Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-07 00:00:00

Позиція заявника та заінтересованих осіб, процесуальні дії, вчинені по справі. Заявник звернувся до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з вищевказаною заявою, на обгрунтування якої зазначає таке. 23.06.2024 [PERSON] заявник уклав шлюб із [PERSON] . Від цього шлюбу подружжя має спільну дитину [PERSON] , [INFO] . До укладення шлюбу із заявником [PERSON] народила дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , реєстрація народження яких проведена відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України, тобто батько у свідоцтвах про їх народження записаний зі слів матері. Вказане на думку заявника підтверджує факт відсутності батька чи інших осіб, які б могли утримувати цих дітей. Заявник разом із дружиною та трьома вищевказаними дітьми проживає в м. Кривий Ріг за однією адресою. Наразі дружина заявника [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною - [PERSON] до досягнення дитиною трирічного віку, коштів на утримання двох своїх дочок вона не отримує. У зв`язку із тим, що утримання дружини та трьох дітей повністю лягло на плечі заявника, він прохає встановити факт такого утримання ним трьох дітей, оскільки встановлення цього юридичного факту необіхідне йому для захисту його та їхніх інтересів, а саме для пред`явлення на вимогу до [INFO] . Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Дехти Р.В. від 27.03.2024 матеріали цивільної справи за вищевказаною заявою передано на розгляд за підсудністю до Хорольського районного суду Полтавської області, оскільки заявник [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що віднесено до територіальної юрисдикції цього суду. Протоколом авторозподілу розподілу судової справи від 30.04.2024 вказану справу передано на розгляд судді Старокожку В.П. 02.05.2024 у справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження. В судове засідання, призначене на 08.08.2024 учасники не з`явилися, належним чином були повідомлені про час та місце його проведення. Заявник та заінтересована особа [PERSON] засобами поштового зв`язку надіслали до суду письмові заяви з проханням розгляд справи проводити за їхньої відсутності з у рахуванням того, що заявник подану до суду заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, підтримує, а заінтересована особа не заперечує проти її задоволення та пітверджує факт утримання її чоловіком - заявником [PERSON] - дітей в повному обсязі. Представник заінтересованої особи [INFO] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань до суду не надіслав. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд вважає, що вимоги заявника задоволенню не підлягають з таких підстав. Фактичні обставини, встановлені судом. 23.06.2023 заявник [PERSON] , [INFO] , уклав шлюб із [PERSON] , [INFO] . Шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Довгинцівському та Саксаганському районах у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 38. Вказане підтверджується копією сторінок паспорта [PERSON] серії [NUMBER] і [PERSON] серії [NUMBER] та копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Після укладення шлюбу прізвища подружжя не змінено. Подружжя має спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] . [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідотцва про народження серії [NUMBER] . Батьком останньої відповідно до цього свідоцтва та копії витягу із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України від 29.06.2023 № 00040325250 записаний [PERSON] . [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Батьком останньої відповідно до цього свідоцтва та копії витягу із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України від 29.06.2023 № 00040325067 записаний [PERSON] . Відповідно до копії акту від 21.12.2023 про фактичне проживання, [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою [ADDRESS] разом із [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії договору оренди квартири від 14.07.2023, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , остання для власного проживання орендувала квартиру за вищевказаною адресою, термін оренди - з 14.07.2023 по 14.01.2024 з можливістю його продовження. Відповідно до копії довідки про отримання (неотримання) допомоги від 18.12.2023 № 1084 Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської районної в м. Кривому Розі ради Дніпропетровської області, вона видана [PERSON] про те, що вона перебуває (не перебуває) на обліку у вказній установі та їй відповідно до постанови КМУ від 27.12.2001 № 1751 з 01.03.2023 до 31.08.2023 було призначено допомогу на дітей одиноким матерям на: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , допомога в грошовому розмірі за вказаний період не нараховувалася. Відповідно до копій платіжних інструкцій від 07.09.2023, 01.02.2024, 01.11.2023 [PERSON] було здійснено перекази власних коштів [PERSON] в сумах - 13050,00 грн, 6030,15 грн, 13400,00 грн. Заявник прохає встановити факт перебування на його утриманні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Встановлення всказаного факту необхідне [PERSON] для пред`явлення на вимогу до [INFO] . Норми права, застосовані судом. Згідно ст. 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими доказами, показаннями свідків. