Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом та просила позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] (рнокпп: [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) відносно малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] . Мотивувала позов тим, що [PERSON] (далі - Позивач) та [PERSON] (далі - Відповідач) перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 10.09.2018 року, справа №368/561/18. Від спільного шлюбу Позивач і Відповідач мають спільну дитину: - [PERSON] , [INFO] . Сторони не проживають разом з 2018 року, при цьому спільна дитина проживає разом з Позивачем та її теперішнім чоловіком [PERSON] та перебуває на їх повному утриманні і вихованні. Фактично з 2019 року, тобто протягом більше чотирьох років, батько з дитиною не проживає та не спілкується, не цікавиться його життям, матеріально не утримує та не допомагає. На даний час Відповідач матеріально дитину не забезпечує. Необхідно зазначити, що Відповідач жодним іншим чином не приймає участі в житті спільної з Позивачем дитини - не цікавиться її життям, не надає ніякої допомоги в його утриманні та вихованні, не виявляє батьківської турботи. Фактично батько у житті дитини відсутній та не виявляє ніякого бажання бути присутнім у його житті. Усі батьківські обов`язки Позивач виконує одноособово, без допомоги Відповідача. Згідно довідки Ржищівського міського центру первинної медико-санітарної допомоги від 28.12.2023 р. на огляд до педіатра дитина з`являється в супроводі матері. Батько в дитячу консультацію не з`являвся, участі в лікуванні дитини не брав і не цікавився здоров`ям хлопчика. Згідно характеристики опорного закладу «Ржищівський ліцей «Лідер» батько дитини контакту зі школою не підтримує, успішністю дитини не цікавиться, з вчитилями не спілкується, батьківські збори не відвідує. Згідно пояснень сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , пояснень [PERSON] батько дитини, тобто Відповідач, з дитиною не спілкується, участі у вихованні не приймає, до дитини не приїздить вже близько чотирьох років. Згідно довідки-характеристики Слобідського старостинського округу Кагарлицької міської ради на Відповідача, він має іншу сім`ю, з якою проживає в селі Слобода, має іншу дружину та спільну з нею дитину. Мати, тобто Позивач, самостійно докладає усіх зусиль для забезпечення дітей усім необхідним, їхнього належного навчання, розвитку, дозвілля, забезпечує їм належні побутові умови. Згідно з обстеженням житлово-побутових умов проживання від 02.01.2024 року, складений депутатом Ржищівської міської ради Пяськівською Т.В., Позивач проживає за адресою [ADDRESS] разом з чоловіком [PERSON] сином [PERSON] . При цьому, Відповідач не приймає участі у вихованні сина, аліментів не сплачує. Згідно акту служби у справах дітей Ржищівської міської ради від 05.02.2024 р. за місце проживання дитини всі необхідні умови створені, всі необхідні речі та приладдя. Отже, батько, тобто Відповідач, повністю ухиляється від будь-якої участі у житті своїх дітей та протягом тривалого часу не виконує батьківські обов`язки. У зв`язку з викладеним, Рішенням виконавчого комітету Ржищівської міської ради від 15.02.2024 року №36 «Про затвердження висновку щодо доцільність позбавлення батьківських прав», затверджено висновок про доцільність позбавлення Відповідача батьківських прав щодо його малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] . На підставі наведеного, Позивач вважає за можливе позбавити Відповідача батьківських прав. В судовому засіданні позивач та її представник - адвокат Клапчук Ф.П. позов підтримали та просили задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував. Пояснив, що колишня дружина не дає йому можливості спілкуватися з дитиною. До вересня 2021 року він зустрічався з сином 1-2 дні на тиждень. У вересні 2021 року мати дитини не дала йому дитини для спілкування і з того часу він ніяким чином не брав участі у вихованні сина [PERSON] , [INFO] так як вважав, що сварки з матір`ю з питаннь його участі у вихованні дитини будуть негативно впливати на сина. Вважав, що дитина підросте і тоді у нього не буде проблем у спілкуванні з сином. Він проживає з дружиною і має в сім`ї двох власних дітей 2022 і 2024 року народження та двоє дітей дружини. Представник третьої особи без самостійних вимог: Ржищівська міська рада Обухівського району Київської області, як орган опіки і піклування в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки і піклування щодо розв`язання спору. [PERSON] , [INFO] пояснив в судовому засіданні , що не пам`ятає особу [PERSON] і зі слів дитини вбачається, що дитина сприймає чоловіка позивача [PERSON] як власного батька. Судом встановлено, що [PERSON] (далі - Позивач) та [PERSON] (далі - Відповідач) перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 10.09.2018 року, справа №368/561/18. Від спільного шлюбу Позивач і Відповідач мають спільну дитину: - [PERSON] , [INFO] . Сторони не проживають разом з 2018 року, при цьому спільна дитина проживає разом з Позивачем та її теперішнім