Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

у червні 2023 року Полтавське обласне\~комунальне виробниче\~підприємство теплового\~господарства «Полтаватеплоенерго»звернулося до Машівського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] , мотивованим тим, що між позивачем та відповідачем укладений договір про надання послуг з централізованого теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , загальною опалювальною площею 58,9 кв.м. Оскільки зобов`язання за договором споживач належним чином не виконує, а тому за період з 01.11.2016 по 01.12.2021 утворилася заборгованість в розмірі 11\~734,95 грн. Також позивач зазначає, що у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання за період з 21.12.2016 по 01.02.2022 споживачеві нараховано індекс інфляції в сумі 2847,94 грн та 3% річних в сумі 1118,36 грн. У зв`язку з викладеним позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за послуги з теплопостачання в розмірі 15\~701,25 грн та судові витрати в розмірі 2684,00 грн (а.с.2). Ухвалою від 15.06.2023 суд відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.25). 01.08.2023 суд своєю ухвалою залучив до участі в справі як співвідповідача [PERSON] (а.с.59). Ухвалою від 08.09.2023 суд зупинив провадження у справі до припинення перебування відповідача [PERSON] на військовій службі за мобілізацією та проходження ним військової служби у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції (а.с.80,81). За повідомленням начальника восьмого відділу [INFO] [PERSON] від 26.04.2024 [PERSON] , [INFO] , звільнений з лав Збройних сил України 04.04.2024 та 13.04.2024 взятий на військовий облік військовозобов`язаних у восьмий відділ [INFO] (а.с.91). Своєю ухвалою від 29.04.2024 року суд поновив провадження у справі (а.с.92). У судове засідання сторони вдруге не з`явилися, представник позивача [PERSON] направила заяву про зменшення позовних вимог (а.с.114,115), в якій повідомила про сплату відповідачами заборгованості за послуги з теплопостачання в добровільному порядку, після пред`явлення позову, та просила стягнути з відповідачів на користь позивача нараховані за період з січня 2017 року по січень 2022 року включно ігфляційні втрати в розмірі 2847,94 грн та за період 21.12.2019 року по 20.02.2022 року 3% річних в сумі 1118,36 грн, а всього 3966,30 грн, а також вирішити питання розподілу судових витрат в розмірі 2684,00 грн. Одночасно представниця позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, про що свідчить поштове повідомлення про відсутність адресата (а.с.108,109,122), співвідповідач [PERSON] шляхом направлення повідомлення у додаток Вайбер (а.с.121). 08.09.2023 року від співвідповідача [PERSON] надійшла заява, в якій просить розглядати справу без його участі, проти позову заперечує, оскільки квартира належить сину з 2017 року, з 2005 року в квартирі він не проживає і не прописаний, просить застосувати строк позовної давності (а.с.76). Суд, з`ясувавши правову позицію сторін, дослідивши письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство «Полтаватеплоенерго» надає послуги теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , по о/р № [NUMBER] (а.с.8-19). За довідкою Виконавчого комітету Машівської селищної ради від 14.06.2023 року №2129 (а.с.24), [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З наданої співвідповідачем [PERSON] убачається, що [PERSON] з 27.05.2005 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.77,78). З розрахунків заборгованості за послуги теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , убачається, що за період з з 01.11.2016 по 01.12.2021 утворилася заборгованість в розмірі 11\~734,95 грн. У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання за період з січня 2017 року по січень 2022 року включно нараховано інфляційні втрати в розмірі 2847,94 грн та за період 21.12.2019 року по 20.02.2022 року 3% річних в сумі 1118,36 грн, а всього 3966,30 грн (а.с.8-14). За повідомленням позивача заборгованість за послуги з теплопостачання сплачена відповідачами після пред`явлення позову, водночас позивач підтримує вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних в розмірі 3966,30 грн. Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та Договору дарування серії та номер 390, виданого 04.05.2017 року приватним нотарусом Машівського районного нотаріального округу Довгань А.М., 04.05.2017 року за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] (а.с.4-7). Отже, саме відповідач [PERSON] є належним відповідачем у цій справі. Статтею 6 ЖК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтями 64, 68 ЖК України передбачено обов`язок відповідачів своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Статтею 162 ЖК України передбачено обов`язок особи, як власника квартири, своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом або договором. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Одним із різновидів комунальних послуг є послуги з постачання теплової енергії та гарячої води (ст.5Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). За змістом п. 5 ч. 2ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтями 19, 25\~Закону України\~«Про теплопостачання» встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку. Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20\~цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16). В силу ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. За приписами ч. 2 ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд уважає що право позивача на отримання плати за надані послуги з централізованого опалення порушені відповідачем [PERSON] , оскільки в період часу, за який нараховано інфляційні втрати та 3% річних саме [PERSON] був власником квартири, яку позивач забезпечував послугами теплопостачання, а тому доходить висновку про стягнення з відповідача [PERSON] інфляційних втрат в розмірі 2847,94 грн за період з січня 2017 року по січень 2022 року та 3% річних за період 21.12.2019 року по 20.02.2022 року в сумі 1118,36 грн, а всього 3966,30 грн. Враховуючи, що заборгованість за послуги з теплопостачання сплачена, тобто відповідач визнав позов, відповідно до вимог ст. 142 ЦПК України, позивачу потрібно повернути 1342,00 грн сплаченого судового збору з державного бюджету, а решту судового збору в розмірі 1342,00 грн стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial