Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

В грудні 2021 року позивач звернулась з позовом до Комунального підприємства «ОДЕСМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Ухвалою від 29.12.2021 по справі відкрито провадження, встановлений загальний порядок розгляду справи. 31.05.2022 до суду надійшов відзив на позов Комунального підприємства «ОДЕСМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС», в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог до підприємства, оскільки відшкодування завданих збтків в результаті ДТП покладається саме на страхову компанію. З урахуванням уточненої позовної заяви позивачка звернулась до суду з вимогами до Комунального підприємства «ОДЕСМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС», Товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ГАРДІАН» та просить: 1.Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» (ЄДРПОУ 35417298) на користь [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) відшкодування матеріальної шкоди, 34 890,00 (тридцять чотири тисячі вісімсот дев`яносто) гривень 00 копійок. 2.Стягнути з Комунального підприємства «Одесміськелекторотранс» (ЄДРПОУ 03328497) на користь [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) відшкодування моральної шкоди 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень. Стягнути з Відповідачів пропорційно заявленим позовним вимогам на користь [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) судові витрати відповідно до попереднього розрахунку судових витрат. Мотивує вимоги тим, що17.09.2021 року померла ії мати [PERSON] .. Смерть настала в наслідок наступних обставин: 17 вересня 2021 року приблизно о 05-20 год. на регульованому перехресті вул. Балківська та Ольгівський узвіз в Приморському районі м. Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме: по [ADDRESS] , рухався трамвай марки «Tatra T-3 SU-CS», бортовий номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , яка допустила наїзд на пішохода [PERSON] , котра перетинала трамвайні колії по газону, що розділяє вул. Балківська. Внаслідок ДТП від отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] загинула на місці. 17 вересня 2021 року до ЄРДР за №1202116000000001205 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. 30 жовтня 2021 року старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Одеській області була винесена постанова про закриття кримінального провадження в зв`язку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Внаслідок смерті матері позивачкою [PERSON] були витрачені кошти на поховання на загальну суму 34 890,00 (тридцять чотири тисячі вісімсот дев`яносто) гривень 00 копійок, що підтверджуються рахунками та квитанціями. Зазначені кошти в якості відшкодування матеріальної шкоди просить стягнути на користь позивачки зі страхової компанії. 06.06.2023 до суду надійшов відзив на позов ТДВ «СК «ГАРДІАН» в якому у просить відмовити у задоволені вимог до Товариства, В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Представник Комунального підприємства «ОДЕСМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС» заперечувала проти задоволення позову. Представник Товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ГАРДІАН» звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Просить при постановленні рішення врахувати їх позицію, викладено у відзиві на позов. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні правовідносини. 17 вересня 2021 року приблизно о 05-20 год. на регульованому перехресті вул. Балківська та Ольгівський узвіз в Приморському районі м. Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме: по вул. Балківська, з боку вул. Маловського в напрямок вул. Приморська, за міським маршрутом № 17, рухався трамвай марки «Tatra T-3 SU-CS», бортовий номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , яка допустила наїзд на пішохода [PERSON] , котра перетинала трамвайні колії по газону, що розділяє вул. Балківська. Внаслідок ДТП від отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] загинула на місці. 17 вересня 2021 року до ЄРДР за №1202116000000001205 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. 30 жовтня 2021 року старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Одеській області була винесена постанова про закриття кримінального провадження в зв`язку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Позивачка [PERSON] є донькою померлої [INFO] [PERSON] (а.с.11, 12). Внаслідок смерті матері позивачкою [PERSON] були витрачені кошти на поховання на загальну суму 34 890,00 (тридцять чотири тисячі вісімсот дев`яносто) гривень 00 копійок, що підтверджуються рахунками та квитанціями. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність КП «Одесміськелектротранс» була застрахована в ТДВ «Страхова компанія «Гардіан», відповідно до договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту (включаючи відповідальність перевізника) №У-У/2020/786 від 17 грудня 2020 року (далі по тексту - Договір), який діяв на час дорожньо-транспортної пригоди. З лімітом відповідальності заподіяння шкоди життю та здоров`ю третіх осіб у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч ) гривень (п. 3.4.1 Договору), завдання збитку майну третім особам у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень ( п.3.4.3 Договору), франшиза 00,00(нуль) гривень (п.3.6 Договору). Відповідно до п.2.1 Договору страховим випадком є подія, в наслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого ТЗ і в наслідок якої настає цивільна відповідальність особи, відповідальності якої застрахована за договором. Відповідно до п. 10.5.4 Договору у разі смерті потерпілої особи Страховика відшкодовуються обґрунтовані витрати на поховання. Відповідно до ст. 1172 ч. 1 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Згідно п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 р., розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Враховуючи презумпцію вини завдавача шкоди (ч. 2 ст. 1166 ч. 2 ЦК України), відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" №4 від 01.03.2014 р. при завданні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на особу, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, не може бути покладено обов`язок з її відшкодування, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ст. 1187 ч. 5 ЦК України). Під умислом потерпілого потрібно розуміти, зокрема, таку його протиправну поведінку, коли потерпілий не лише передбачає, але і бажає або свідомо допускає настання шкідливого результату (наприклад, суїцид). Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, якщо інше не встановлено законом, розмір відшкодування з особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, має бути зменшено. Питання про те, чи є допущена потерпілим необережність грубою (ст.1193 ч. 2 ЦК України), у кожному конкретному випадку має вирішуватись з урахуванням фактичних обставин справи (характеру дії, обставин завдання шкоди, індивідуальних особливостей потерпілого, його стану тощо). Згідно ст. 1200 ч. 1 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності; одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті. Відповідно до ч. 1 ст.1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. 17.12.2020 між Комунальним підприємством «ОДЕСМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС» та Товариством з додатковою відповідністю «Страхова Компанія «Гардіан» укладений договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту (включаючи відповідальність перевізника). П. 3.4. Договору ліміт відповідальності Страховника при експлуатації кожного окремого забезпеченого транспортного засобу становить за заподіяння шкоди життю та здоров`ю третіх осіб 50000 гривень. П. 3.4.2. Договору за заподіяння моральної шкоди третім особам - не відшкодовується. Таким чином, з ТДВ «Страхова компанія «Гардіан» на користь [PERSON] підлягає стягненню матеріальна шкода, пов`язана з витратами на поховання матері останньої [PERSON] в розмірі 34 890,00 (тридцять чотири тисячі вісімсот дев`яносто) гривень 00 копійок. Крім того, Позивачу в наслідок загибелі її матері було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у втраті близької людини, є непоправна, та безсумнівно призводить до суттєвих негативних наслідків, у тому числі, пов`язаних із нормальним життєвим укладом родини, неможливістю повного відновлення попереднього стану, а також які позначили негативні зміни у житті Позивача щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні; переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниженої гідності. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно з ч. 3-5 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб; розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення; при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості; моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування; моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Згідно з ст. 1193 ЦК України якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом; вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 цього Кодексу, у разі відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання; суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням кримінального правопорушення. У п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 р. судам роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить із характеру, тривалості, обсягу та змісту душевних страждань доньки, яка втратила матір. Втрата близької людини є непоправною, та безсумнівно призводить до суттєвих негативних наслідків, у тому числі, пов`язаних із нормальним життєвим укладом родини, неможливістю повного відновлення попереднього стану. Згідно ст. 81 ч. 1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що наявні підстави для відшкодування позивачу моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. 00 коп., завданої загибеллю матері з урахуванням ступеня вини самої потерпілої, яка порушила вимоги пунктів 1.5, 4.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2021 року.

Outcome: partial