Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до Томаківського районного суду Дніпропетровської області із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вони з 2005 року по 2013 рік перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 31 липня 2013 рок шлюб між ними розірвано. З того часу вони проживають окремо, кожен своїм особистим життям. Від спільного проживання у шлюбі вони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Червоногригорівською селищною радою Нікопольського району Дніпропетровської області, відповідний актовий запис про народження №21. Дочка Злата проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні і всі витрати пов`язані з утриманням дитини несе позивачка одна. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, в житті дитини, її вихованні та розвитку ніякої участі не приймає, витрачає гроші на свої потреби, інтересами сім`ї не цікавиться, що ставить її у край скрутне матеріальне становище. Дочка навчається на першому курсі денного відділення факультету соціальної педагогіки та психології Запорізького національного університету в м. Запоріжжі, форма навчання: денна/держбюджет, строк навчання: з 01 вересня 2023 року по 30 червня 2027 року, що підтверджується довідкою №342 від 02.04.2024 року, наданою навчальним закладом на ім`я [PERSON] , та її студентським квитком серії [NUMBER] . Оскільки, позивачка з дочкою проживають однією сім`єю, то у зв`язку з її навчанням позивачка несе одна матеріальні витрати по її утриманню: на придбання підручників та посібників для навчання, на поїздки з дому до місця навчання і в зворотному напрямку щотижня, на щоденне харчування та придбання продуктів, на одяг та предмети особистої гігієни. Зазначена обставина підтверджується витягом про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №1492 від 08.08.2023 року, наданим виконавчим комітетом Мирівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області. Зазначені витрати, пов`язані з навчанням дочки позивачка сама не в змозі оплатити, бо її середньомісячний дохід складається з мінімальної заробітної плати, а тому вважає, що відповідач також зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дочки у зв`язку з її навчанням. Незважаючи на те, що дочка повнолітня, вона потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням і відповідно вони з відповідачем зобов`язані її утримувати до досягнення двадцяти трьох років або до припинення навчання. Позивачка в позові вказує, що за своїм матеріальним становищем відповідач взмозі надавати щомісячну матеріальну допомогу на утримання спільної повнолітньої дочки у зв`язку з її навчанням, так як має постійний дохід. Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 27.06.2024 року відкрито провадження по справі, з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою про вручення 18.07.2024 року судової повістки та копій матеріалів справи матері відповідача. Таким чином, відповідач був повідомлений про розгляд справи у встановленому законом порядку від якого не надійшло до суду відзив на позов, або заяви про визнання позову, або заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за зареєстрованим місцем проживання, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається зі змісту ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 198 Сімейного кодексу України, визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Тобто, відповідно до статті 199 СК України підставами виникнення аліментного зобов`язання між батьками та їх повнолітніми дочкою, сином, які продовжують навчання після досягнення повноліття і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги є сукупність таких юридичних фактів: 1) продовження навчання дочкою, сином після досягнення повноліття; 2) недосягнення дочкою, сином встановленого законом віку - 23 років; 3) потреба дочки, сина у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням; 4) наявність у батьків можливості надавати матеріальну допомогу. Сукупність цих юридичних фактів утворює юридичний склад, необхідній і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов`язання. У разі відсутності, або недоведеності в судовому засіданні хоч б одного з наведених вище фактів, вищезазначене аліментне зобов`язання пов`язане з утриманням батьками своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не виникає. Крім того, ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 ЦПК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). При визначенні розміру аліментів судом мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, вартість проїзду до навчального закладу, вартість проживання за місцем знаходження дитини. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дочки, сина суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року, справа № 199/9339/16-ц, провадження № 61-32330св18. З аналізу вищенаведених норм сімейного законодавства вбачається, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. До матеріалів справи додано копію паспорта громадянки України, виданого [PERSON] , [INFO] , виданого 23.06.2024 року органом 1260. Так, згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10 травня 2006 року виконкомом Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області, актовий запис № 21 від 10.05.2006 року, громадянка [PERSON] народилася [INFO] , батьком якої є громадянин [PERSON] , а матір`ю є громадянка [PERSON] . Згідно копії довідки №342 від 02 квітня 2024 року, виданої Запорізьким національним університетом, громадянка [PERSON] дійсно є студенткою 1 курсу, освітній рівень: бакалавр, факультету: соціальної педагогіки та психології, спеціальність: 012 дошкільна освіта, освітня програма: дошкільна освіта, форма навчання: денне/держбюджет, термін навчання: з 2023 по 2027 рік в 2022 році вступила до КПУ IV рівня акредитації, наказ №332-С від 05.09.2022 року і дійсно навчається на ІІ курсі денного відділення, ступінь освіти «бакалавр», спеціальність «Туризм». Заклад освіти є приватним, стипендію не виплачує. Строк закінчення навчання 30.06.2026 року. До матеріалів справи додано копію студентського квитка серія [NUMBER] виданого 01 вересня 2023 року, який також підтверджує, що громадянка [PERSON] , навчається в Запорізькому національному університеті, факультет: соціальної педагогіки та психології, форма навчання: денна, група 6.0123, дійсний до 30 червня 2027 року. Витяг №1492 про зареєстрованих у житловому будинку виданий 08.08.2023 року Виконавчим комітетом Мирівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області підтверджує, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що у зв`язку з навчанням дочки вона несе матеріальні витрати, пов`язані на придбання навчально-методичних посібників, підручників тощо. Оскільки дочка не працює, вона потребує постійної матеріальної підтримки. Відповідач, будучи повідомлений про наявний до нього позов, не з`явився до суду, не спростував обставини викладені у позовній заяві, а також не надав документів про стан свого здоров`я та матеріального положення. За таких обставин, оцінюючи в сукупності надані докази, суд знаходить достовірно встановленим, що повнолітня дочка сторін продовжує навчатися та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, яку відповідач має можливість надати, оскільки не надав суду заперечень щодо позову. Суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача щомісячно, на період навчання [PERSON] в Запорізькому національному університеті, аліменти у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 01.05.2024 року і до закінчення навчання, але не більш, як до досягнення нею двадцяти трьох років. При визначені розміру аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує також й обов`язок матері по утриманню повнолітньої дочки на період її навчання у навчальному закладі. Суд також вважає необхідним вирішити судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягнувши з відповідача в дохід держави, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved