Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки про оспорювання батьківства та виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що 20.05.2008 у відділі РАЦС Самбірського району розірвали шлюб і з 2007 року проживали окремо. На момент розірвання шлюбу йому не було відомо, що відповідачка була вагітною. Стверджує, що на той момент, дружина проживала з [PERSON] , а тому в нього є сумніви, що [PERSON] , [INFO] , є його біологічною дитиною. Просить виключити відомості про нього як батька із актового запису № 23 від 19.12.2008 про народження [PERSON] . Ухвалою від 01.07.2024 прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. У підготовче судове засідання позивач не з`явився, від представника надійшла заява про проведення підготовчого засідання у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю. Від відповідачки на адресу суду 11.07.2024 надійшла заява про визнання позову, просить розглянути справу у її відсутності. У зв`язку з неявкою сторін та з врахуванням поданих заяв, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст.\~206\~ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, всебічно, об`єктивно, повно та безпосередньо у судовому засіданні дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих доказів у їх сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано у р/в РАЦС м. Самбора, актовий запис № 46 від 20.05.2008 (а.с.6). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , зазначено позивача [PERSON] , про що Чайковицькою сільською радою Самбірського району Львівської області від 19.12.2008 зроблено актовий запис 23 (а.с.7). Згідно ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126, 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на штучне запліднення своєї дружини. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до п. 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006, роз`яснено судам, що в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (ст.122, 124 СК України) так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (ст. 126, 127 СК). Відповідно до роз`яснень цієї постанови, особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Також при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення опарених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд приймає визнання позову відповідачкою, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб. Отже, судом беруться до уваги доводи позивача про те, що до розірвання шлюбу сторони не проживали спільно, не вели спільне господарство, не підтримували шлюбних відносин, на час ухвалення рішення суду про розірвання шлюбу сторони також не перебували у шлюбних відносинах. Таким чином, суд, приймаючи визнання відповідачкою позову, приходить до висновку, що необхідно виключити запис про позивача як батька з актового запису про народження дитини, а тому позовні вимоги суд задовольняє у повному обсязі. Згідно з ч.1 ст.142\~ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Проте, позивач є інвалідом першої «Б» групи та звільнений від сплати судового збору, отже з відповідачки слід стягнути 50 відсотків судового збору, що складає 605 грн.60 коп. в дохід держави.

Outcome: approved