Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом про зміну розміру аліментів на дитину та дружину, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , з аліментів в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно, на 1/6 частини від всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили, та про зміну розміру аліментів на користь [PERSON] на утримання дружини з аліментів в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку щомісячно, на 1/10 частини від всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили. Свої вимоги позивач мотивує тим, що він перебував із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Золотоніського міськрайонного суду 05 липня 2022 року. Від шлюбу в них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Золотоніського міськрайонного суду 14 червня 2022 року з позивача на користь відповідача було стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду від 22 липня 2022 року з позивача на користь відповідача було стягнуто аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] трьохрічного віку, тобто до [INFO] . На даний час виникла необхідність в зміні розміру стягнення аліментів у зв`язку з тим, що в позивача по справі змінився матеріальний стан, збільшилась кількість утриманців та не врахування під час винесення рішення про стягнення аліментів доказів понесення позивачем витрат на утримання інших дітей. Позивач указував, що він також являється батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , мати [PERSON] . Позивач щомісячно сплачує аліменти на утримання своїх дітей по домовленості із мамами його дітей, зокрема на утримання [PERSON] щомісячно 1000 грн., на утримання доньки [PERSON] 2000 грн. щомісячно. Крім того, 01 лютого 2023 року позивач одружився з [PERSON] , тобто в нього так само з`явився новий утриманець, оскільки на даний час дружина не працює. Також позивач зазначав, що він щомісячно сплачує кошти за комунальні послуги ( водопостачання 200 грн., електроенергія 223.20 грн., вивезення сміття 150 грн., інтернет 300 грн., придбання дров для опалення (жовтень- квітень 10000 грн.), тобто в місяць 1600 грн., також позивач постійно проживає в с. Топилівка, Черкаського району, в той же час основне місце його роботи - ГУ НП в Черкаській області, знаходиться в м. Черкаси, тому позивач змушений оплачувати проїзд до м. Черкаси по 50 грн. за квиток в один бік. Враховуючи шестиденний робочий тиждень витрати на проїзд в місяць складають 2400 грн. Позивач указував, що за січень 2023 року йому нараховано заробітну плату в розмірі 17 174 грн. 70 коп., з неї відрахування на аліменти на утримання відповідачки та спільної дочки складає 7532 грн. 76 коп. У той же час на оплату комунальних послуг та проїзд позивач в місяць витрачає 8000 грн. , тобто після сплати необхідних платежів та аліментів у позивача залишається для придбання необхідних продуктів харчування та утримання його дружини (17174,70 (257,62 податки ) -7532,76 грн аліменти -8000 грн. комунальні послуги, транспорт =1384 грн. 32 коп. Це залишок коштів, який не покриває навіть мінімального прожиткового мінімуму навіть для однієї особи. Таким чином відрахування з доходів позивача такого розміру аліментів по чинним рішенням суду про стягнення аліментів на користь відповідачки на її утримання та утримання доньки являється надзвичайно великим тягарем, що позбавляє позивача можливості придбання мінімально необхідних продуктів харчування , одягу, тому позивач, не оспорюючи свій обов`язок щодо необхідності сплати аліментів, просить суд зменшити їх розмір. Ухвалою суду від 25.04.2024 було відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У подальшому, ухвалою суду від 25.03.2024 продовжено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. У судовому засіданні 06.09.2023 позивач позов підтримав та просив задовольнити. Вказав, що в нього матеріальний стан погіршився, оскільки з`явилась нова дружина, яка знаходиться в декретній відпустці та перебуває в нього на утриманні, так як не отримує доходів. Також позивач вказував, що він утримує інших двох дочок добровільно на постійній основі без рішень суду. Під час винесення рішення на утримання доньки [PERSON] не було враховано, що в нього ще перебували утриманці. Однак, коли вирішувалось питання про стягнення аліментів на дружину, то він уже вказував, що в нього є двоє дітей. Представник позивача адвокат Побиванець Ю.В. у судовому засіданні 06.09.2023 позов підтримав та просив задовольнити. У судове засідання 26.07.2024 позивач та його представник не з`явились, але представник скерував до суду заяву, підписану також позивачем, в якій просив проводити розгляд справи без його участі та без участі позивача. На позовних вимогах в частині зменшення розміру аліментів на утримання дитини [PERSON] з 1/4 на 1/6 частини всіх видів доходів наполягали в повному обсязі. В частині позовних вимог щодо зменшення розміру аліментів на утримання дружини [PERSON] не наполягали, оскільки на даний час аліменти вже перестали сплачуватись внаслідок досягнення дитиною трирічного віку. Представник відповідача адвокат Сизько Д.