Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

15\~березня 2024\~року до\~суду надійшла\~позовна заява\~ [PERSON] ,\~в інтересах\~якого діє\~представник [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське», третя особа головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок нещасного випадку на виробництві. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він 25 серпня 2009р. прийнятий гірником підземним 2р. з повним робочим днем в шахті ВАТ «Вугільна компанія «Шахта Красноармійськ-Західна №1». З 07.09.2010р. ВАТ «Вугільна компанія «Шахта Красноармійськ-Західна №1» змінено найменування на Публічне акціонерне товариство «ШАХТОУПРАВЛІННЯ «ПОКРОВСЬКЕ».\~ З 13.09.2018р.\~ Публічне акціонерне \~ товариство \~ «ШАХТОУПРАВЛІННЯ \~ «ПОКРОВСЬКЕ» \~ змінено найменування на Приватне акціонерне товариство «Шахтоуправління \~ «Покровське» (далі відповідач). 19 травня 2021 року його було звільнено. За час\~роботи на\~підприємстві відповідача\~з позивачем\~стався нещасний\~випадок, що підтверджується\~актом №31\~про нещасний\~випадок,\~пов`язаний\~з виробництвом форми Н-1 від 05 червня 2015 року. Висновком комісії згідно п.7 акту розслідування нещасного випадку форми Н-5 від 05.06.2015р. визнано, що нещасний випадок, який стався з [PERSON] пов`язаний з виробництвом. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 30 жовтня 2023 року серії 12ААА № 052029 позивачу повторно визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 45% по трудовому каліцтву. Згідно виписки до акту огляду Медико-соціальної експертної \~комісії \~від \~30\~ жовтня 2023 року до довідки серії 12 ААА№052029 позивачу повторно визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 45% по трудовому каліцтву згідно Акту Н-1 від 05.06.2015р. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 30 жовтня 2023 року серії 12 ААГ № 007951 позивачу повторно встановлено третю групу інвалідності по трудовому каліцтву. У зв`язку\~з вказаною\~травмою порушено\~та порушуються\~нормальні життєві\~зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування, позбавляє можливості позивача вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання травми, він постійно відчуває фізичні страждання та\~біль,\~обґрунтовані важкістю\~самопочуття та\~особливостями лікування. Окрім того, внаслідок отриманої травми, що супроводжується значною втратою працездатності, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у\~почуттях розпачу,\~тривоги,\~дратівливості.\~Все це\~постійно і\~негативно позначалося і\~позначається сьогодні\~на душевному\~та фізичному\~станах.\~На даний час його\~самопочуття не\~поліпшується,\~негативні зміни\~у його\~житті є\~незворотними, усвідомлення чого,\~завдає йому\~душевного болю\~та страждань.\~Перелічені негативні явища не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію. Ушкодження має негативний вплив не лише на працездатність позивача, а й загалом на можливість\~організовувати своє\~життя.\~Ця набута,\~внаслідок виробничої\~травми, вада нагадує про себе позивачу щохвилини та створює для нього постійний безперервний дискомфорт. Отже,\~факт моральних\~страждань є\~очевидним і\~не потребує\~доказуванню іншими засобами доказування. Позивач вважає, що за таких обставин зі сторони відповідача йому має бути відшкодована моральна шкода, яка завдана ушкодженням здоров`я, внаслідок неналежного виконання відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці, що спричинило виникнення у нього травми. Заподіяну моральну шкоду позивач оцінює у 245 000 грн. Оцінюючи моральну шкоду в зазначену суму, він виходить з тривалості та глибини моральних та фізичних страждань, тяжкості захворювань, з безлічі негативних наслідків для нього, які виникли внаслідок отримання професійних захворювань, а також незворотності значного погіршення стану здоров`я. 15 березня 2024 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Філь О.Є. 19 березня 2024 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву 19.03.2024 року, що підтверджується супровідним листом на а.с. 26. 29 березня 2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що заявлені позовні вимоги вважає необґрунтованими, такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав: право на відшкодування моральної шкоди виникає у потерпілого з дня встановлення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності вперше. Відповідно до наданих позивачем довідок МСЕК від 30.10.2023 року в графі «огляд інваліда» зазначено «повторний». Отже, переконливих доказів, що втрата працездатності позивача пов`язана саме з даним нещасним випадком на виробництві, позивачем не надано. Позивачем не доведена неправомірність поведінки відповідача, внаслідок якої могла бути спричинена така моральна шкода, наявність вини відповідача у виникненні травми. Позивачем не наведено жодних доказів, які б свідчили про моральні страждання від отриманої виробничої травми у 2015 році, відсутня вина підприємства та встановлено, що нещасний випадок стався саме з вини позивача, оскільки Актом розслідування нещасного випадку встановлено, що [PERSON] допустив порушення вимог законодавства про охорону праці, вважає, що ці обставини є істотними під час розгляду справи. Відповідач вважає, що вимога позивача про стягнення 245\~000,00 грн, як компенсації моральної шкоди є безпідставною та не підлягає задоволенню. Також відповідач у своєму відзові на позовну заяву просив залучити до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. 01 квітня 2024 року від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив в якому вона зазначила , що внаслідок не створення роботодавцем безпечних та нешкідливих умов праці на підприємстві, позивач отримав виробничу травму, яка призвела до зменшення обсягу трудової діяльності, проходження тривалого лікування. Наявність вини, у тому числі працівника, у настанні нещасних випадків на виробництві не може зменшувати глибини його душевних страждань, оскільки вони виникли у зв`язку з травмою та втратою працездатності, що були набуті працівником під час виконання трудових обов`язків і поширились на все повсякденне життя працівника. Вважає, що позовні вимоги мають бути задоволені, оскільки позивач зазнав ушкодження здоров`я з втратою 45% працездатності і встановленням йому 3 групи інвалідності, дані страждання у позивача є незворотними та триваючими, і на сьогоднішній день ці моральні страждання продовжуються. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 17 квітня 2024 року ухвалою судді здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін до розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 01 травня 2024 року. 01 травня 2024 року ухвалою суду залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. Підготовче засідання відкладено на 14 травня 2024 року. 10 травня 2024 року до суду від представника третьої особи [PERSON] надійшли пояснення третьої особи щодо позову або відзову, де зазначено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з позовними вимогами [PERSON] не згодне. 14 травня 2024 року підготовче засідання відкладено на 12 червня 2024 року. У підготовче засідання позивач, представник позивача не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяву, в якій просили розглянути справу без їх участі. Представник відповідача у підготовчому засіданні не заперечував проти призначення справи до судового розгляду. Представник третьої особи у підготовче засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду пояснення. Інших клопотань від сторін не надійшло, справу призначено до судового розгляду на 26 червня 2024 року. Позивач, представник позивача у судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги просили задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позовних вимог заперечує. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав суду пояснення. \~ \~ \~ \~ З`ясувавши обставини у справі, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково за наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] 25 серпня 2009р. прийнятий гірником підземним 2р. з повним робочим днем в шахті ВАТ «Вугільна компанія «Шахта Красноармійськ-Західна №1». З 07.09.2010р. ВАТ «Вугільна компанія «Шахта Красноармійськ-Західна №1» змінено найменування на Публічне акціонерне товариство «ШАХТОУПРАВЛІННЯ «ПОКРОВСЬКЕ».\~ З 13.09.2018р.\~ Публічне акціонерне \~ товариство \~ «ШАХТОУПРАВЛІННЯ \~ «ПОКРОВСЬКЕ» \~ змінено найменування на Приватне акціонерне товариство «Шахтоуправління \~ «Покровське» (далі відповідач). 19 травня 2021 року його було звільнено,\~що підтверджується\~копією трудової\~книжки (а.с.\~11-14). За час\~роботи на\~підприємстві відповідача\~з позивачем\~стався нещасний\~випадок, що підтверджується\~актом №31\~про нещасний\~випадок,\~пов`язаний\~з виробництвом форми Н-1 від 05 червня 2015 року (а.с. 18-19). П. 6 акту № 31 вказує на обставини, за яких стався нещасний \~випадок,\~ а\~ саме: 30.05.2015\~року о\~23\~годині 55\~хвилин у\~4\~зміну в\~нарядній дільниці\~РГВ-2\~помічник начальника дільниці РГВ-2 [PERSON] видав наряд гірникам з ремонту гірничих виробок [PERSON] і [PERSON] на буріння і установку анкерів L=2.9 м на відкотному штреку блоку №6-1 для виконання кріплення гірничої виробки. В нарядній дільниці РГВ-2 під особистий підпис у книзі нарядів та наряд-путівці гірничим майстром [PERSON] був проведений інструктаж з питань \~охорони праці по професіям і видам виконуваних робіт. Забезпечував безпечне ведення робіт у зміні гірничий майстер дільниці РГВ-2 [PERSON] 31.05.2015\~року о\~00\~годин 55\~хвилин [PERSON] \~і [PERSON] \~опустились в\~шахту і направились на своє робоче місце відкотний квершлаг блоку №6-1, куди прибули об 01 годині 50 хвилин. Після прийому-передачі зміни у працівників 3-ї зміни вони приступили до виконання змінного завдання. О 04 годині 40\~ хвилин\~ [PERSON] спільно з [PERSON] після того, як пробурили черговий шпур \~штангою \~L=1.5\~ м, почали вставляти\~в шпур\~штангу L=3.0\~м.\~В цей\~момент штангу\~перетиснуло в\~шпурі, щоб вставити затиснуту штангу на всю довжину шпуру і \~продовжити \~буріння \~ [PERSON] і [PERSON] вирішили верстатом «Rambor» натиснути на кінцевик штанги і проштовхнути її вперед. В результаті цього штанга спружинила і вдарила [PERSON] в область\~обличчя.\~ [PERSON] \~надав [PERSON] \~першу допомогу,\~повідомив про нещасний випадок гірничого майстра дільниці РГВ-2 [PERSON] і супроводив потерпілого до підземного медпункту. Висновком комісії згідно п.7 акту розслідування нещасного випадку форми Н-5 від 05.06.2015р. визнано, що нещасний випадок, який стався з [PERSON] пов`язаний з виробництвом (а.с. 16-17). Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 30 жовтня 2023 року серії 12ААА № 052029 позивачу повторно визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 45% по трудовому каліцтву (а.