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає, у тому числі, справи про встановлення факту, що мають юридичне значення. За правилами ст. 315 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 3-4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці; жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до приписів пункту 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд, зокрема, розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Правовідносини щодо утримання дітей є предметом регулювання Сімейного кодексу України. Відповідно до статті 6 Сімейного кодексу України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Утримання особи передбачає її знаходження на тривалому або постійному матеріальному або грошовому забезпеченні з боку іншої особи, і ця допомога була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, Закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, або чи розірвано їх шлюб. Обов`язок по утриманню зберігається також і у випадку позбавлення батьківських прав батьків (ч. 2 ст. 166 СК). Отже, аналізуючи викладене, суд доходить висновку, що у батьків дитини зберігається обов`язок утримання своєї дитини з моменту її народження до досягнення нею повноліття, при чому такий обов`язок не залежить від наявності зареєстрованого шлюбу між батьками, факту позбавлення батьківських прав, визнання батьків недієздатними, тощо, а припиняється лише фактом смерті батьків. Відповідно до ст. 268 СК України мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу. Отже, вітчим має обов`язок утримувати своїх падчерку та пасинків, прямо передбачений законом, лише за сукупності таких обставин: такі діти не мають матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер, або ж ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання; вітчим може надавати матеріальну допомогу. Мотивована оцінка аргументів учасників справи. Судом з наданих до матеріалів справи письмових доказів, безпосередньо досліджених та оцінених судом, встановлено, що заявник [PERSON] є вітчимом неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вітчим - це чоловік (нерідний батько) рідної матері дитини, з яким мати й дитина постійно проживають однією сім`єю. Вітчим має особливий правовий статус, що істотно відрізняється від статусу батька, усиновлювача, опікуна та піклувальника, характеризується мінімально необхідним набором прав та обов`язків щодо пасинка, падчерки. Як було зазначено вище, сімейне законодавство передбачає права та обов`язки щодо утримання вітчимом падчерки, пасинка (ст. 268 Сімейного кодексу України). Матеріали справи свідчать про те, що батько кожної із падчерок записаний у свідоцтвах про їх народження на підставі ст. 135 Сімейного кодексу України, тобто зі слід матері. Їхньою матір`ю є [PERSON] , [INFO] , дружина заявника. Заявник, його дружина та неповнолітні [PERSON] , [PERSON] та спільний син [PERSON] проживають однією сім`єю за адресою [ADDRESS] . Отже, судом встановлено, що неповнолітні падчерки заявника проживають разом із своєю рідною матір`ю, тобто, як презюмується ст. 180 СК України, перебувають на її утриманні. Беззаперечних доказів, які б вказували на те, що мати падчерок заявника - заінтересована особа [PERSON] не виконує свій обов`язок щодо утримання цих дітей, суду не надано. Так, з копії довідки, наданої до матеріалів заяви,про отримання (неотримання) допомоги від 18.12.2023, виданої [PERSON] Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської районної в м. Кривому Розі ради Дніпропетровської області за період з 01.03.2023 по 31.08.2023, не зрозуміло чи перебуває вказана особа на обліку у цій установі, оскільки потрібне значення не підкреслено, та чи призначено їй допомогу на дітей одиноким матерям на дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Суд констатує, що ця інформація надана за минулий період, який перевищує півроку до моменту звернення заявника до суду - 25.03.2024, поновленої інформації до матеріалів заяви не надано. Крім того, зі змісту заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається, що [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною [PERSON] , 2022 року народження, до досягнення ним трирічного віку. Вказане передбачає отримання нею відповідної державної допомоги, доказів чи спростування чого суду не надано, тобто не надано інформації щодо дійсного матеріального стану матері неповнолітніх дітей, про власне утримання яких стверджує заявник. Також не доведено факту того, що [PERSON] не має інших джерел доходу, що підлягає доказуванню, зокрема, за допомогою інформації, отриманої від Державної податкової служби України. Водночас, суду не надано доказів того, що вітчим - заявник [PERSON] має обов`язок утримувати своїх падчерок, прямо передбачений законом, адже не доведено наявності сукупності таких обставин: що діти не мають матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер, або ж ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання; вітчим може надавати матеріальну допомогу. За таких підстав, суд приходить до висновку, що у матеріалах справи немає доказів, якими підтверджується обов`язок заявника утримувати неповнолітніх падчерок в силу ст. 268 СК України. Заявником не надано доказів щодо його матеріального стану, місця роботи або ж роду занять, розміру отриманих ним доходів, що не дозволяє суду встановити, чи дійсно заявник має фактичну можливість надавати матеріальну допомогу всім дітям та утримувати їх. Водночас, матеріали справи також не містять доказів, якими би підтверджувалось фактичне утримання заявником вищезазначених дітей. Надані до суду копії платіжних інструкції про періодичне перерахування коштів заявником своїй дружині [PERSON] за період з 07.09.2023 по 01.02.2024 в різних сумах, містять зазначення призначення платежу - переказ власних коштів, що не дає підстав суду беззастережно вважати, що ці кошти були призначені для потреб сім`ї, утримання дружини чи її неповнолітніх дітей та спільного сина. Крім того, суд зауважує, що наданий до матеріалів заяви акт від 21.12.2023 про фактичне проживання заявника із дружиною та трьома дітьми за вищевказаною адресою підтверджує лише факт їхнього спільного проживання, проте не свідчить про утримання ним зазначених осіб. Суд вважає за необхідне також зазначити, що факт перебування на утриманні заявника малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , не підлягає встановленню судом як факт, що має юридичне значення, оскільки він презюмується ст. 180 СК України, доводиться копією свідоцтва про народження останнього, де заявник вказаний батьком та не заперечується іншими особами чи органами. Оцінюючи надані заявником докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх доказів, суд прийшов до висновку про недоведеність факту перебування на утриманні заявника трьох дітей, у зв`язку із чим у задоволенні заяви [PERSON] про встановлення цього факту слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed