Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування вимог якої зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] . [INFO] померла його тітка [PERSON] . На день смерті [PERSON] , в будинку [ADDRESS] , в якому вона проживала, ніхто інший не проживав і зареєстрований ніхто не був. На день смерті [PERSON] , в будинку [ADDRESS] , в якому вона проживала, ніхто інший не проживав і зареєстрований ніхто не був. Як зазначає позивач, нещодавно, перевіряючи папки з документами, він знайшов два заповіти ( [PERSON] та [PERSON] ), згідно яких він є спадкоємцем усього майна, яке належало на праві приватної власності спадкодавцям. Про дані заповіти він обізнаний не був. Звернувшись до нотаріуса для консультації щодо прийняття спадщини, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій з огляду на пропуск строку для прийняття спадщини. Посилаючись на вказані обставин, у позовній заяві висловлено прохання визначити позивачу додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавців. Ухвалою суду від 17.07.2024 по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження (а.с. 42-43). Представник позивача адвокат Леміш М. О. подав заяву з проханням розглядати справу без участі сторони позивача. Висловив позицію про підтримання заявлених у позовній заяві вимог (а.с. 49). Секретарем Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області подано заяву за змістом якої висловлено позицію про відсутність у селищної ради заперечень проти задоволення позовних вимог. Справу просила розглядати без участі представника селищної ради (а.с. 48). Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 04.02.2002 та копією свідоцтва про народження від [NUMBER] (а.с. 5, 11). [INFO] померла тітка позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 17.01.2005 та копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с. 6, 12). Як вбачається з копії довідок Верхньобистрянського старостинського округу Міжгірської селищної ради Закарпатської області від 10.06.2024, на день смерті [PERSON] , в будинку [ADDRESS] , в якому вона проживала, ніхто інший не проживав і зареєстрований ніхто не був. На день смерті [PERSON] , в будинку [ADDRESS] , в якому вона проживала, ніхто інший не проживав і зареєстрований ніхто не був (а.с. 13, 14). За життя мати та тітка позивача склали заповіти, якими розпорядилися передати після смерті належне їм нерухоме майно [PERSON] (а.с. 7, 8). Як зазначає позивач про наявність заповітів на його користь він не був обізнаний, про їх існування дізнався нещодавно, коли перевіряв папки з документами. При цьому, нотаріус відмовив йому у прийнятті заяв про прийняття спадщини та роз`яснив, що він пропустив шестимісячний строк визначений законом для прийняття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1 статті 1270 ЦК України). Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що суди, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, повинні досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За встановлених обставин, суд вважає, що відмова у поновленні строку для прийняття спадщини порушить право спадкоємця, тому визнає вищевказані обставини як поважну причину пропуску строку для прийняття спадщини. З огляду наведеного заявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved