Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

У червні 2023 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до ТОВ «УКРАЇНСЬКА УНІВЕРСАЛЬНА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ» (далі по тексту - ТОВ «УУТК») та просила суд: визнати припиненими з 26 травня 2023 року трудові відносини між ТОВ «УУТК» та [PERSON] у зв`язку із звільненням [PERSON] із займаної посади директора виконавчого ТОВ «УУТК» на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП України; стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 596 880 грн. В обґрунтування позову [PERSON] вказувала, що 02.09.2019 року почала працювати на посаді директора виконавчого ТОВ «УУТК» та до 24.02.2022 року сумлінно виконувала свої обов`язки, однак відповідач хоч і нараховував, але не виплачував їй заробітну плату, посилаючись на складне фінансове становище. [PERSON] зазначала, що згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 26.05.2023 року їй було нараховано 596 880 грн., дана заборгованість відповідачем не погашена. Зважаючи на невиплату заробітної плати нею прийнято рішення про звільнення з роботи за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України. 04.05.2023 року позивачем направлено на адресу відповідача заяву про звільнення за власним бажанням, за інформацією з сайту «Укрпошта» 11.05.2023 року відправлення не було вручено під час доставки та 22.05.2023 року було повернуто за закінченням терміну зберігання. При цьому, позивач вказує, що станом на дату звернення до суду заборгованість по заробітній платі відповідачем так і не погашена, а 24.02.2022 року з початком повномасштабної збройної агресії російської федерації проти України, директор ТОВ «УКРАЇНСЬКА УНІВЕРСАЛЬНА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ» взагалі перестав виходити на зв`язок, за місцезнаходженням офісу відповідача відсутні працівники підприємства. Відтак, позивач вважає, що на даний час трудові відносини між сторонами фактично припинені, однак процедура розірвання трудового договору не виконана відповідачем, рішення не ухвалено, наказ про звільнення не видано, заборгованість по заробітній платі не виплачена. А тому право позивача на припинення трудового договору є порушеним, у неї відсутня можливість припинити трудовий договір в інший спосіб, крім звернення до суду, оскільки її заява про звільнення за власним бажанням відповідачем не отримана. В судовому засіданні представник позивача та позивач просили позов задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача не заперечував проти задоволення вимог про звільнення [PERSON] із займаної посади директора виконавчого ТОВ «УУТК», однак заперечував щодо задоволення вимог позивача про стягнення заробітної плати, вказував що позивач отримала заробітну плату в повному обсязі, однак не офіційними платежами. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що з 02.09.2019 року позивач почала працювати на посаді директора виконавчого ТОВ «УУТК», що підтверджується наказом від 02.09.2019 р. № 3-К та відповідним записом у трудовій книжці. 04.05.2023 року позивач направила на адресу відповідача, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: [ADDRESS] , заяву, в якій просила звільнити її з посади директора виконавчого за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП через два тижні після отримання даної заяви. Частиною 1 ст. 38 КЗпП України визначено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до закладу освіти; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Факт направлення заяви підтверджується описом вкладення у цінний лист, накладною та фіскальним чеком від 04.05.2023 року. Згідно інформації зазначеної в роздруківці трекінгу поштового відправлення з сайту Укрпошти, 11.05.2023 року відправлення не було вручено під час доставки та 22.05.2023 року було повернуто за зворотною адресою у зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання. Відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі, зокрема, містяться відомості про керівника юридичної особи, а за бажанням юридичної особи - також про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо. У ч. 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» визначено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі документів, що подаються заявником для Державної реєстрації та судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі. Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. Судом встановлено, що на даний час трудові відносини між сторонами фактично припинені, однак процедура розірвання трудового договору відповідачем не виконана. На підставі вищевказаного судом встановлено, що дата розірвання трудового договору припадає на 26.05.2023, а відтак позовні вимоги про визнання припиненими з 26.05.2023 року трудових відносини між ТОВ «УУТК» та [PERSON] у зв`язку із звільненням [PERSON] із займаної посади директора виконавчого ТОВ «УУТК» на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП України є такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 21, ч. 6 ст. 24 Закону України "Про оплату праці", працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків станом на 26.05.2023 року позивачу було нарахована з 4 кварталу 2019 року по березень 2022 року заробітна плата у сумі 596 880,00 грн. При цьому, з вказаних відомостей вбачається, що заробітна плата позивачу не виплачувалась. Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Статтею 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При цьому, представником відповідача жодних належних та допустимих доказів на підтвердження здійснення виплат заробітної плати позивачу у спосіб передбачений законом суду не надано. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь заборгованості по заробітній платі в сумі 596 880,00 грн. є законними і обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в абз. 5 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в рішенні. З огляду на зазначене, питання щодо справляння і сплати податків й інших обов`язкових платежів у такому випадку вирішуватиметься при виконанні рішення суду. Відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 430 ЦПК України судове рішення про виплату заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України, суд уважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору за вимогою про припинення трудових відносин, а також суд вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за вимогою про стягнення заробітної плати. На підставі викладеного,

Outcome: approved