Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-25 00:00:00

[PERSON] в особі представника адвоката Кузнецова Д.О. звернувся до суду з позовом до Територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, третя особа [PERSON] , про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги наступним. [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги за законом є позивач та його брат (син померлого) [PERSON] . Брат позивача [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку із чим було заведено спадкову справу № 40/2023. При цьому, приватним нотаріусом було виявлено заповіт, посвідчений Третью Запорізькою державною нотаріальною конторою 02.03.2011 за р. № 3-289, згідно з яким [PERSON] заповідав належну йому квартиру позивачу. Позивач не знав про існування вказаного заповіту. Крім того, на час смерті батька та наразі позивач знаходиться в Португальській Республіці, з батьком він не проживав, та йому не відправлялось повідомлення про заведення спадкової справи до 30.10.2023. Довідавшись про відкриття спадщини та існування заповіту, позивач звернувся до Консульства України в м. Порту Португальської Республіки, де було посвідчено заяву про прийняття спадщини від 05.12.2023. 21.12.2023 приватним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] у зв`язку із пропуском позивачем строку для прийняття спадщини. Позивач зазначає, що строк для прийняття спадщини становив до 24.09.2022. Однак, з вищезазначених причин, які позивач вважає поважними, він не міг звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку із чим просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 15). Відповідач в особі представника [PERSON] надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради при вирішенні даної справи покладається на розсуд суду (а.с. 3233). Судом проведено такі процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження; у справі розпочате підготовче провадження та призначене підготовче засідання на 10.05.2024 на 11:00 год.; учасникам справи встановлено строки для подання заяв по суті справи (а.с. 27). Ухвалою суду від 07.06.2024 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, а саме витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кириченко К.В. належним чином засвідчену копію спадкової справи № 40/2023 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 61). 21.06.2024 на виконання ухвали від 07.06.2024 до суду надійшли копії матеріалів спадкової справи № 40/2023 (а.с. 6396). Ухвалою суду від 04.07.2024 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 26.07.2024. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись судом належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій просив позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій просила вирішити спір на розсуд суду. Третя особа у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що проти задоволення позову не заперечує. За таких обставин суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. [INFO] у місті Запоріжжі помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 25.11.2021, актовий запис № 3761 (а.с. 11). За життя [PERSON] залишив заповіт, яким належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS] заповів [PERSON] , [INFO] (а.с. 15). Положеннями ст.ст. 1216, 1217, ч. ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З матеріалів спадкової справи № 40/2023, заведеної приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кириченко К.В. щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , випливає, що позивач [PERSON] , який є сином померлого [PERSON] , звернувся із заявою про прийняття спадщини за заповітом 05.12.2023. У заяві просив видати свідоцтво про право на спадщину (а.с. 87). Крім позивача із заявою про прийняття спадщини за законом 18.10.2023 звернувся [PERSON] , син спадкодавця, у заяві зазначив, що спадщину прийняв шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 65). При цьому, відповідно до інформації Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, наданої на запит приватного нотаріуса Кириченко К.В. листом від 23.10.2023 № 04-07/3/13329 [PERSON] на день смерті був зареєстрований у квартирі по [ADDRESS] . Інші зареєстровані особи відсутні (а.с. 84). Отже, як позивач [PERSON] , так і третя особа [PERSON] , які станом на момент смерті батька, не проживали постійно із ним, пропустили встановлений законом шестимісячний строк з часу відкриття спадщини для звернення із заявою про прийняття спадщини. При цьому, третя особа [PERSON] не звертався до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 21.12.2023 приватним нотаріусом Кириченко К.В. прийнято постанову № 168/02-31 про відмову позивачу [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із пропуском вказаного строку (а.с. 9495). За правилами\~ст.\~1272\~ЦК України,\~якщо спадкоємець\~протягом строку,\~встановленого ст.\~1270\~цього Кодексу,\~не подав\~заяву про\~прийняття спадщини,\~він вважається\~таким,\~що не\~прийняв її.\~За письмовою\~згодою спадкоємців,\~які прийняли\~спадщину,\~спадкоємець,\~який пропустив\~строк для\~прийняття спадщини,\~може подати\~заяву про\~прийняття спадщини\~нотаріусу або\~в сільських\~населених пунктах\~-\~уповноваженій на\~це посадовій\~особі відповідного\~органу місцевого\~самоврядування за\~місцем відкриття\~спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз`яснив\~Пленум Верховного\~Суду України\~в пункті\~24\~Постанови від\~30.05.2008\~№ 7\~«Про судову\~практику в\~справах про\~спадкування»,\~особа,\~яка не\~прийняла спадщину\~в установлений\~законом строк,\~може звернутися\~до суду\~з позовною\~заявою \~про \~визначення додаткового\~строку для\~прийняття спадщини\~відповідно до\~частини третьої\~статті 1272\~ЦК.\~Зазначене положення\~застосовується до\~спадкоємців,\~в яких\~право на\~спадкування виникло\~з набранням\~чинності зазначеним\~Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. У даному випадку щодо майна померлого [PERSON] . окрім позивача є інший спадкоємець за законом [PERSON] . Однак, враховуючи, що він також пропустив строк на прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України, і не звертався до суду з позовом про визначення йому додаткового строку на прийняття спадщини, а також не оспорює заповіт, що залишив померлий на ім`я позивача, суд доходить висновку, що [PERSON] спадщину не прийняв. Тому, він позбавлений можливості надати згоду на прийняття спадщини позивачем в порядку ч. 2 ст. 1272 ЦК України. Отже, у позивача відсутній інший, окрім судового, шлях для вирішення даного питання. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 24 Постанови від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд України в Постанові від 26.09.2012 № 6-85цс12 висловив правову позицію, згідно з якою право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Позивач на підтвердження поважності причин пропуску вказаного строку посилався на те, що був необізнаний про наявність заповіту, оскільки він з 2018 року проживає у Португальській Республіці (а.с. 103104), про зазначені обставини дізнався після повідомлення приватного нотаріуса від 30.10.2023 вих. № 137/02-14 (а.с. 85), внаслідок чого він не мав можливості у встановлений шестимісячний строк звернутися до нотаріуса з метою подання заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання визначення позивачу додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Такий правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі номер № 565/1145/17. З урахуванням викладених обставин, суд вважає поважними наведені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини, а тому з метою забезпечення дотримання права позивача на прийняття спадщини, суд вважає, що ефективним способом захисту його порушеного права є встановлення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини протягом 3 місяців з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. Позивачем не порушувалось питання про розподіл судових витрат.

Outcome: approved