ять тисяч триста шістдесят шість) гривень 00 копійок. За даними вищезазначеної додаткової угоди оплата має вноситись щоквартально в розмірі 19 411 (дев`ятнадцять тисяч чотириста одинадцять) гривень 00 копійок до 10.02.2026 року. На даний час між сторонами не досягнуто згоди щодо сплати аліментів на утримання їх доньки, що є підставою звернення позивача до суду із позовом щодо цього. З огляду на спірні правовідносини та встановлені обставини суд приходить до висновку про необхідність аналізу наступних правових норм. Виходячи зі змісту ч. ч. 6-10 ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 18 СК України способами захисту сімейних прав та інтересів є, зокрема, примусове виконання добровільно не виконаного обов`язку. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Зважаючи на ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів`обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 77-80 ЦПК України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: approved