Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до Добросинсько-Магерівської селищної ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Рава-Руська державна нотаріальна контора Західного міжрегіального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визначення додатковогго строку для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення юридичного факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Просить суд визначити їй - [PERSON] (паспорт громадянина України серія [NUMBER] , виданий Жовківським РВ ГУДМС України у Львівській області 26.04.2014 року. Реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] в нотаріальну контору, а саме 3 (три) місяці з часу набрання рішенням суду законної сили та встановити юридичний факт постійного проживання однією сім`єю [PERSON] (паспорт громадянина України серія [NUMBER] , виданий Жовківським РВ ГУДМС України у Львівській області 26.04.2014 року. Реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) із [PERSON] , котра померла [INFO] з 22.02.2000р. по день смерті [INFO] з підстав зазначених у позові. Розгляд справи просить здійснювати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного вирішення справи. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 18.03.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Витребувано від Рава-Руської державної нотаріальної контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) належним чином завірену (прошиті та пронумеровані, скріплені гербовою печаткою всі аркуші) копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак п. 3 прохальної частин позовної заяви просить справу розглядати у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача, Добросинсько-Магерівської селищної ради Львівського району Львівської області в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, зазначив, що не заперечують проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи, Рава-Руської державної нотаріальної контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що при вирішенні справи покладається на думку суду. Крім того, на виконання вимог ухвали суду надала на адресу суду лист у якому зазначила, що спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] не заводилась. А тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтв про смерть серія [NUMBER] (а.с.9). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно (право на земельну частку (пай) що видно з копії сертифікату. [PERSON] до дня смерті [INFO] проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] , що видно з довідки. Позивачка проживала з [PERSON] однією сімє`ю до дня її смерті, що видно з довідки (а.с. 12). Позивачка повідомляє, що вона приймала активну участь в житті [PERSON] , а саме: допомагала їй матеріально, купувала одяг, предмети домашнього вжитку, медикаменти та вели спільний бюджет. Померла [PERSON] посвідчила заповіт в сільській раді на свого сина [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується довідками та копією заповіту (а.с.13,14). Суд враховує, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, що підтверджується інформаційною довідкою та листом з нотконтори. Проте державний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) після смерті [PERSON] , оскільки вона не входить ні в одну чергу спадкування, тому для позитивного рішення у даній справі потрібно встановити юридичний факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивач після смерті [PERSON] - прийняла спадщину шляхом вступу у володіння (управління) майном, оскільки проживала разом із спадкодавцем. Спільно, вела з нею спільне господарство, у них був спільний бюджет. Вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. За викладених вище обставин, позивач змушений звернутися до суду задля встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За п. п. 21, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від ЗО травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження». Факт проживання однією сім`єю більше п`яти років, може бути встановлення лише за рішенням суду, а тому і виникла необхідність для звернення до суду з цією позовною заявою. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" міститься роз`яснення про те, що суди при прийнятті заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть розглядати їх в порядку окремого провадження, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (п.п. 1 і 3). Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30 травня 2008, № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Суд також враховує, що під час перевірки документів в Рава - Руській ДНК Львівської області, державним нотаріусом було повідомлено, що позивач пропустив термін для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] і цей термін можливо продовжити лише в судовому порядку. Згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру, відомості про заведення спадкової справи після смерті [PERSON] відсутні, отже спадкова справа не заводилась (а.с.16). Якщо спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини з поважних причин, суд відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України може визначити додатковий строк для її подання. Позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки вважала, що оскільки вона про живала із спадкодавцем, то прийняла спадщину, тому вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є обгрунтованими. Вирішуючи питання поважності причин пропущення строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Враховуючи встановлені обставини та досліджені докази, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку, як наслідок, позовні вимоги підлягають задоволенню. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved