Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

Представник позивача адвокат Симонець Є.О., яка діє в інтересах позивача [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] відповідно до якого просить суд розірвати шлюб зареєстрований між позивачем та відповідачем. В обґрунтування позову зазначено, що з 29 вересня 2007 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя Позивача з Відповідачем не склалося через відсутність між ними взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. З вини обох сторін сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Наразі сторони проживають окремо, фактичні шлюбні відносини між ними припиненні, спільне господарство не ведеться. Вже тривалий час кожен із сторін живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Позивач вважає, що подальше спільне життя з Відповідачем та збереження шлюбу є неможливим і суперечить його інтересам. Позивач [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі, просив суд задовольнити вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, її представник адвокат Зачепіло З.Я. надала заяву про розгляд справи без участі відповідача, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, вбачається, що 29.09.2007 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис №1062. Прізвище після реєстрації шлюбу « [PERSON] та [PERSON] ». [PERSON] та [PERSON] є батьками дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується, свідоцтвами про народження. Судом також встановлено те, що, шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство вони не ведуть, взаємини подружжя не підтримують. Бажання до примирення у позивача відсутнє, а отже, подальше спільне подружжя і збереження шлюбу неможливо. Відповідно до\~ст.51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.\~Статтею 21 Сімейного кодексу України\~визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч.ч.3, 4\~ст.56 Сімейного кодексу України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1\~статті 110 Сімейного кодексу України\~передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі\~ст.111 Сімейного кодексу України\~суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ч.1\~ст.113 Сімейного кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище

Outcome: approved