Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення 109 264,23грн., у тому числі: -88 214,70рн. заборгованості за кредитом; -21 049,53 грн. заборгованості з відсотками за користування кредитом. В обґрунтування позову банк зазначив, що 17.09.2010 року сторони уклали кредитний договір № б/н згідно анкети-заяви відповідача, відповідно якого позивач надав відповідачу кредит розмір якого періодично збільшувався, а відповідач зобов`язався сплачувати платежі, встановлені договором. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайтіwww.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Оскільки відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та має заборгованість, позивач був змушений звернутися з відповідним позовом до суду. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.08.2023 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд. 18.09.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, де зазначено, що відповідач визнає позов частково у сумі 31 546,19грн., у тому числі: 29 963,02грн. заборгованості за кредитом станом на 26.04.2022; 1 583,17грн. заборгованості за відсотками з 26.04.2022 по 25.07.2023. У іншій частині не визнає з огляду на наступне. Вказує, що 27.04.2022 року відповідач стала жертвою шахраїв, які незаконно заволоділи кредитними грошовими коштами, що надавалися банком у можливе користування в межах встановленого кредитного ліміту. Протягом однієї хвилини з картки Приватбанка [NUMBER] було здійснено дві операції з перерахунку коштів (в межах кредитного ліміту) по 30019,35 (тридцять тисяч дев`ятнадцять грн. 35 коп.) кожна на невідому мені картку Монобанка. Про несанкціоноване перерахування коштів з банківської карти відповідач дізналася з смс повідомлення. Таким чином, з банківської картки (кредитний ліміт), що оформлена на ім`я відповідача було викрадено 60 038,70 грн. (шістдесят тисяч тридцять вісім грн. 70 коп.). Відповідач вказує, що не вводила та не передавала будь-яким особам коди авторизації доступу до банківської картки. Зазначає, що відразу зателефонувала до банку (на гарячу лінію), повідомила про злочинні дії невідомих осіб та заблокувала картку. Незважаючи на небезпеку та бойові дії на території м. Харкова з 28.04.2022 року [PERSON] намагалася потрапити у відділення Приватбанку та потрапила на прийом у відділення Приватбанку лише через три дні (через постійні обстріли) та повідомила про злочинні дії невідомих осіб. Співробітники банку дали рекомендацію звернутися до кіберполіції. Відповідачем було направлено відповідну заяву до Департаменту кіберполіції на електронну адресу: callcenter@cyberpolice.gov.ua. Від Департаменту кіберполіції надійшла відповідь, що «вони є виключно оперативними працівниками, слідчі у складі Департаменту кіберполіції відсутні. Повноваження вносити відомості до ЄРДР є виключно у слідчих». 11.07.2022 року відповідач звернулася до ХРУП № З ГУНП в Харківській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення та внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (копія заяви додається). 21.07.2022 року мною направлена скарга до Дзержинського районного суду м. Харкова на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення (копія скарги додається). 25.07.2022 року Дзержинським районним судом м. Харкова постановлено ухвалу, якою задоволено скаргу [PERSON] та зобов`язано начальника ХРУП № З ГУНП в Харківській області організувати внесення слідчим до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення за раніше поданою заявою. За фактом незаконних дій невідомих осіб 13.07.2022 року внесено відомості до ЄРДР та провадиться досудове слідство. В межах даного кримінального провадження [PERSON] визнано потерпілою, що підтверджується пам`яткою про процесуальні права та обов`язки потерпілого (копія додається). Грошові кошти у розмірі 60 038,70 грн. (шістдесят тисяч тридцять вісім гри. 70 коп.), що незаконно були привласнені шахраями, перебували у власності банку та фактично відповідачем не використовувалися. Кредитний ліміт банком був збільшений без згоди на то відповідача. Жодного разу, за весь час користуванння банківською карткою, відповідач не використовувала кошти (з кредитного ліміту) у розмірі більше ніж 25 000 гривень на місяць. 02.08.2022 року на адресу позивача відповідачем було направлено заяву, у якій повідомлено про внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення за фактом незаконного заволодіння грошовими коштами та заявлена вимога щодо проведення внутрішнього розслідування банком для з`ясування обставин незаконного списання коштів з банківської картки відповідача (копія заяви додається). Банком вказана заява отримана, однак відповіді на неї відповідачу не надано. 06.10.21024 від позивача надійшла відповідь на відзив, де зазначено наступне. 27.04.2022 року до Банку надійшло платіжне доручення Клієнта про переказ коштів в розмірі 29 145,00 грн. та 29 145,00 грн., ініціатором переказу якого був Власник карткового рахунку. Переказ ініційовано з використанням держателем електронного платіжного засобу для оплати вартості товарів і послуг, що не суперечить вимогам ст. 21 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» Даний платіж ініційований Клієнтом через інтернет, а саме шляхом введення інформації про номер картки, термін її дії та CVV код та проходженням успішної авторизації. Згідно ч. 1 Постанови НБУ «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» від 05.11.2014 року № 705: авторизація це процедура отримання дозволу на проведення операції з використанням електронного платіжного засобу; код авторизації - набір цифр або букв і цифр, який формується і надається емітентом або юридичною особою - учасником платіжної системи, яка діє за його дорученням, за результатами авторизації; Тобто кожна транзакція забезпечена захистом від шахрайських дій, а саме проходження Клієнтом авторизації, тобто введення реквізитів карти, які дають можливість ідентифікувати Клієнта та картковий рахунок, та додаткове підтвердження операції шляхом введення одноразового ОТП-паролю ( коду авторизації), який надсилається Банком на мобільний телефон Клієнта, який зареєстрований ним в банківській системі. Тобто для підтвердження операції Відповідачем отримано та введено одноразовий ОТП - пароль, який і завершив транзакцію. Вказує, що посилання Відповідача на те, що коштами заволоділи співробітники Банку або шахраї є необґрунтованим, оскільки кожна операція забезпечена авторизацією та ОТР- паролі для входу в комплекси та підтвердження платежів надсилалися на його номер мобільного телефону та доступні були тільки Відповідачу. Також зазначає, що на даний час за результатами проведення досудового розслідування у кримінальному провадження жодну особу не було визнано винною у вчиненні злочину, отже, заперечення Відповідача з цього приводу не можуть прийматися до уваги. Відповідач в свою чергу має право стягнути суму відшкодування з винних осіб встановлених в кримінальному порядку. 28.1.2023 позивачем до канцелярії суду подане клопотання про витребування доказів інформації про дату та час первісного звернення [PERSON] , до АТ КБ «Приватбанк» з приводу незаконного списання грошових коштів. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.11.2023 клопотання відповідача задоволено та витребувано від АТ КБ «Приватбанк» відповідні докази. 08.01.2024 від АТ КБ «Приватбанк» на часткове виконання ухвали надійшов лист №12160189-ВБ від 01.01.2024, в якому зазначено наступне. Аналізом витягу за картою № 4149629318702255 встановлено, що 27.04.2022 р. з даної карти було переказано грошові кошти на загальну суму 60038,7 грн. двома транзакціями по 30019,15 грн. (з урахуванням комісії Банку). Згідно ПК PAN-Like встановлено, що грошові кошти в сумі 60038,7 грн. з карти було переказано через Приват24 (для фізичних осіб). Згідно даних ПК E-commerce, грошові кошти переказано на карту № [NUMBER] банку AT Універсал Банк. В ході перевірки логу входів клієнта [PERSON] в її акаунт в Приват24, встановлено, що 27.04.2022 входи здійснювалися як з типового для даного акаунту пристрою SM-A715F|SAMSUNG (imei: [NUMBER] ), так і з нетипового пристрою SMARTPHONE (imei відсутній). Входи з нетипового пристрою SMARTPHONE здійснювалися з ІР-адреси [NUMBER] (м. Лодзь, Польща). Згідно ПК Адмін. панель Приват24 встановлено, що пароль входу в Приват24 змінено 28.04.2022 о 04:51:27, тобто вже після здійснення переказів. Зміни паролю та логіну до здійснення переказів не зафіксовано. В ході вивчення ПК Архів повідомлень встановлено, що інформація щодо повідомлень, які надходили клієнту 27.04.2022 відсутня в зв`язку з закінченням строку зберігання. При вивченні даних, отриманих за заявкою OTPPAS (Вибірка SMS-повідомлень з ОТР паролями) та SMSARC (Архів вихідних SMS за номером телефону) встановлено, що інформація про отримання клієнтом повідомлень з ОТР паролями та архів вихідних SMS відсутня у зв`язку з закінченням строку зберігання. Вивченням архіву ПК VRS встановлено, що 28.07.2022 р. клієнт звернулася на 3700 та в діалозі з оператором повідомила, що в месенджері Telegram знайшла посилання, за яким, нібито, можна було оформити матеріальну допомогу, перейшла за даним посиланням та вказала там свій логін та пароль входу до Приват24. Діалог з оператором надсилаємо Вам на електронну адресу