Б. у судовому засіданні 06.09.2023 проти задоволення позову заперечував у повному обсязі. Вважав, що підстав для зменшення розміру аліментів немає, оскільки не надано доказів, що істотно впливають на можливість боржника платити аліменти. Вказував, що кількість утриманців у позивача залишилась незмінною. З приводу наявності дружини-утриманця, то відсутні докази щодо працездатності дружини, також позивачем не надані докази щодо зміни матеріального стану. У судове засідання 26.07.2024 представник відповідача не з`явився, але скерував до суду заяву, в якій просив провести засідання за його відсутності. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що позивач та відповідач являються батьками [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що згідно судового наказу від 14.06.2022, виданого Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області, з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] , на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з 27.05.2022 і до досягнення дитиною повноліття. Доказів того, що вказаний судовий наказ скасований, або не перебуває на виконанні, суду надано не було. У ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами 1 та 2 ст. 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Частиною 1 статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку зі значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку зі значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Згідно з роз`ясненнями, що містяться в пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Як вбачається з доданих до матеріалів справи копій свідоцтв про народження, позивач являється батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Оскільки рішення про стягнення аліментів на утримання [PERSON] приймалось в наказному провадженні, то суд не міг врахувати той факт, що на утриманні позивача перебували на час винесення судового наказу ще двоє неповнолітніх дітей. Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 01.02.2023 вбачається, що позивач зареєстрував шлюб із [PERSON] . Під час розгляду справи позивачем було долучено до матеріалів справи копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] , з якого вбачається, що в позивача та [PERSON] [INFO] народилась дитина [PERSON] . З наявної в матеріалах справи копії довідки про доходи №26 від 02.02.2023 вбачається, що в січні 2023 року рівень доходів позивача зменшився в порівнянні з доходами за період з червня по грудень 2022 року. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Дослідивши подані стороною позивача докази суд вважає, що позивачем доведені суду факти зміни сімейного та майнового стану, враховуючи те, що на час винесення судового наказу про стягнення аліментів у нього на утриманні вже перебували доньки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Також у позивача [INFO] народилась дитина [PERSON] , матір`ю якої являється [PERSON] , з якою позивач уклав шлюб 01.02.2023. Також суд зважає на те, що в позивача змінився й матеріальний стан, враховуючи, що розмір його офіційного доходу зменшився. Жодних доказів на спростування фактів, встановлених судом, стороною відповідача надано не було. Таким чином, враховуючи викладене вище суд вважає, що розмір аліментів, що стягується з позивача на користь відповідачки на утримання малолітньої доньки [PERSON] повинен бути зменшений з 1/4 на 1/6 частину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з засад розумності і справедливості, враховуючи інтереси як дитини, так і платника аліментів, суд приходить до висновку, що позов у цій частині підлягає до задоволення. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Щодо позовної вимоги про зміну розміру аліментів на користь [PERSON] на утримання дружини з аліментів в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку щомісячно, на 1/10 частини від всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття починаючи з моменту набрання рішенням законної сили суд зазначає наступне. Рішенням Золотоніського міськрайонного суду від 22 липня 2022 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] трьохрічного віку, тобто до [INFO] . Сторона позивача під час судового розгляду не наполягала на задоволенні позовної вимоги про зменшення розміру аліментів на утримання дружини [PERSON] , оскільки на даний час дитина досягла трирічного віку. Однак, стороною позивача не було подано до суду заяви про відмову від даної позовної вимоги, або ж про залишення її без розгляду, тому суд вважає за необхідне вирішити дану вимогу по суті. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] . Під час перебування справи в провадженні суду, станом на 23.04.2024 дитина досягла трирічного віку, тобто з цього моменту припинилось стягнення аліментів на утримання дружини. З урахуванням викладеного вище суд вважає, що підстави для задоволення цієї вимоги на даний час відсутні. Суд, задовольняючи позов частково, стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Outcome: partial