Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

02.01.2024 року судом зареєстровано позовну заяву [PERSON] про позбавлення батьківських прав, яка мотивована тим, що з 18.10.2007 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . Шлюб розірваний 27.11.2015 року. Сторони є батьками сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу діти проживають з матір`ю, знаходяться на її утриманні. Мати займається вихованням, розвитком та навчанням дітей. Батько дітей - відповідач проживає окремо, коштів на утримання дітей не надає, їх станом здоров`я, розвитком, навчанням, вихованням не цікавиться. З 2015 року відповідач з дітьми не бачився, свідомо нехтуючи своїми батьківськими обов`язками. Позивач була змушена неодноразово звертатись до суду з позовами про стягнення аліментів, про зміну способу стягнення аліментів, про стягнення пені за прострочення стягнення аліментів. У зв`язку із ухиленням від сплати аліментів відповідача було притягнуто до відповідальності за ст. 164 ч. 1 КК України. Станом на 31.05.2023 року борг відповідача по аліментам складає 162 874 грн. Відповідно до ст. 164 СК України [PERSON] просила суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Судом були вчинені наступні процесуальні дії. Ухвалою суду від 12.01.2024 року було відкрито загальне позовне провадження у даній справі про позбавлення батьківських прав. 15.01.2024 року витребувано у служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації доказ - висновок про доцільність (недоцільність) позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 05.03.2024 року було повторно витребувано у служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації доказ - висновок про доцільність (недоцільність) позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . 16.05.2024 року - закрито підготовче провадження, забезпечено участь в судовому засіданні 13.06.2024 року о 14.30 год. позивача та дітей в режимі відеоконференції. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Покоєвич А.О. позов підтримав. Просив вимоги [PERSON] задоволити. Пояснив, що діти [INFO]. та [INFO]. проживають з матір`ю, знаходяться на її утриманні. Батько дітей з 2015 року проживає окремо, своїми синами не цікавиться, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, не спілкується, не дзвонить та не бачиться з ними. Із висновком про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав не погодився, оскільки фактично органом опіки і піклування не була заслухана думка позивача, відповідача і дітей. Сам відповідач не заперечив проти позбавлення його батьківських прав, визнав факт тривалого невиконання ним батьківських обов`язків, небажання спілкуватись та турбуватись про своїх дітей. В судовому засіданні позивач [PERSON] (в режимі відеоконференції) позов підтримала, просила її вимоги задоволити. Суду пояснила, що біологічний батько дітей багато років не підтримує з ними зв`язок, відсутній в їх житті. Дітьми не цікавився, не спілкувався з ними, не виконував свого батьківського обов`язку щодо належного утримання дітей. Наголосила, що вона жодних перешкод відповідачу у спілкуванні з дітьми не чинила, сама давала засоби зв`язку. Старший син погано пам`ятає свого батька і не хоче з ним розмовляти, а молодший взагалі не знає. Зі сторони біологічного батька ніколи не було ініціативи щодо спілкування із синами. Вона із дітьми тривалий час проживає за кордоном. Наголосила, що позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати інтересам дітей. Зауважила, що із висновком про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав вона не погоджується. Орган опіки і піклування не вийшов на відеоконференцзв`язок і не заслухав її думку і думку дітей. Наголосила, що вона створила найкращі умови для проживання, розвитку та навчання синів [PERSON] та [PERSON] . Забезпечує дітей усім необхідним. Дбає про їх здоров`я. Діти навчаються у школі, займаються спортом. Її чоловік ставиться до дітей добре, переймається їх потребами, приділяє їм увагу, фактично здійснює виховання. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечив щодо позбавлення батьківських прав. Пояснень не надавав. В судове засідання представник служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Також надав суду висновок про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав. В судовому засіданні 13.06.2024 року в режимі відеоконференції в присутності матері було заслухано думку дитини щодо позовних вимог - [PERSON] , [INFO] , який підтвердив, що він і його брат [PERSON] разом із мамою та її чоловіком проживають в Нідерландах. Свого біологічного батька він пам`ятає погано, батько не підтримує з ним зв`язок і не спілкується. Його молодший брат батька не знає. Думка неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , в судовому засіданні заслухана не була, оскільки дитина не володіє мовою спілкування, крім того, сторони визнали, що дитина не знає свого батька і вони ніколи не спілкувались. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. До правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми глави 13 розділу 3 Сімейного кодексу Українищодо особистих немайнових прав і обов`язків батьків та дітей. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] . [PERSON] народився [INFO] . Їх батьками є [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.10.2009 року, який на підставі рішення суду від 27.11.2015 року був розірваний. Позивач [PERSON] змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » в зв`язку з реєстрацією шлюбу 17.08.2016 року. Згідно сформованого 30.11.2023 року повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 28.07.2009 року № 2346 [PERSON] , [INFO] , 07.09.2016 року було внесено виправлення та змінено відомості про матір, її прізвище « [PERSON] » змінено на « [PERSON] ». Крім того, 07.09.2016 року на підставі заяв батьків про зміну прізвища малолітній дитини прізвище дитини змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 20-25). Згідно сформованого 30.11.2023 року повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 01.10.2014 року № 3034 [PERSON] , [INFO] (а.с. 26-31), 07.09.2016 року було внесено виправлення та змінено відомості про матір, її прізвище - « [PERSON] » змінено на « [PERSON] ». Крім того, 07.09.2016 року на підставі заяв батьків про зміну прізвища малолітній дитини прізвище дитини змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27.11.2015 року № 759/15425/15-ц було стягнуто з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання синів [PERSON] та [PERSON] по 1 000 грн. на кожну дитину з 28.09.2015 року до досягнення ними повноліття. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 24.05.2022 року № 759/2944/22 було змінено розмір аліментів шляхом зміни способу їх стягнення, що був встановлений рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27.11.2015 року № 759/15425/15-ц та стягнуто з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання синів [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 06.06.2022 року № 759/2211/22 було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] за період з 01.10.2015 року по 31.12.2012 року в розмірі 35 000 грн. Згідно довідки державного виконавця у виконавчому провадженні № [NUMBER], борг [PERSON] по сплаті аліментів на користь [PERSON] з 2015 року станом на 31.05.2023 року становить 162 874 грн. За заявою [PERSON] про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості. Станом на 30.11.2023 року [PERSON] з дітьми [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно повідомлення служби у справах дітей та сім`ї було встановлено, що [PERSON] разом з неповнолітнім [PERSON] , [INFO]. та малолітнім [PERSON] тривалий час проживає за межами України. Без обстеження умов проживання дітей, батьків, надання висновку в порядку ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України не виявляється можливим (а.с. 54). Частинами 4, 5 статті 19 Сімейного кодексу України визначено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до ст. 19 СК України судом повторно витребувано висновок органу опіки і піклування. Згідно висновку Святошинської районної у м. Києві Державної адміністрації від 24.04.2024 року визнано недоцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] та малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 85-86). У висновку, зокрема, зазначено, що сторони є батьками дітей. Шлюб між сторонами розірвано 27.11.2015 року. [PERSON] разом із синами зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Працівники служби відвідали квартиру за вказаною адресою, але потрапити до помешкання не виявилось можливим, оскільки в розмові через домофонну систему чоловік, який назвався батьком [PERSON] повідомив, що у цій квартирі діти не проживають вже досить тривалий час. Працівники служби не мали можливості поспілкуватись з неповнолітнім [PERSON] , [INFO]. та малолітнім [PERSON] , [INFO]., оскільки на запрошення служби [PERSON] не відреагувала. Також вона не надала до служби інформацію з місця навчання синів, про стан їх здоров`я, умови проживання тощо. За наявною попередньою інформацією, [PERSON] разом із дітьми виїхала на постійне місце проживання до Королівства Нідерланди в 2017 році. Батько дітей - [PERSON] зареєстрований та проживає в м. Вінниці. Згідно посвідченої 19.11.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу заяви [PERSON] не заперечував проти виїзду за кордон до Королівства Нідерланди на постійне місце проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] та малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідно довідки-розрахунку від 02.06.2023 року станом на 31.05.2023 року борг [PERSON] по аліментах складає 162 874 грн. Громадян [PERSON] та [PERSON] було належним чином запрошено на засідання комісії з питань захисту прав дитини Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, яке відбулось 17.04.2024 року, але вони не з`явились. Враховуючи викладене та рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація вважає за недоцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] , [INFO]. та сина [PERSON] , [INFO]. Правовідносини виникли між сторонами з приводу здійснення особистих немайнових прав і обов`язків батька та неповнолітньої дитини, тому при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми глави 13 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Частиною 2 ст. 157 СК України визначено, що той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в постанові від 30.03.2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов`язки, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного й об`єктивного з`ясування обставин справи і характеру ставлення батьків до дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2 ст. 80 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин бо добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В судовому засіданні було встановлено, що з 2015 року діти постійно проживають з матір`ю. В 2016 році було посвідчено нотаріусом заяву відповідача, в якій він не заперечував проти виїзду до Королівства Нідерланди на постійне місце проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] та малолітнього [PERSON] , [INFO] . Отже, з 2016 року батько своїх синів не бачив, не спілкувався телефоном чи іншими засобами зв`язку, не цікавився долею своїх дітей, ніяким чином не піклувався про них, про їх здоров`я, розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не приймав участі в матеріальному утриманні. Станом на 31.05.2023 року борг [PERSON] по аліментах складає 162 874 грн. Фактично батько самоусунувся від догляду та виховання своїх синів. Така його поведінка свідчить про свідоме ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до синів [PERSON] та [PERSON] . Відповідач визнав позов, визнання позову є добровільним і не суперечить закону, тому в силу ст. 206 ЦПК України суд приймає таке визнання. Враховуючи наведені обставини суд критично оцінює висновок органу опіки і піклування про недоцільність позбавлення [PERSON] батьківських і вважає його недостатньо обґрунтованим і таким, що суперечить інтересам дітей. На підставі сукупності наданих суду доказів, враховуючи позицію відповідача, думку дитини щодо позовних вимог - сина [PERSON] , [INFO]., суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] протягом тривалого часу свідомо ухилявся від виконання батьківського обов`язку, що є підставою для позбавлення його батьківських прав відносно дітей - сина [PERSON] , [INFO]. та сина [PERSON] , [INFO]. При ухваленні рішення суд, відповідно до вимог п. 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 р., також враховує, що дітям повинні бути надані можливості і сприятливі умови, які б дозволили їм розвиватися розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності при найвищому забезпеченні інтересів дитини. На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved