Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою в якій просив: а) встановити факт смерті [PERSON] , громадянина України, [INFO] , місце народження: Україна, Луганська обл. м. Рубіжне , який помер [INFO] у смт. Станиця Луганська, Станично Луганський Луганська Народна Республіка Роійська Федерація; б) встановити факт смерті [PERSON] , громадянка України, [INFO] , місце народження: Україна, Луганська обл. м. Рубіжне, який помер [INFO] у м. Рубіжне Луганська Народна Республіка Російська Федерація. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що в 2022 році він виїхав на роботу до міста Кривого Рогу, потім забрав до себе свою сім`ю дружину з дитиною. Після початку війни його рідні а саме: батько та сестра залишились в м. Рубіжному Луганської області. В березні 2024 року знайомі з міста Рубіжного повідомили мене, що помер батько [PERSON] [INFO] та померла його рідна сестра [PERSON] [INFO] . Факт смерті батька [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть. Факт смерті сестри [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про смерть На вказаних свідоцтвах про смерть є підпис так званого керівника Рубежанського відділу записів актів громадянського стану Рубежанського міського управління юстиції міністерства юстиції з гербом лнр. Після похорон батька та рідної сестри він звернувся до Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровській області із заявою про видачу Свідоцтва про смерть [PERSON] , [PERSON] , для отримання спадщини. Однак листом Покровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровській обл. від 06.07.2024 року за № 1992/31.10-40 у видачі свідоцтва про смерть батька відмовлено. Встановлення факту смерті в судовому порядку заявнику необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану, внесення до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України є підставою для настання відповідних правових наслідків, зокрема спадкових прав. Заявник надав суду письмові пояснення в яких просив його заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - ПОКРОВСЬКИЙ ВІДДІЛ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ У МІСТІ КРИВОМУ РОЗІ КРИВОРІЗЬКОГО РАЙОНУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ПІВДЕННОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. ОДЕСА) у судове засідання не з`явився надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заявлених вимог не заперечували. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. [PERSON] , який народився [INFO] , помер [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про смерть, виданого так званим "відділом записів актів громадського стану Рубежанського міського управління юстиції міністерства юстиції луганської народної республіки" від 16 лютого 2023 року, Серії [NUMBER] актовий запис № 154. [PERSON] [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого так званим Рубежанським міським відділом записів актів громадянського стану департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Луганськой Народної Республіки, від 25 жовтня 2023 року, Серії [NUMBER] , актовий запис № 570. [PERSON] звернувся до ПОКРОВСЬКОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ У МІСТІ КРИВОМУ РОЗІ КРИВОРІЗЬКОГО РАЙОНУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ ПІВДЕННОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. ОДЕСА) щодо здійснення реєстрації смерті його батька, [PERSON] , однак йому було відмовлено листом від 06.07.2024 року за № 1992/31.10-40, оскільки наданий документ в підтвердження факту смерті [PERSON] , а саме: копія «свидетельства о смерти от 16.02.2023 года, выданогоРубежанским отделом записи актов гражданского состояния Рубежанского городского управления юстиции Министерства юстиции Луганской Народной Республики» не може вважатись легітимним на території України й не є підставою для здійснення державної реєстрації смерті особи, оскільки видане органом, який створено на тимчасово окупованій території в порядку, не передбаченому законом України. За правилами п. 8 ч.1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1, 2 статті 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до правової позиції, викладеної Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі від 15.04.2016 року, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України. Одночасно суд зважає на практику Європейського суду з прав людини (ЄСЛП), за висновками якої, зокрема, у справах проти Туреччини, Молдови та Росії, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого "намібійського винятку", який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Згідно з ч. 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами статей 77-78 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. У відповідності до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для встановлення факту смерті особи необхідні обставини, що свідчать про цю подію, а також про те, що заявник позбавлений можливості зареєструвати факт смерті в інший спосіб. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина у певний час за певних обставин. Отже, оскільки встановлення відповідного факту смерті необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть встановленої законом України форми, та реалізації наслідків, передбачених законодавством у зв`язку зі смертю особи, суд як виняток приймає до уваги дані про смерть (дату, місце), які зазначені у вищенаведених документах, виданих на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Таким чином, законодавством визначено процедуру державної реєстрації смерті особи, у випадку неможливості надання документів, які б за формою та змістом відповідали встановленим законодавством України вимогам, шляхом звернення до суду. Заявником доведено, що встановлення юридичного факту необхідне для проведення державної реєстрації смерті батька та сестри, щоб в подальшому отримати спадщину, яка залишилася після смерті батька. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що дослідженими у справі доказами підтверджується факт смерті громадянина України, [PERSON] , [INFO] та громадянки України [PERSON] , [INFO] , на тимчасово непідконтрольній Україні території у м. Рубіжне, Луганської області, після їх смерті заявник не може отримати свідоцтво про смерть відповідного зразка, а отримане свідоцтво про смерть [PERSON] , виданого Рубежанським міським управлінням юстиції Міністерства юстиції Луганської народної Республіки від 16 лютого 2023 року, Серії [NUMBER] , та свідоцтво про смерть [PERSON] виданого Рубежанським міським відділом записів актів громадянського стану департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Луганськой Народної Республіки, від 25 жовтня 2023 року, Серії [NUMBER] , який розташований на непідконтрольній території України, не може бути використане заявником для реєстрації смерті батька та сестри на території України, тому подана заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Згідно з ч.4 статті 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. На підставі Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та,

Outcome: approved