Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-31 00:00:00

31.07.2024 [PERSON] звернулась до суду з вказаною заявою, у якій просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] на строк шість місяців, яким визначити тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити перебувати у місці проживання (перебування) постраждалої за адресою [ADDRESS] ; заборонити наближатись на відстань 100 метрів до місця проживання (перебування), роботи постраждалої особи; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Заява мотивована тим, що [PERSON] з квітня 2022 року проживає в м. Глухові як внутрішньо переміщена особа, з дозволу власника оселилася разом з трьома неповнолітніми дітьми за адресою [ADDRESS] . З листопада 2023 по лютий 2024 року проживала спільно однією сім`єю з [PERSON] . Останній зловживає алкоголем та незважаючи на припинення відносин постійно ігнорує її заборону приходити до неї додому та вчиняє домашнє насильство у вигляді погроз, принижень, залякувань та заподіяння їй тілесних ушкоджень. На підтвердження фактів насилля посилається на: - сварку 03.03.2024, під час якої побив її, заподіявши тілесні ушкодження, однак кримінальне провадження було закрите під час судового розгляду за примиренням сторін; - 01.06.2024 через вікно проник до її будинку, налякавши її та дітей. За цим фактом було відкрите кримінальне провадження за ст. 162 КК України; - 08.06.2024 у той самий спосіб знову проник до її будинку, влаштував сварку та заподіяв їй тілесних ушкоджень. Того ж дня після звернення до поліції було відкрите кримінальне провадження за ст. 125 КК України та винесено терміновий заборонний припис відносно [PERSON] , але - 08.06.2024 о 22-40 год. [PERSON] порушив вказаний припис, у зв`язку з чим на нього був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та Глухівським міськрайонним судом винесено постанову, якою накладено штраф 170 грн.; - 09.06.2024 у вечірній час [PERSON] знову прийшов до неї додому, влаштував сварку та заподіяв тілесних ушкоджень. Знову відкрите кримінальне провадження. - всі вказані кримінальні провадження були скеровані до суду, за рішенням якого [PERSON] призначено покарання у вигляді 1700 грн. штрафу; - 24.06.2024 у нічний час [PERSON] знову через вікно проник до її житла, чим налякав її та дітей. За цим фактом відкрите чергове кримінальне провадження, яке направлено на розгляд до суду. Всі вжиті заходи за фактами вчинення домашнього насильства не мають суттєвого впливу на [PERSON] , тому побоюючись життя та здоров`я своє і дітей, була вимушена знайти інше місце проживання в м. Глухові та звернутися до суду із цією заявою. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявилась, через канцелярію суду надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримує, просить задовльнити. [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував, пояснень не надав. Заслухавши заінтересовану особу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно зі статтею 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Протидія насильству у сім`ї є одним із важливих напрямів суспільного розвитку. Вона розглядається не лише як соціальна проблема, а, насамперед, як проблема захисту прав людини. При здійсненні насильства у сім`ї відбувається порушення прав і свобод конкретної людини, що вимагає втручання з боку держави\~і суспільства. Невжиття своєчасних обмежувальних заходів стосовно кривдника може призвести в подальшому до завдання шкоди здоров`ю потерпілому від насильства у сім`ї. Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини у цій сфері, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває\~в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника;\~2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Згідно з частиною другою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема, заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою. Пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України передбачено, що у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від: 21 листопада 2018 року у справі № 756/2072/18 (провадження № 61 19328св18), 09 грудня\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~2019 року у справі № 756/11732/18 (провадження № 61-49077св18), 02 листопада 2020 року у справі № 336/3551/18-ц (провадження № 61-1693св19), 17 лютого\~\~\~\~\~\~\~\~ 2021 року у справі № 766/13927/20-ц (провадження № 61-17471св20), 28 червня\~\~\~\~\~\~2022 року у справі № 466/180/22 (провадження № 61-4104св22), 25 липня 2023 року\~\~ у справі № 344/1732/23 (провадження № 61-6759св23). Судом встановлено, що з листопада 2023 по лютий 2024 року сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, проживали спільно однією сім`єю у будинку [ADDRESS] . Спільних дітей та майна не мають. На даний час сторони проживають окремо, заявниця змінила місце мешкання в межах м. Глухова, оскільки її колишній співмешканець [PERSON] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, періодично та як правило у нічний час без дозволу проникає до її житла, чим вчиняє по відношенню до неї психологічне насильство, а також вчиняє фізичне насильство, у зв`язку з чим вона неодноразово зверталась до поліції із заявами про вчинення кримінальних правопорушень. Також поліцією стосовно [PERSON] видавався терміновий заборонний припис, який він порушив у день винесення. Так, вироком Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 03.07.2024 у справі № 576/1624/24 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст.\~162, ч. 1 ст.\~125 КК України\~і призначено йому остаточне покарання у вигляді штрафу. Вирок законної сили не набрав, однак, судом встановлено, що [PERSON] 01.06.2024 р. близько 00 год., 08.06.2024 р. близько 21-20 год. без згоди власника незаконно проник через вікно до приватної частини домоволодіння, в якому проживає [PERSON] .. Також, [PERSON] 08.06.2024 р. близько 21 год. 20 хв., перебуваючи у цьому ж будинку на ґрунті неприязних відносин, умисно схопив руками [PERSON] за її руки та силою стиснув їх, спричинивши потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синців лівого передпліччя, що мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Крім того, [PERSON] 09.06.2024 р., близько 18 год. 50 хв., перебуваючи у цьому ж будинку, на ґрунті неприязних відносин, умисно схопив рукою за шию [PERSON] та став її стискати, а потім дерев`яною палицею наніс їй один удар в область передпліччя, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді садна лівої бічної поверхні шиї, синця правої бічної поверхні шиї, садна на синцевій основі правого передпліччя, що мають ознаки легких тілесних ушкоджень. 25.06.2024 постановою Глухівського міськрайонного суду Сумської області у справі № 576/1494/24 на [PERSON] накладено адміністративне стягнення у виді 170 грн. штрафу у зв`язку з невиконанням вимог тимчасового заборонного припису серії АА № 223735 від 08.06.2024 про заборону на вхід, перебування та контактування в місці мешкання постраждалої особи [PERSON] (а.с. 16) Також 24.06.2024 [PERSON] звернулась до відділу поліції у м. Глухові із черговою заявою про проникнення [PERSON] до її житла близько 23-30 год. 24.06.2024. Згідно витягу з ЄРДР кимінальне провадження за цим фактом передане до суду, але не розглянуте (а.с. 14). Зважаючи на ці обставини, суд оцінює вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства як високу, вважає, що в цьому конкретному випадку невжиття своєчасних обмежувальних заходів стосовно кривдника може призвести в подальшому до завдання шкоди здоров`ю потерпілій від насильства у сім`ї, та приходить до висновку про необхідність видачі обмежувального припису строком на 6 (шість) місяців для тимчасового обмеження [PERSON] в контактах та зустрічах із заявницею. Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться за рахунок держави. Згідно з ч. 4\~ст. 350-6 ЦПК України\~рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Outcome: approved