чоловіком [PERSON] та перебуває на їх повному утриманні і вихованні. З вересня 2021 року батько без поважних причин з дитиною не спілкується, не цікавиться його життям, матеріально не утримує та не допомагає. На даний час Відповідач матеріально дитину не забезпечує. Згідно довідки Ржищівського міського центру первинної медико-санітарної допомоги від 28.12.2023 р. на огляд до педіатра дитина з`являється в супроводі матері. Батько в дитячу консультацію не з`являвся, участі в лікуванні дитини не брав і не цікавився здоров`ям хлопчика. Згідно характеристики опорного закладу «Ржищівський ліцей «Лідер» батько дитини контакту зі школою не підтримує, успішністю дитини не цікавиться, з вчитилями не спілкується, батьківські збори не відвідує. Згідно письмових пояснень і пояснень в судовому засіданні [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та письмових пояснень [PERSON] батько дитини, тобто Відповідач, з дитиною не спілкується, участі у вихованні не приймає, до дитини не приїздить . Згідно довідки-характеристики Слобідського старостинського округу Кагарлицької міської ради на Відповідача, він має іншу сім`ю, з якою проживає в селі Слобода, має іншу дружину та спільну з нею дитину. Згідно з обстеженням житлово-побутових умов проживання від 02.01.2024 року, складений депутатом Ржищівської міської ради Пяськівською Т.В., Позивач проживає за адресою [ADDRESS] разом з чоловіком [PERSON] сином [PERSON] . При цьому, Відповідач не приймає участі у вихованні сина, аліментів не сплачує. Згідно акту служби у справах дітей Ржищівської міської ради від 05.02.2024 р. за місце проживання дитини всі необхідні умови створені, всі необхідні речі та приладдя. Рішенням виконавчого комітету Ржищівської міської ради від 15.02.2024 року №36 «Про затвердження висновку щодо доцільність позбавлення батьківських прав», затверджено висновок про доцільність позбавлення Відповідача батьківських прав щодо його малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідач не виконує своїх обов`язків щодо виховання [PERSON] , не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його навчання, не забезпечує медичного догляду, лікування, що негативно впливає на його емоційному стані та фізичному розвитку як складових виховання. Відповідач не спілкується з дитиною, що є необхідним для нормального самоусвідомлення дитини, не створює умов для отримання дитиною освіти. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правої наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 Сімейного кодексу України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Таких висновків дійшов Верховний суд у складі Касаційного цивільного суду в постанові від 13.03.2019 р. у справі №631/2406/15-ц. Також, Верховний суд звернув увагу на практику Європейського суду з прав людини. Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789- XII передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Виходячи з правової позиції Верховного суду позбавлення батьківських прав допускається лише при наявності вини у діях батьків. Вина - це певне психічне ставлення особи до своєї неправомірної поведінки та ї[ї наслідків. Вина боржника є суб`єктивною умовою відповідальності. Застосовування цього поняття в цивільному праві має свої особливості. У цивільному праві діє презумпція винності боржника. Відсутність власної вини в цивільному праві доводиться особою, яка порушила зобов`язання. Боржник буде вважатися винним доти, доки не доведе свою невинність. Виходячи з того, що у цивільному праві діє презумпція винності, то саме на Відповідача покладається обов`язок доведення невинуватості, тобто саме він має довести суду, що виконував або намагався виконувати свої батьківські обов`язки. Якщо Відповідач не доведе цих обставин, то наявні всі підстави для позбавлення його батьківських прав. Якщо розглядати поведінку Відповідача та його ставлення до виконання батьківських обов`язків, то Відповідач байдуже ставиться до них, та легковажно розраховує, що ухилення від виконання батьківських обов`язків не призведе до негативний наслідків для нього наслідків у вигляді позбавлення батьківських прав. Отже, наявні всі підстави стверджувати, що Відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання обов`язку щодо виховання сина [PERSON] , [INFO] й, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення його батьківських прав. Відповідно до ст.81 ч.1 ЦПК України відповідач не довів, що йому були створені перешкоди у виконанні батьківських обов`язків щодо виховання сина [PERSON] так як не надав доказів на підтвердження вказаних обставин і позивач не визнає цих обставин. Позов слід задоволити та позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] (рнокпп: [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) відносно малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] так як це відповідатиме інтересам дитини. Стягнути з [PERSON] , [INFO] (рнокпп: [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) на користь держави 1211,20 грн. судового збору.

Outcome: approved