Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

13 червня 2022 року позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Лазуренко І. Ф. звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що згідно із свідоцтвом на право власності на житло, виданим Новомосковським трубним заводом у 1993 році, зареєстрованим Новомосковським БТІ у реєстрову книгу за № 27-1, їй та членам її сім`ї: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить, розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає про те, що вона є матір?ю [PERSON] , двоюрідною племінницею [PERSON] та троюрідною сестрою [PERSON] [INFO] померла її двоюрідна тітка - [PERSON] , спадкоємцем першої черги спадкування після її смерті була [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину після смерті матері, однак не встигла оформити свої спадкові права. [INFO] померла її троюрідна сестра - [PERSON] . Позивач зазначає про те, що вона є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , яка прийняла спадщину, оскільки на момент смерті спадкодавця проживала разом з нею. З метою оформлення своїх спадкових прав за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , вона звернулась до приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Носенка А. Г. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частину вищезазначеної спадкової квартири, однак нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із неподанням до нотаріальної контори документів, які підтверджують родинний зв`язок із спадкодавцем. Додатково позивач посилається на те, що оскільки частки співвласників спадкової квартири не були визначені, неможливо буде визначити належність спадкодавцеві обсягу спадкового майна. Водночас, позивач зазначає, що документи, які підтверджують її родинний зв`язок зі спадкодавцем в архіві родини не збереглись, у зв`язку із чим у неї відсутня можливість встановити факт ступеню родинного споріднення в іншому порядку, крім судового, а тому з метою захисту своїх спадкових прав, вона вимушена звернутись до суду із цією позовною заявою та просить: - встановити факт, що має юридичне значення, а саме що вона була троюрідною сестрою [PERSON] , померлої [INFO] ; - визначити, що частки [PERSON] , померлої [INFO] , [PERSON] , померлої [INFO] , [PERSON] та [PERSON] , як співвласників квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , є рівними і становили по 1/4 частці кожному співвласнику; - визнати за нею право власності на 2/4 частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті троюрідної сестри [PERSON] , [INFO] року. Відзиву на позовну заяву від відповідача на адресу суд не надходило. Ухвалою судді від 15 червня 2022 року постановлено про залишення позовної заяви без руху з наданням позивачеві строку для усунення її недоліків (а.с. 39). 03 листопада 2022 року позивач усунула недоліки позовної заяви, надавши суду докази сплати судового збору в повному обсязі (а.с. 43). Ухвалою судді від 04 листопада 2022 року постановлено про прийняття позовної заяви до розгляду за правилами загального позовного провадження і відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання (а.с. 46). Ухвалою суду від 21 лютого 2023 року було задоволено клопотання позивача про витребування доказів (а.с. 89-90). Ухвалою суду від 25 липня 2023 року було задоволено клопотання представника позивача - адвоката Лазуренко І. Ф. про витребування доказів (а.с. 123-124). Ухвалою суду від 31 жовтня 2023 року було задоволено клопотання представника позивача - адвоката Лазуренко І. Ф. про витребування доказів (а.с. 145-146). Ухвалою суду від 14 лютого 2024 року постановлено про закриття підготовчого провадження у справі, останню призначено до судового розгляду по суті (а.с. 169). У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Лазуренко І. Ф. заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, надавши пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Представник відповідача - Новомосковської міської ради у судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, рішення просив ухвалити відповідно до вимог чинного законодавства, одночасно просив врахувати те, що Новомосковська міська рада є вимушеним відповідачем у цій справі, жодних прав чи законних інтересів позивача остання не порушувала, а тому витрати у цій справі просив віднести на рахунок позивача (а.с. 85). У судове засідання представник Новомосковського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському район Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 200). Треті особи - приватний нотаріус Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Носенко А. Г. та [PERSON] у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за їх відсутності. Суд, вислухавши вступне слово і пояснення позивача та представника позивача, допитавши свідка [PERSON] , дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом установлено, що [INFO] в с. Хутір-Губиниха Новомосковського району Дніпропетровської області, народилась [PERSON] , батьками якої записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 19 травня 1976 року і наданим суду в засвідченій позивачем копії (а.