Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

представник заявника Головного управління Державної податкової служби у м. Києві Нишпал Ірина Віталіївна звернулася із заявою про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю та перебуває у володінні акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк», а саме щодо рахунку [NUMBER] , код валюти - 980 (гривня), який належить [PERSON] із зазначенням обсягу та обігу коштів з наданням дати проведення операцій, суми платежів, призначення платежів, найменування платника, який перераховує кошти, за період з 01.01.2023 по 31.12.2023. Заява мотивована тим, що наказом головного управління ДПС у м. Києві від 06.06.2024 № 3909-п призначена документальна позапланова невиїзна перевірка платника податків - фізичної особи [PERSON] з питання повноти нарахування та своєчасної сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів з джерелом їх походження в Україні за період з 01.01.2023 по 31.12.2023. Письмове повідомлення про проведення документальна позапланова невиїзна перевірка та копія наказу направленні рекомендованим листом з повідомленням про вручення за податковою адресою платника податків. Згідно з наявною податковою інформацією платником податків ФОП [PERSON] отримано дохід від фізичних осіб на рахунок [NUMBER] , відкритий у АТ КБ «ПриватБанк». Заявник звернувся з запитом до АТ «КБ «ПриватБанк» з метою отримання інформації щодо отримання платником податків доходів, які підлягають оподаткуванню, на що отримав відмові у наданні запитуваної інформації. Ухвалою суду від 18.07.2024 провадження у справі відкрито та призначено закрите судове засідання на 31.07.2024 (а.с. 38). Сторони до судового засідання не з`явилися. Представник заявника Гаврилюк Я.М. надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 349 ЦПК України визначено, що неявка в судове засідання без поважних причин заявника та (або) особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, чи їх представників або представника банку не перешкоджає розгляду справи, якщо суд не визнав їхню участь обов`язковою. Враховуючи вказане положення закону, а також те, що в ухвалі суду про відкриття провадження у справі не було вказано на обов`язкову участь сторін у справі під час судового розгляду, розгляд справи проведено за відсутності осіб, які беруть участь у розгляді справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що наказом головного управління ДПС у м. Києві від 06.06.2024 № 3909-п призначена з 17.07.2024 терміном на 5 робочих днів документальна позапланова невиїзна перевірка платника податків - фізичної особи [PERSON] з питання повноти нарахування та своєчасної сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів з джерелом їх походження в Україні за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 (а.с. 16). Письмовим повідомленням від 12.06.2024 № 1301/26-15-24-02-09 проінформовано про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ФОП [PERSON] (а.с. 17). Згідно з наявною податковою інформацією платником податків ФОП [PERSON] отримано дохід від фізичних осіб на рахунок [NUMBER] , відкритий у АТ КБ «ПриватБанк». ГУ ПФУ у м. Києві направлено лист від 10.06.2024 № 10888/6/26-15-24-02-09-09 до АТ «КБ «ПриватБанк» з метою отримання інформації щодо отримання платником податків доходів, які підлягають оподаткуванню (а.с. 20-21). Листом від 18.06.2024 № 20.1.0.0.0/7-240618/49377 АТ «КБ «ПриватБанк» відмовив у наданні запитуваної інформації (а.с. 18-19). Відповідно до п. 73.4 ст. 73 ПК України інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків надається в обсягах більших, ніж передбачені пунктом 73.3 цієї статті, банками та іншими фінансовими установами контролюючим органам за рішенням суду. Для отримання такої інформації контролюючий орган звертається до суду. Згідно з п. 20.1.5. п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, контролюючий орган має право отримувати безоплатно від платників податків, а також від установ Національного банку України, банків та інших фінансових установ довідки у порядку, встановленому Законом України «Про банки і банківську діяльність» та цим Кодексом, довідки та/або копії документів про наявність банківських рахунків, а на підставі рішення суду - інформацію про обсяг та обіг коштів на рахунках, у тому числі про ненадходження в установлені строки валютної виручки від суб`єктів господарювання, інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком. Відповідно до ч. 1 ст. 1076 ЦК України, банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність. Частиною 1 ст. 60 Закону «Про банки і банківську діяльність» визначено, що банківською таємницею є інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку і розголошення якої може завдати матеріальної чи моральної шкоди клієнту, якою зокрема, є відомості про банківські рахунки клієнтів, операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди. Порядок розкриття банківської таємниці визначено ст. 62 Закону «Про банки і банківську діяльність». Цією нормою визначено коло осіб, на вимогу яких розкривається банківська таємниця, підстави її розкриття та обсяг інформації, яка надається. Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 62 Закону, підставами для розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, є: по-перше, письмовий запит або дозвіл власника інформації; по-друге, письмова вимога або рішення суду; по-третє, письмова вимога уповноважених державних органів, перелік яких визначено законом і є вичерпним. Постановою Правління Національного банку України від 14.07.2006 № 267 затверджено Правила зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, розділом 3 якої визначено порядок та межі розкриття банками інформації, що містить, банківську таємницю. Пунктом 3.2 зазначеного розділу встановлено, що банки зобов`язані виконувати рішення суду про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, у порядку, установленому законодавством України. За рішенням суду про розкриття інформації, що становить банківську таємницю, банк розкриває інформацію в обсязі, визначеному рішенням суду. З огляду на встановлені обставини та мету отримання охоронюваної законом інформації, що міститься у банківській установі, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви про розкриття такої інформації. Відповідно до ч. 3 ст. 350 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про розкриття банком таємниці, яка містить банківську таємницю.

Outcome: approved