Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що з 2012 року по вересень 2020 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , проте шлюб не був зареєстрований у встановленому законом порядку. Від спільного проживання з відповідачем з`явилася дитина син [PERSON] , [INFO] , проте у свідоцтві про народження дитини інформація про батька записана зі слів матері. 09.05.2023 року за спільною заявою батьків про визнання батьківства, прізвище сина змінено на [PERSON] та батьком дитини зазначено відповідача [PERSON] . Оскільки позивач та відповідач проживають окремо, відповідач узяв на себе зобов`язання у добровільному порядку сплачувати аліменти на утримання дитини, проте обіцянки не стримав та на даний час аліменти не сплачує, а томі позивач вирішила звернутися до суду. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Позивач у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, відповідно до якої просить справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення смс-повідомлення на номер телефону, зазначений у позовній заяві. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Згідно ч. 1 ст.280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не надав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.05.2023 року батьками [PERSON] , [INFO] , зазначені [PERSON] , мати [PERSON] . Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану №00046017472 від 16.07.2024 року внесені зміни в актовий запис №359 від 14.07.2016 року про народження [PERSON] , змінене прізвище дитини зі « [PERSON] » на « [PERSON] », змінено відомості про батька дитини прізвище зі « [PERSON] » на « [PERSON] », місце проживання [ADDRESS] . Додано відмітку на підставі спільної заяви батьків про визнання батьківства №76-33.14-44 від 09.05.2023 року. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно зі статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно загальної практики на утримання дітей суд призначає : на одну дитину 1/4 частки доходу платника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; на двох дітей 1/3 частки доходу платника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; на трьох і більше дітей 1/2 частки доходу платника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень статей 76 - 81 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Позивачем надано достатньо доказів на підтвердження факту перебування дитини на її утриманні, які викладені у позовній заяві, які, в свою чергу, відповідачем не спростовані. З урахуванням положень частини 2 статті 183 Сімейного кодексу України, при ухваленні судового рішення, суду належить визначити єдину частку від заробітку (доходу) платника аліментів в розмірі 1/4 частки. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та необхідність стягнення аліментів з відповідача [PERSON] у розмірі 1/4 частки її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відтак, оскільки [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів 26.07.2024 року, з урахуванням статті 191 Сімейного кодексу України, їх стягнення належить здійснювати саме з дати звернення до суду. Згідно зі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відопвідача на користь держави належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 грн 20 коп.

Outcome: approved