Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

16 квітня 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 15 000 грн. на кожного. Ухвалою судді від 23 квітня 2024 року відкрито провадження по справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами справи. 24 травня 2024 року ухвалою суду розгляд даної цивільної справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 10 червня 2024 року від представника відповідача адвоката Бибика В.А. надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначає, що позовні вимоги не визнає, оскільки відповідач проживає разом з позивачем за однією адресою і забезпечує їх в силу своїх матеріальних можливостей. [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи без її участі. [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить звіт про доставку повідомлення у додаток «Viber». Адвокат Бибик В.А. звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, в задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , [PERSON] народився [INFO] , їх батьками є [PERSON] та [PERSON] , шлюб між батьками зареєстровано 25 жовтня 2014 року. Відповідно до довідок про реєстрацію місця проживання [PERSON] з неповнолітніми дітьми зареєстрована по [ADDRESS] . З акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] вбачається, що по [ADDRESS] проживають: [PERSON] - заявник, [PERSON] - дружина, сини: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] є багатодітним батьком, має сина [PERSON] від попереднього шлюбу, який проживає разом з ним. Згідно довідки до акту огляду МСЕК [PERSON] є інвалідом третьої групи. Суд встановив, що між сторонами існують сімейні правовідносини. Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 ЦПК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений рівною мірою на обох батьків, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі, сплата аліментів одним з батьків, а в даному випадку батька, є однією з форм його участі в утриманні дітей. Оскільки відповідач є батьком двох спільних дітей, тому нарівні з матір`ю зобов`язаний утримувати їх до досягнення повноліття. При цьому, суд критично оцінює та приходить до висновку щодо необґрунтованості позивачем розміру аліментів, які остання просить стягнути з відповідача в позовній заяві. Зокрема, позивачем не наведено підстав стягнення з відповідача аліментів саме в твердій грошовій сумі, зокрема, не зазначено доказів матеріальної можливості відповідача сплачувати аліменти в зазначеному розмірі, наявності в останнього рухомого або нерухомого майна, грошових коштів, даних про нестабільний та мінливий заробіток. Суду не надано доказів на підтвердження необхідності саме вказаного розміру аліментів для забезпечення належного розвитку та належного рівня життя дитини. Позивач стверджує, що [PERSON] має власний бізнес, проте належних доказів цього не надає, натомість відповідач спростовував даний факт належними та допустимими доказами. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвеції ООН про права дитини (Конвенції), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; - стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;\~\~ - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. За правилами ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, призначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі є правом, а не обов`язком суду і в даному випадку суд не вбачає правових підстав для стягнення коштів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний\~гарантований розмір\~аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний\~рекомендований розмір\~аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. В ході розгляду справи не встановлено даних про офіційне працевлаштування відповідача та даних про його доходи. Аналізуючи надані сторонами докази, враховуючи потреби дитини певного віку, відсутність в матеріалах справи належних та достатніх доказів, які б доводили чи спростовували матеріальну можливість останнього сплачувати аліменти в розмірі більшому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину (перебування на утриманні останнього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини тощо, стан здоров`я відповідача тощо), суд вважає за необхідне стягувати з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі\~ 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття, оскільки стягнення аліментів в розмірі 30000 грн. не відповідатиме засадам розумності і справедливості та враховуючи, що аліменти у твердій грошовій сумі призначається лише за умови, що платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, тому розмір аліментів слід призначити у частковому відношенні. При цьому суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернулись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Згідно\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн., оскільки у частині позовних вимог про стягнення аліментів, від сплати якого позивач була звільнена відповідно положень п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial