Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.01.2020 по 01.07.2023 у розмірі 511\~760 грн. Заявлені позовні вимоги обгрунтовує тим, що 21.11.1996 по 05.10.2016 перебувала у шлюбі із [PERSON] . Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 27.04.2018 з [PERSON] ухвалено стягувати аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2\~000 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 11.12.2017 і до досягнення дитиною повноліття. 22.08.2018 на виконання вказаного рішення Залізничним районним судом м. Львова видано виконавчий лист, на підставі якого Залізничним ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області відкрито виконавче провадження ВП № 57129322. Незважаючи на наведене, відповідач належним чином рішення суду не виконує, внаслідок чого виникла значна заборгованість зі сплати аліментів, а саме згідно розрахунку заборгованості по аліментах, проведеного державним виконавцем Залізничного ВДВС міста Львова, заборгованість [PERSON] за період з 01.01.2020 по 01.07.2023 становить 78\~000 грн. Оскільки відповідач ухиляється від сплати аліментів, з приводу чого державний виконавець також вніс відповідне повідомлення до Єдиного державного боржників, просить позов задоволити та стягнути з відповідача пеню у розмірі 1 відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення на загальну суму 511 760 грн. Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 31.07.2023 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Судом в межах розгляду даної справи судом вжито заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, зокрема за зареєстрованим місцем проживання відповідача: [ADDRESS] рекомендованою поштовою кореспонденцією двічі скеровувались ухвала про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та з додатками до неї. Відповідач відзив на позовну заяву, у визначений судом п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження, не подав, заяви про поновлення строку для подання такого станом на день винесення рішення до суду також не подано. Клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у матеріалах справи відсутні. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178\~ЦПК України та ч. 5 ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що у сторін по справі, [PERSON] та [PERSON] (після шлюбу [PERSON] , свідоцтво про шлюб, серія [NUMBER] , видане 15.11.2017 Самбірським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області), [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданим 01 березня 2011 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 27 квітня 2018 року у цивільній справі № 462/5853/17 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено частково. Ухвалено стягнути із [PERSON] , [INFO] \~на користь [PERSON] , [INFO] ,\~аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 /дві тисячі/ гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову - 11.12.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. 22 серпня 2018 року на виконання рішення суду від 27 квітня 2018 року у справі № 462/5853/17 Залізничним районним судом видано виконавчий лист № 462/5853/17 про стягнення аліментів. Як вбачається із постанови про відкриття провадження 04.09.2018 старшим виконавцем Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області відкрито виконавче провадження ВП № 57129322 з виконання виконавчого листа № 462/5853/17, виданого 22.08.2018. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах, проведеного державним виконавцем Залізничного ВДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у межах виконавчого провадження ВП № 57129322, станом на 22.06.2023 заборгованість боржника [PERSON] зі сплати аліментів відповідно до вищезгаданого виконавчого документів станом на 22.06.2023 складає 114\~539,97 грн. Згідно акта обстеження умов проживання, складеного в.о. начальника служби у справах дітей та в.о. начальника відділу у справах молоді та спорту за адресою зареєстрованого місця проживання [PERSON] : [ADDRESS] проживає та має постійне місце реєстрації також [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини другої\~статті 141 СК України\~розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно\~статті 51 Конституції України\~та\~статті 180 СК України\~батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно частини четвертої\~статті 155 СК України\~ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 196 Сімейного кодексу України\~передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. При цьому, у\~статті 196 СК України\~не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою\~статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Згідно проведеного позивачем розрахунку неустойки (пені) на суму несплачених [PERSON] аліментів, загальна сума неустойки за прострочення сплати аліментів за період з 01.01.2020 по 01.07.2023 становить 511\~760 грн. Відповідачем не подано суду відомостей щодо заперечення ним як проведеного державним виконавцем розрахунку заборгованості, так і проведеного позивачем розрахунку неустойки (пені) несплачених аліментів, доказів, що спростовують нараховану державним виконавцем заборгованість не представлено, свого розрахунку не подано. Згідно ст.\~76\~ЦПК України\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: 1)\~письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; 2)\~висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Поруч з цим, положенням ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України чітко визначено право одержувача аліментів на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно розрахунку заборгованості по аліментах, проведеного державним виконавцем загальна суму заборгованості боржника [PERSON] зі сплати аліментів складає 114\~539,97 грн, однак заявлена позивачем вимога щодо стягнення неустойки (пені) у розмірі 511\~760 грн більш, ніж втричі більша від суми заборгованості відповідача зі сплати аліментів. Таким чином, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 196 СК України, відсутність обмежень періоду нарахування пені\~та суму заборгованості, яка становить 114\~539,97 грн, суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та сума пені яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] становить 114\~539,97 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. Оскільки позивач при подачі позову звільнена від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню судовий збір в користь держави у розмірі 1073,60 грн.

Outcome: dismissed