Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-31 00:00:00

В обґрунтування\~позову позивач\~вказав,\~що 01.02.2023\~між ним\~та відповідачем\~ [PERSON] \~було укладено\~договір довічного\~утримання,\~відповідно до\~умов якого\~позивач передав\~у власність\~відповідача житловий\~будинок та\~земельну ділянку\~за адресою: [ADDRESS] , а відповідач взяв на себе зобов`язання забезпечувати утриманням, а також доглядом довічно. Вказував, що відповідач не виконує покладених на нього обов`язків відповідно до умов договору, 01.02.2024 ним було направлено претензію відповідачу щодо невиконання ним умов договору довічного утримання, проте обставини, які передували її написанню, відповідачем не усунені. На підставі викладеного позивач просив суд розірвати договір довічного утримання, укладений між ним та відповідачем 01.02.2023, посвідчений приватним нотаріусом Жмеринського районного нотаріального округу Вінницької області Крижанівським А. П.; визнати за ним право власності на житловий будинок з належними будівлями та спорудами, загальною площею 98,9 кв. м. та земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер 0520281800:05:001:0063, які розташовані за адресою: [ADDRESS] ; припинити обтяження речових прав та зняти заборону відчуження, на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача подав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, справу розглянути без участі позивача та його представника. Відповідач подав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав, справу просив розглянути без його участі. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За змістом ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 01.02.2023 [PERSON] (відчужувач) уклав з [PERSON] (набувач) договір довічного утримання (догляду), відповідно до якого передав у власність відповідачу належну йому садибу, яка складається з житлового будинку з належними будівлями та спорудами, загальною площею 98,9 кв. м. та земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер 0520281800:05:001:0063, які розташовані за адресою: [ADDRESS] ., а відповідач зобов`язався здійснювати довічне утримання і догляд позивача (п. 11 договору). Відповідно до пункту 11 Договору, довічне утримання і догляд відчужувача включає в себе: забезпечення відчужувача харчуванням, необхідним одягом, медикаментами та лікарськими засобами; надання медичної допомоги шляхом залучення кваліфікованих медичних працівників (лікарів, медичних сестер тощо); оплату за власний рахунок комунальних послуг, інших платежів, пов`язаних з проживанням в зазначеному в договорі будинку відчужувача; надання будь-якої іншої допомоги; вчинення всіх необхідних дій щодо забезпечення відчужувача всіма засобами, предметами домашнього вжитку, речами, літературою тощо. До обов`язків набувача також входить виконання додаткових доручень відчужувача, необхідних для забезпечення останнього належним доглядом. Готування їжі при цьому повинне здійснюватись не рідше одного разу в день, прибирання житлового будинку, у якому буде проживати відчужувач не рідше одного разу в тиждень, прання білизни не рідше двох разів на місяць. Придбання одягу, взуття, а також медикаментів повинно здійснюватись в міру необхідності. За згодою сторін грошова оцінка матеріального забезпечення, яке надається (сплачується) відчужувачу набувачем, складає 2000 гривень на місяць. Дана сума підлягає зарахуванню в рахунок придбаних речей/послуг, або сплачується набувачем не пізніше двадцятого числа кожного місяця за наступний місяць. У разі наявності у відчужувача претензій щодо виконання набувачем умов даного договору за календарний місяць, який минув, відчужувач зобов`язаний надати письмову претензію набувачеві до 5-го числа наступного місяця. У разі відсутності претензій вважається, що відчужував задоволений виконанням умов даного договору. Відповідно до пункту 33 Договору, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини; на вимогу Набувача. Відповідно до пункту 34 Договору, у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням Набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню. У разі розірвання договору у зв`язку з неможливістю його подальшого виконання набувачем з підстав, що мають істотне значення, суд може залишити за набувачем право власності на частину майна, з урахуванням тривалості часу, протягом якого вона належно виконувала свої обов`язки за договором. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Жмеринського районного нотаріального округу Вінницької області Крижанівським А. П., зареєстровано в реєстрі за №150. Згідно із статтею 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду, зокрема, на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. Тлумачення пункту 1 частини 1 статті 755 Цивільного кодексу України свідчить, що договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду за умови доведення відчужувачем факту порушення набувачем своїх обов`язків за договором довічного утримання (догляду), що може проявлятися у вигляді неповного чи неналежного забезпечення доглядом, допомогою, харчуванням відчужувача або у вигляді повного невиконання вказаних дій. Відповідно до частини 1 статті 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню. З огляду на наявні в матеріалах справи докази, а також на вищенаведені норми законодавства суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позов слід задовольнити овністю. Оскільки позов задоволено повністю, а позивач при зверненні до суду з позовом був звільнений від сплати судового збору на підставі положень ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до статті 141, статті 142 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 605,60 гривень.

Outcome: approved