с. 23), що також підтверджується відповідним записом № 8 з метричної книги Вознесенської церкви с. Спаське Новомосковського повіту Катеринославської губернії, наданої в копії у відповідь на запит суду (а.с. 166). При цьому, копія аркушу вищезазначеної метричної книги, на якій міститься запис № 8 про народження, мовою оригіналу " [PERSON] ", містить інформацію про повторну видачу 19 травня 1976 року свідоцтва про народження серії [NUMBER] . [INFO] в с. Хутір-Губиниха Новомосковського району Дніпропетровської області, народився [PERSON] , батьками якого записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 14 листопада 1997 року і наданим суду в засвідченій позивачем копії (а.с. 30). Разом з тим, відповідно до повідомлення Державного архіву Дніпропетровської області № Д-3545/0/217-33 від 04 грудня 2023 року, наданого у відповідь на запит суду, в метричних книгах Вознесенської церкви с. Спаське Новомосковського повіту Катеринославської губернії записів про народження [PERSON] за 1890-1891 роки, [PERSON] за 1907-1908 року та про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] за 1913, 1916 роки відсутні. Метричні книги зазначеної церкви з записами про укладення шлюбу за період 1905-1912, 1914-1915 роки на зберіганні в Держархіві Дніпропетровської області відсутні (а.с. 165). [INFO] в м. Новомосковськ Дніпропетровської області, народилась [PERSON] , батьками якої записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 16 липня 1976 року і наданим суду в засвідченій позивачем копії (а.с. 24). Також, [INFO] в м. Новомосковськ Дніпропетровської області, народилась [PERSON] , батьками якої записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03 квітня 1970 року, наданим суду в засвідченій позивачем копії (а.с. 21). 25 січня 1992 року [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб із [PERSON] , [INFO] , після державної реєстрації шлюбу її прізвище було змінено на " [PERSON] ", що підтверджується відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 25 січня 1992 року, наданим суду в засвідченій позивачем копії (а.с. 22). Від шлюбу в цього подружжя [INFO] народилась донька - [PERSON] , про що свідчить відповідне свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 11 вересня 1992 року, яке надане суду в засвідченій позивачем копії (а.с. 31). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18 травня 2020 року, наданим суду в засвідченій позивачем копії (а.с. 20). Відповідно до свідоцтва на право власності на житло від 06 грудня 1993 року, виданого Новомосковським трубним заводом, виданого на підставі розпорядження (наказу) керівника органу приватизації № 260 від 06 грудня 1993 року, зареєстрованого в Новомосковському БТІ у реєстрову книгу за № 27-1, і наданого суду у засвідченій позивачем копії, [PERSON] та членам її сім?ї: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с. 26). На підставі розпорядження в.о. голови, секретаря Новомосковської міської ради Горошка С. Г. № 61-р від 19 лютого 2016 року, [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS]. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 22 листопада 1993 року, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 25). По день смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з нею на момент її смерті за вищезазначеною адресою були зареєстровані: [PERSON] , 1939 року народження, та [PERSON] , 1970 року народження, про що свідчить відповідне повідомлення Виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 2249 від 17 вересня 2020 року, яке міститься в матеріалах спадкової справи № 100/2020, копія якої надана у відповідь на запит суду (а.с. 105). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується відповідним записом акта про смерть № 596 від 18 липня 1994 року, наданим в засвідченій представником третьої особи копії у відповідь на запит суду (а.с. 92). По день смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з нею на момент її смерті за вищезазначеною адресою була зареєстрована: [PERSON] , 1970 року народження, про що свідчить відповідне повідомлення Виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 2250 від 17 вересня 2020 року, яке міститься в матеріалах спадкової справи № 100/2020, копія якої надана у відповідь на запит суду (а.с. 27, 105 зворот). За життя [PERSON] заповіт не складала, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 100/2020, заведеної 09 вересня 2020 року, після її смерті і наданої суду в копії у відповідь на відповідний запит (а.с. 103, 104-105). Судом установлено, що 09 вересня 2020 року позивач [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Носенка Андрія Григоровича із заявою про фактичне прийняття спадщини за законом та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири [ADDRESS] , після смерті троюрідної сестри [PERSON] , померлої [INFO] (а.с. 104). Матеріали спадкової справи № 100/2020 відкритої після смерті спадкодавця доказів наявності інших спадкоємців не містять. Постановою державного нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Носенка А. Г. від 25 березня 2021 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку спадкової квартири після померлої [INFO] [PERSON] , яка фактично прийняла іншу частку квартири після смерті своєї матері - [PERSON] , померлої [INFO] , але не оформила своїх спадкових прав, оскільки до нотаріальної контори не було надано документів що підтверджують родинний зв`язок зі спадкодавцем (а.с. 28). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З огляду на викладене, відсутність документального підтвердження факту родинного зв`язку спадкодавця і позивача є перешкодою у реалізації останньою своїх прав за законом. Разом з тим, факт того, що [PERSON] , померла [INFO] , була троюрідною сестрою позивача [PERSON] , [INFO] , підтверджується й показаннями свідка [PERSON] , допитаної в судовому засіданні, а також зібраними в своїй сукупності доказами, які містяться в матеріалах цієї цивільної справи, а тому вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню. Що стосується вимог про визнання часток співвласників спірної спадкової квартири, суд виходить з таких підстав. Як зазначалось вище, спадкодавець [PERSON] , фактично прийняла спадщину за законом після смерті своєї матері - [PERSON] , померлої [INFO] , однак не встигла оформити свої спадкові права та померла [INFO] . Згідно з частиною першою статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до п. 4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України 2003 року, що набрав чинності 01 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Таким чином при вирішення питання щодо визначення часток співвласників нерухомого майна підлягають застосуванню норми цивільного законодавства, яке діяло на час відкриття спадщини, а саме норм Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (надалі - ЦК УРСР). При цьому, оскільки нормами ЦК УРСР не було передбачено правового інституту права спільної сумісної власності громадян на нерухоме майно, а саме квартир у багатоквартирних будинках, а тільки передбачена можливість мати у власності житловий будинок, а тому з огляду на ст. 58 Конституції України, суд вважає можливим застосувати до спірних правовідносин положення ЦК України 2003 року. Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Як установлено судом, спору між співвласниками квартири з приводу розміру часток, належних кожному з них, за життя [PERSON] та [PERSON] у них не було. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що частки співвласників квартири є рівними, тобто [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належало по 1/4 частці квартири [ADDRESS] , а тому позовні вимоги у цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Стосовно вимог про визнання права власності в порядку спадкування за законом, суд виходить з таких підстав. Так, спадкодавець [PERSON] , фактично прийняла спадщину за законом після смерті своєї матері - [PERSON] , померлої [INFO] , однак не встигла оформити свої спадкові права та померла [INFO] . Згідно з частиною першою статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до п. 4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України 2003 року, що набрав чинності 01 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Таким чином при вирішення питання щодо визнання права власності на спадкове майно підлягають застосуванню норми цивільного законодавства, яке діяло на час відкриття спадщини, а саме норм ЦК УРСР 1963 року. Частиною 1 статті 524 ЦК УРСР визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Статтями 529, 530 ЦК УРСР визначено черговість спадкоємства за законом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст. 548 ЦК УРСР). Статтею 549 ЦК УРСР встановлено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Поряд із цим, статтею 328 ЦК України установлено, що право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 2 статті 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частина 1 ст. 1258 ЦК України встановлює, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. З огляду на вищевикладене, ураховуючи, що частки співвласників квартири [ADDRESS] були рівними, [PERSON] за життя належала 1/4 частина такого нерухомого майна, спадкоємцем першої черги спадкування за законом якої була її донька - [PERSON] , яка прийняла спадщину, однак не встигла належним чином оформити свої спадкові права та померла, [PERSON] є спадкоємцем п`ятої черги спадкування за законом після її смерті, оскільки є її троюрідною сестрою, яка прийняла спадщину, матеріали спадкової справи, як і матеріали цієї цивільної справи доказів наявності інших спадкоємців за законом попередніх черг спадкування за законом, як і спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині - не містять, а тому за позивачем належить визнати право власності на 2/4 частини спадкової квартири в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , у зв`язку із цим позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved