Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-23 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , посилаючись на те, що 26 вересня 2009 року між сторонами зареєстровано шлюб. З початку вересня 2023 року сторони проживають окремо за різними адресами, домашнє господарство кожен веде окремо та живе своїм життям, а тому і шлюбні відносини між ними фактично припинено. Причиною розпаду сім`ї стали сварки, які виникали між ними по різним питанням шлюбно-сімейних відносин, які призвели до втрати почуття любові. У сторін різні погляди на подружнє життя, останнім часом вони не змогли досягти взаємної згоди по жодному з сімейних питань, все частіше виникали різні непорозуміння, які з часом призвели до втрати взаємних почуттів та поваги один до одного, внаслідок чого сім`я остаточно припинила існувати з початку вересня 2023 року. Від шлюбу сторони дітей не мають, майновий спір між ними буде вирішено окремо. На неодноразові пропозиції позивача розлучитись, відповідач категорично відмовлявся, посилаючись на відсутність вільного часу. Оскільки спроби примирення результатів не дали, позивач вважає, що сім`ю зберегти неможливо та збереження шлюбу є недоцільним. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилася. Надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти надання відповідачу строку для примирення категорично заперечувала, зазначивши, що фактично вже має іншу сім`ю та вагітна від іншого чоловіка. Просила суд розглянути справу по суті за наявними у справі доказами й задовольнити її позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] , який про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, у судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, тому суд на підставі п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що 26 вересня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції Донецької області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 413. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] (а.с. 6). Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені з вересня 2023 року через втрату взаємних почуттів та поваги один до одного. Спору про майно, що перебуває у спільній власності подружжя, між сторонами на момент розгляду справи немає. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про укладення шлюбу видно, що при укладенні шлюбу позивач змінила дівоче прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] ». При цьому, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В свою чергу, враховуючи, що позивачем не заявлено клопотання про відновлення дошлюбного прізвища, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, набуте у шлюбі, « [PERSON] ». На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved