Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

Позивач Орган опіки та піклування м. Черкаси в інтересах малолітнього [PERSON] , 2010 року народження, звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обгрунтування позовних вимог зазначили, що громадянин [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , який народився [INFO] . Відомості про батька в свідоцтво про народження малолітнього були внесені 26.03.2021 відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України (визначення походження дитини від батька за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою). У січні 2020 року до служби у справах дітей Черкаської міської ради надійшла інформація Черкаського міського центру соціальних служб щодо родини малолітнього [PERSON] . З інформації вбачалося, що з метою мінімізації складних життєвих обставин та підвищення батьківського потенціалу родина перебуває під соціальним супроводом з вересня 2019 року. Під час соціального супроводу було з`ясовано, що громадянка [PERSON] тривалий час не працює, не має засобів для існування та утримання дітей, зловживає алкогольними напоями, умови проживання дітей не відповідають санітарним нормам. Громадянка [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, залишає дітей на тривалий час без нагляду, не контролює навчальний процес сина, у зв`язку з чим малолітній має пропуски навчання без поважних причин. У зв`язку з невиконанням умов договору, 15.10.2020 родина знята з соціального супроводу з негативним результатом. В березні 2021 року громадянка [PERSON] відвідала службу у справах дітей Черкаської міської ради та написала заяву, що погоджується на позбавлення її батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , який народився [INFO] , та [PERSON] , який народився [INFO] . Дана заява написана в службі у справах дітей через відсутність коштів. Але, до служби звернувся громадянин [PERSON] , батько дитини, та просив не позбавляти громадянку [PERSON] , батьківських прав щодо сина [PERSON] . Тому дане питання не розглядалося. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 грудня 2021 року справа № 712/6196/21 громадянка [PERSON] була позбавлена батьківських прав щодо малолітнього [PERSON] , який народився [INFO] . 09.10.2023 до КЗ «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради» доставлено малолітнього [PERSON] . За попередніми матеріалами встановлено, що до адміністрації Черкаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 32, звернувся малолітній та повідомив, що мати постійно перебуває в нетверезому стані, здійснює стосовно нього фізичне та психологічне насильство. Хлопець вказав, що боїться повертатися додому. Батько малолітнього не виявляє щодо сина батьківської турботи та зацікавленості, місце проживання та знаходження батька, хлопцеві не відоме. За інформацією Черкаського міського центру соціальних служб від 09.11.2023 № 1552, в результаті проведеної роботи з малолітнім було підтверджено, що мати [PERSON] зловживає алкогольними напоями, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчиняє щодо дитини домашнє насильство, що спонукає малолітнього бродяжити. Хлопець не бажає повертатися додому та підтримувати стосунки з родичами. 22.11.2023 громадянка [PERSON] відвідала службу у справах дітей Черкаської міської ради та надала заяву про те, що вона погоджується на відібрання в неї малолітнього [PERSON] без позбавлення її батьківських прав, та повідомила, що батько [PERSON] стосунків з сином не підтримує, матеріально сина не утримує, не цікавиться малолітнім. За інформацією адміністрації КЗ «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради», де наразі перебуває малолітній [PERSON] , батьки відвідали дитину в закладі один раз. Ані батько, ані мати до адміністрації закладу та психологів, за рекомендаціями не зверталися. Станом на 04.01.2024 громадянин [PERSON] до служби у справах дітей із заявами не звертався. 13.12.2023 на засіданні Комісії розглядалося питання щодо ситуації в родині малолітнього. Заслухавши матеріали справи, члени комісії ухвалили рішення про те, що наявними в справі документами підтверджено факт неналежного виконання батьками батьківських обов`язків по вихованню та утриманню малолітнього [PERSON] . Зібраними документами підтверджено, що протягом тривалого часу батьки самоусунулися від виконання покладених на них обов`язків по вихованню, утриманню та лікуванню дитини, що виражається в їх бездіяльності та свідомому нехтуванні своїми батьківськими обов`язками, чим позбавили сина права на належне батьківське виховання та утримання. Комісією не встановлено жодних обставин, які б унеможливлювали виконання громадянами [PERSON] та [PERSON] обов`язків по вихованню дитини. Відібрання малолітнього від матері без позбавлення батьківських прав та позбавлення батьківських прав батька, повністю відповідає найкращим інтересам дитини, яка не повинна страждати через те, що батьки не піклуються про неї, не дбають про її фізичний та духовний розвиток, свідомо поклавши виконання цих обов`язків на державу. З огляду на викладене, Орган опіки та піклування м. Черкаси просять суд постановити рішення, яким відібрати малолітнього [PERSON] , який народився [INFO] від матері [PERSON] , та стягнути з громадянки [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] , аліменти в розмірі 1/4 всіх видів доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь малолітнього [PERSON] , який народився [INFO] , на його утримання, на особовий рахунок дитини у відділенні державного Ощадного банку України, починаючи з моменту надходження позовної заяви до суду та до повноліття дитини. Малолітнього [PERSON] , який народився [INFO] , передати органу опіки та піклування м. Черкаси для подальшого влаштування. В судове засіданні представник позивача скерувала клопотання відповідно до якого заявлені вимоги підтримала із викладених у позові підстав. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася. Про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. Відповідно до ст. 284 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до вимог частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК). У відповідності з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що громадянин [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , який народився [INFO] . Відомості про батька в свідоцтво про народження малолітнього були внесені 26.03.2021 відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України (визначення походження дитини від батька за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою). У січні 2020 року до служби у справах дітей Черкаської міської ради надійшла інформація Черкаського міського центру соціальних служб щодо родини малолітнього [PERSON] . З інформації вбачалося, що з метою мінімізації складних життєвих обставин та підвищення батьківського потенціалу родина перебуває під соціальним супроводом з вересня 2019 року. Під час соціального супроводу було з`ясовано, що громадянка [PERSON] тривалий час не працює, не має засобів для існування та утримання дітей, зловживає алкогольними напоями, умови проживання дітей не відповідають санітарним нормам. Громадянка [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, залишає дітей на тривалий час без нагляду, не контролює навчальний процес сина, у зв`язку з чим малолітній має пропуски навчання без поважних причин. У зв`язку з невиконанням умов договору, 15.10.2020 родина знята з соціального супроводу з негативним результатом. В березні 2021 року громадянка [PERSON] відвідала службу у справах дітей Черкаської міської ради та написала заяву, що погоджується на позбавлення її батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , який народився [INFO] , та [PERSON] , який народився [INFO] . Дана заява написана в службі у справах дітей через відсутність коштів. До служби звернувся громадянин [PERSON] , батько дитини, та просив не позбавляти громадянку [PERSON] , батьківських прав щодо сина [PERSON] . Тому дане питання не розглядалося. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 грудня 2021 року справа № 712/6196/21 громадянка [PERSON] була позбавлена батьківських прав щодо малолітнього [PERSON] , який народився [INFO] . 09.10.2023 до КЗ «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради» доставлено малолітнього [PERSON] . За попередніми матеріалами встановлено, що до адміністрації Черкаської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 32, звернувся малолітній та повідомив, що мати постійно перебуває в нетверезому стані, здійснює стосовно нього фізичне та психологічне насильство. Хлопець вказав, що боїться повертатися додому. Батько малолітнього не виявляє щодо сина батьківської турботи та зацікавленості, місце проживання та знаходження батька, хлопцеві не відоме. За інформацією Черкаського міського центру соціальних служб від 09.11.2023 № 1552, в результаті проведеної роботи з малолітнім було підтверджено, що мати [PERSON] зловживає алкогольними напоями, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчиняє щодо дитини домашнє насильство, що спонукає малолітнього бродяжити. Хлопець не бажає повертатися додому та підтримувати стосунки з родичами. 22.11.2023 громадянка [PERSON] відвідала службу у справах дітей Черкаської міської ради та надала заяву про те, що вона погоджується на відібрання в неї малолітнього [PERSON] без позбавлення її батьківських прав, та повідомила, що батько [PERSON] стосунків з сином не підтримує, матеріально сина не утримує, не цікавиться малолітнім. За інформацією адміністрації КЗ «Черкаський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей Черкаської обласної ради», де наразі перебуває малолітній [PERSON] , батьки відвідали дитину в закладі один раз. Ані батько, ані мати до адміністрації закладу та психологів, за рекомендаціями не зверталися. 