с. 9). Згідно виписки до акту огляду Медико-соціальної експертної \~комісії \~від \~30\~ жовтня 2023 року до довідки серії 12 ААА№052029 позивачу повторно визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 45% по трудовому каліцтву згідно Акту Н-1 від 05.06.2015р. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 30 жовтня 2023 року серії 12 ААГ № 007951 позивачу повторно встановлено третю групу інвалідності по трудовому каліцтву (а.с. 8). Згідно ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Законом України Про охорону праці, а саме, ч. 1 ст. 9, було визначено, що відшкодування шкоди, заподіяної працівнику внаслідок ушкодження здоров`я або у випадку смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Відповідно до змін, внесених до Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності від 23.02.2007 року були виключені положення щодо відшкодування моральної шкоди з Фонду соціального страхування. Проте, право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу. Встановлений законодавцем розподіл обов`язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. Судом встановлено, що випискою із акта огляду МСЕК серії 10 ААА № 124564 від 15.09.2015 року позивачу було встановлено 40% втрати професійної працездатності, третя група інвалідності у зв`язку з трудовим каліцтвом. Дата чергового перегляду 15.09.2016 року (а.с. 167-168). Випискою із акта огляду МСЕК серії АБ № 0046198 від 27.10.2016 року позивачу було встановлено 40% втрати професійної працездатності, третя група інвалідності у зв`язку з трудовим каліцтвом. Дата чергового перегляду 27.10.2017 року (а.с. 150-151). Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 30 жовтня 2023 року серії 12 ААГ № 007951 позивачу повторно встановлено третю групу інвалідності по трудовому каліцтву, інвалідність встановлена до 01 квітня 2025 року (а.с. 8). В зв`язку цим 15 березня 2024 року позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з позовом про відшкодування моральної шкоди. Оскільки на час звернення позивача до суду Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» не передбачено обов`язку Фонду відшкодовувати потерпілому моральну шкоду, то таку шкоду позивачу, законні права якого порушено, повинен відшкодовувати роботодавець, згідно з правилами статті 237-1 КЗпП України. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються лише у випадках, передбачених законодавством. Судом встановлено, що в зв`язку з нещасним випадком позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він, був здоровою працездатною людиною, втратив згідно висновку МСЕК 45% працездатності. Позивач тривалий час перебував на лікуванні. Позивачу внаслідок професійного захворювання була заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що у зв`язку\~з вказаною\~травмою порушено\~та порушуються\~нормальні життєві\~зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування, позбавляє можливості позивача вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання травми, він постійно відчуває фізичні страждання та\~біль,\~обґрунтовані важкістю\~самопочуття та\~особливостями лікування. Вищезазначене законодавство, а також роз`яснення Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року із змінами від 25.05.2001 року «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» пов`язують факт заподіяння моральної шкоди не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. Виходячи із наведених вище обставин, довідки МСЕК, суд вважає, що позивачу заподіяно моральну шкоду, і згідно ст. 237-1 КЗпП України, роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України, позивач має право на її відшкодування. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує ступінь, характер, обсяг і тривалість страждань, а саме значне погіршення стану здоров`я позивача, те, що професійна працездатність в зв`язку з професійними захворюваннями згідно висновку МСЕК втрачена на 45 %, позивач визнаний інвалідом третьої групи. Виходячи з викладеного, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 грн. Згідно ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я. Щодо стягнення на користь позивача суми відшкодування без відрахування з неї податків та інших обов`язкових платежів суд виходить з наступного. Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Порядок оподаткування доходів, отриманих фізичними особами, врегульовано розділом IV ПК України, яким визначено види отриманих фізичними особами доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу (стаття 164 ПК України), та доходів, що не включаються до розрахунку загального (річного) оподатковуваного доходу (стаття 165 ПК України). Згідно з підпунктом «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України визначено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Отже, чинним податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішенням, включаються до оподатковуваного доходу платника податку, відповідно підлягають оподаткуванню, крім сум, зокрема, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю. Правовий висновок про те, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються суми на відшкодування шкоди, завданої платнику податку внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю, викладено також у постановах Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 180/683/13-ц, від 05 червня 2019 року у справі № 227/130/14-ц, від 25 листопада 2020 року у справі № 264/5681/17, від 19 травня 2021 року у справі №180/377/20. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 999,60грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial