Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

Представник позивача адвокат Гаврилович І. П. звернулась до суду в інтересах із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на ті обставини, що 17 жовтня 2023 року між сторонами було укладено шлюб. До укладення шлюбу [INFO] у сторін народилася донька - [PERSON] . Починаючи з квітня 2024 року наші сімейні відносини почали погіршуватися. Між, ними стали виникати конфлікті ситуації та спори, через що зникли взаєморозуміння та довіра один до одного, погляди на життя стали різними, позивач втратив почуття любові до відповідачки. З червня 2024 року почали проживати окремо один від одного, перестали вести сумісне господарство, шлюбні відносини між ними припинилися. У зв`язку з цим продовжувати сімейне життя з таким відношенням позивач не має бажання, оскільки, для нього це неприпустимо. Позивач судове засідання не з`явився, просив розглядати справу без його участі. Належним чином повідомлена відповідач в судове засідання не з`явилась, проте надала суду заяву, згідно якої просить розглянути справу без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з такого. Судом встановлено, що 17 жовтня 2023 року між [PERSON] та [PERSON] Бучанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) було укладено шлюб, про що було зроблено актовий запис № 651. З позовної заяви вбачається, що позивач з відповідачем сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, а отже збереження шлюбу неможливе, причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя. Сім`я розпалась остаточно, оскільки кожен проживає окремо в своєму побуті, а подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Обставини, на які посилається позивач є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Доказів зворотнього у суду немає та такі обставини відповідачем не оспорювались. Застосовуючи норми матеріального права, суд виходить з такого. Згідно до ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Частиною 3 статті 56 СК України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. На підставі наведеного, враховуючи, що сторони не бажають підтримувати сімейні стосунки, а збереження даного шлюбу суперечить їх інтересам, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, беручи до уваги, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї є неможливим, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За приписами ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст.3,56,104-105,110,112,113 СК України,

Outcome: approved