13.12.2023 на засіданні Комісії розглядалося питання щодо ситуації в родині малолітнього. Заслухавши матеріали справи, члени комісії ухвалили рішення про те, що наявними в справі документами підтверджено факт неналежного виконання батьками батьківських обов`язків по вихованню та утриманню малолітнього [PERSON] . Зібраними документами підтверджено, що протягом тривалого часу батьки самоусунулися від виконання покладених на них обов`язків по вихованню, утриманню та лікуванню дитини, що виражається в їх бездіяльності та свідомому нехтуванні своїми батьківськими обов`язками, чим позбавили сина права на належне батьківське виховання та утримання. Комісією не встановлено жодних обставин, які б унеможливлювали виконання громадянами [PERSON] та [PERSON] обов`язків по вихованню дитини. Відібрання малолітнього від матері без позбавлення батьківських прав та позбавлення батьківських прав батька, повністю відповідає найкращим інтересам дитини, яка не повинна страждати через те, що батьки не піклуються про неї, не дбають про її фізичний та духовний розвиток, свідомо поклавши виконання цих обов`язків на державу. 18 січня 2024 року з урахуванням рішення комісії з питань захисту прав дитини ВК Черкаської міської ради від 06.12.2023, органом опіки та піклування м. Черкаси складено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] щодо малолітнього [PERSON] , [INFO] та про відібрання малолітнього від матері [PERSON] , без позбавлення її батьківських прав. Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або органові опіки та піклування. Згідно з п.п.2-5 ч.1 ст.164 СК України суд може постановити таке рішення у випадку, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У пунктах 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» роз`яснено судам, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (SAVINY v. UKRAINE, № 39948/06, § 50, ЄСПЛ, від 18 грудня 2008 року). З огляду на зазначене, судом відзначається, що підставою відібрання дитини без позбавлення батьківських прав матері є свідоме нехтування нею своїх батьківських обов`язків по вихованню, утриманню та лікуванню дитини, що виражається в її бездіяльності, відсутності турботи про його фізичний та духовний розвиток, та свідомим покладенням виконання цих обов`язків на державу. Також, суд враховує характер поведінки відповідача, та її відношення до виконання своїх батьківських обов`язків, яке не змінилося і після пред`явлення даного позову, Так, в матеріалах справи наявна власноручно написана заява відповідача [PERSON] , в якій остання погоджується на відібрання в неї малолітнього [PERSON] 2010 року народження, без позбавлення її батьківських прав, у зв`язку з скрутним матеріальним станом.. Аналізуючи доводи позивача, якими обґрунтовуються позовні вимоги, щодо підстав відібрання дитини від матері, суд вважає, що зазначені обставини знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи судом. Як зазначено в ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 12 «Закону України «Про охорону дитинства» закріплено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Пунктом 1 ст. 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. За змістом ст. ст. 151, 163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Відібрання дітей від батьків або одного з них без позбавлення батьківських прав має бути наслідком невиконання батьківських обов`язків або їх неналежного виконання, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я та морального виховання. Суд виходить з того, що у даному випадку найкращим для малолітнього [PERSON] , 2010 року народження, є відібрання від матері без позбавлення останньої батьківських прав, що відповідатиме інтересам дитини. Під час розгляду справи судом, зі сторони відповідача жодних заперечень та заяв не надходило. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку( доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь малолітнього [PERSON] , який народився [INFO] на його утримання, на особовий рахунок дитини у відділенні державного Ощадного банку України починаючи з 02 лютого 2024 року та до повноліття дитини. Так, відповідно до ч. 2, 3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на зазначене, так як відповідач ухиляється від утримання дитини, то суд вважає за необхідне стягнути з неї аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку( доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь малолітнього [PERSON] , який народився [INFO] на його утримання, на особовий рахунок дитини у відділенні державного Ощадного банку України починаючи з 02 лютого 2024 року та до повноліття дитини. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 14 ст. 3 та п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028 грн.

Outcome: approved