Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-08 00:00:00

У грудні 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» про стягнення страхового відшкодування. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 23.12.2020 року між турагентом, який діяв від імені туроператора ТОВ «Джоін АП!» та туристом [PERSON] було укладено Договір про надання туристичних послуг № 9122, відповідно до умов якого остання разом з [PERSON] (попереднє прізвище - « [PERSON] ») придбали комплекс туристичних послуг, а саме подорож до країни Дубай з 02.01.2021 по 09.01.2021 р., вартість поїздки склала 48500,00 грн., яка була оплачена в повному обсязі. Перед поїздкою [PERSON] отримала позитивний результат ПЛР тесту на COVID-19, у зв`язку із чим не поїхала до Дубаю, і придбані туристичні послуги не використала. Такий випадок є страховим, що підтверджується сертифікатом застрахованої особи від 29.12.2020 р., свідоцтвом про страхування від 29.12.2020 р. 15.01.2021 року позивач повідомила страховика ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» про настання страхового випадку, та подала заяву про виплату страхового відшкодування. 09.03.2021 року на вимогу страховика позивач додатково направила оригінал довідки, яка була видана лабораторією «MEDIAN». Однак, навіть після отримання всіх необхідних документів, відповідач не прийняв рішення про виплату страхового відшкодування, не виплатив його і не повідомив про причини. 08.07.2021 р. позивач додатково направила відповідачу заяву про надання інформації, яка залишилась без відповіді. 07.12.2021 р. позивач направила відповідачу претензію, яка також залишилась без відповіді. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 24250,00 грн., що дорівнює її частині сплачених коштів, або половині загальної вартості послуг. 18.03.2024 року справа надійшла до Оболонського районного суду м. Києва в порядку передання за підсудністю. Ухвалою судді від 26.03.2024 було відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Судові документи направлялись відповідачу ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» на адресу місцезнаходження, і були повернені підприємством поштового зв`язку без вручення через відсутність адресата. Відзиву відповідач не надав. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 23.12.2020 року між турагентом ФОП [PERSON] , який діяв від імені туроператора ТОВ «Джоін АП!» та туристом [PERSON] було укладено Договір про надання туристичних послуг № 9122, відповідно до умов якого остання разом з [PERSON] (попереднє прізвище - « [PERSON] ») придбали комплекс туристичних послуг, а саме подорож до країни Дубай з 02.01.2021 по 09.01.2021 р., вартість поїздки склала 48500,00 грн. Згідно з товарним чеком, сума 48500,00 грн. сплачена в повному обсязі. Відповідно до Витягу з Генерального договору 20.015017.2106-478 від 20.06.2020 р. добровільного комплексного страхування подорожуючих за межі країни постійного проживання, сертифіката застрахованої особи № D2218470 від 29.12.2020, свідоцтва про страхування № [NUMBER] та свідоцтва про страхування № А2218470/3 від 29.12.2020, відповідач ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» зобов`язався здійснити страхову виплату на користь [PERSON], у разі настання передбачених договором страхових випадків. Свідоцтвом про страхування № D2218470/2 передбачено, що застрахованою особою є [PERSON] , страхова сума 26209,96, франшиза - 10 %, строк страхування - 24.12.2020-09.01.2021. Пунктом 3.1.1.2 свідоцтва про страхування № D2218470/2 передбачено, що страховим випадком є розлад здоров`я застрахованої особи, строк якого становить більше 10 календарних днів включно, та який суттєво і принципово перешкоджає здійсненню подорожі, а саме: вимагає стаціонарного лікування та/або дотримання карантинного режиму та/або дотримання постільного режиму на дату початку запланованої поїздки та протягом трьох календарних днів після дати початку поїздки. Пунктом 3.1.1.13 свідоцтва про страхування № D2218470/2 передбачено, що страховим випадком є інфікування застрахованої особи вірусом COVID-19, що підтверджено лабораторними дослідженнями шляхом тестування методом ПЛР, або іншим методом за розпорядженням МОЗ України, за виключенням будь-якого експрес-тестування. Документ, що підтверджує позитивний результат тестування має бути датований не раніше ніж за 48 годин до дати початку туру. Відповідно до п. 7.4.1 свідоцтва про страхування № D2218470/2, застрахована особа має право отримати страхове відшкодування в разі настання страхового випадку в розмірі та в порядку, передбачених договором та свідоцтвом про страхування. Пунктом 10.10 свідоцтва про страхування № D2218470/2 передбачено, що страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування протягом 15 робочих днів з дня прийняття рішення про виплату страхового відшкодування. Згідно з пунктом 7.1 Генерального договору 20.015017.2106-478 від 20.06.2020 р. добровільного комплексного страхування подорожуючих за межі країни постійного проживання, рішення про здійснення страхової виплати приймається протягом 15 робочих днів з дня отримання всіх необхідних документів про настання страхового випадку від застрахованої особи. Відповідно до наданих копії результатів лабораторних досліджень MEDIAN та клінічна лабораторія «ДІЛА», 30.12.2020 та 31.12.2020 р. у позивача виявлено позитивний результат на COVID-19. Згідно з листком непрацездатності, з 04.01.2021 р. позивач перебувала на лікарняному. 15.01.2021 р. позивач направила відповідачу заяву настання страхового випадку та заяву про виплату страхового відшкодування з копіями необхідних документів на підтвердження настання страхового випадку. 07.07.2021 р. позивач направила відповідачу заяву про надання інформації щодо страхового відшкодування, а 06.12.2021 року - направила претензію. Докази надання позивачу відповіді на вказані звернення, у справі відсутні. Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» (від 07.03.1996 року), страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі Статтею 16 Закону України «Про страхування» (від 07.03.1996 року), передбачено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Згідно з п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування» (від 07.03.1996 року), страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. З урахуванням вищевказаного, суд вбачає достатньо правових підстав для задоволення позовних вимог до відповідача та стягнення на користь позивача невиплаченого страхового відшкодування у розмірі 24250,00 грн.

Outcome: approved