суду: inbox@dg.hr.court.gov.ua. Таким чином, в ході перевірки встановлено, що операції за картою № [NUMBER] проведені через Приват24, грошові кошти переказано на карту № [NUMBER] банку AT Універсал Банк, що стало можливим в результаті самостійних дій клієнта з розголосу конфіденційних даних, а саме логіну та паролю входу в Приват24 - на це вказують особисті показання клієнту, та той факт, що входи до акаунту клієнта було здійснено з нетипового для дан: акаунту пристрою. Тобто, стосовно дати та часу первісного звернення [PERSON] до AT -2 «Приватбанк» (на гарячу лінію) з приводу незаконного списання грошових коштів та інформації (матеріали) згідно даних ПК VRS встановлено, що первісне звернення клієнта [PERSON] на гарячу лінію Банк зафіксовано 28.04.2022 р. о 05:03:07. Стосовно заходів/дій, які вживав банк у межах внутрішнього розслідування за фактом повідомлення особи про шахрайські дії щодо списання грошових коштів, повідомлено, що за фактом повідомлення клієнта про шахрайські дії щодо списання грошових коштів, Банком було встановлено обмеження (заблоковано) карту № 4149629318702255, що підтверджено даними ПК Процесінг, змінено пароль входу в Приват24, що підтверджено даними ПК Адмін. панель Приват24, надано рекомендації щодо звернення до правоохоронних органів. 15.02.2024 відповідачем до канцелярії суду подане клопотання про витребування доказів, де остання просила витребувати від АТ КБ «Приватбанк», зокрема, роздруківку розмови або аудіо файл запис телефонної розмови [PERSON] , із співробітником банку 28.04.2022. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.02.2024 клопотання задоволено та витребувано відповідні докази. 07.03.2024 від АТ КБ «Приватбанк» надійшов лист №3036104-ВБ від 01.03.2024, в якому зазначено наступне. Номер телефону, з якого надійшов телефонний дзвінок 28.04.2022 року об 05:03:07 годині ранку - [NUMBER] . Цей номер є фінансовим номером Клієнта.(інформація надається) Щодо надання повної інформації про процедуру зміни паролю входу в Приват24 28.04.2022 року о 04:51:27 годині, а саме, повідомити яким чином (вказати хронологію дій) змінювався пароль входу та з якої IP - адреси проводилися ці дії; чи проводилися дії по зміні паролю 28.04.2022 року [PERSON] з використанням фінансового (банківського) номеру мобільного телефону, повідомлено наступне. В ході перевірки логу входів клієнта [PERSON] в її акаунт в Приват24, встановлено, що 27.04.2022 входи здійснювалися як з типового для даного акаунту пристрою SM-A715F| SAMSUNG (imei: [NUMBER] ), так і з нетипового пристрою SMARTPHONE (imei відсутній). Входи з нетипового пристрою SMARTPHONE здійснювалися з ІР- адреси [NUMBER] (м. Лодзь, Польща). Інформація стосовно IP-адреси була надана в попередній відповіді. Згідно ПК Адмін. панель Приват24 встановлено, що пароль входу в Приват24 змінено 28.04.2022 о 04:51:27 (інформація надається), тобто вже після здійснення переказів. Зміни паролю та логіну до здійснення переказів не зафіксовано. 24.05.2024 на виконання ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.11.2023 надійшов запис телефонної розмови [PERSON] . У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач\~ в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд встановив. 17.09.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс, довідку про зміну умов кредитування, виписку по рахунку відповідача. Як вбачається з виписки за договором б/н за період з 07.09.2010 по 21.07.2023 на ім`я відповідача, остання свої зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує протягом тривалого часу, не здійснює відповідні платежі щодо погашення кредиту, внаслідок чого у останньої перед позивачем утворилася прострочена заборгованість за кредитом, що стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. За змістом\~статті 1056 - 1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Із розрахунку заборгованості за договором № б/н від 17.09.2010 року вбачається, що станом на\~17.07.2023 року\~відповідач\~має заборгованість в розмірі 109 264,23 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 88 214,70 грн, заборгованості за простроченими відсотками 21 049,53 грн. Разом з тим, відповідач наполягає на тому, що стала жертвою шахраїв, які незаконно заволоділи кредитними грошовими коштами, що надавалися банком у можливе користування в межах встановленого кредитного ліміту, у сумі 60 000,00грн. З виписки по особовому рахунку [PERSON] за період з 17.09.2010 по 21.07.2023 вбачається списання грошових коштів (переказ зі своєї картки) 27.04.2022 у загальній сумі 60 038,70грн. Як вбачається з наявного в матеріалах справи аудіо запису телефонної розмови, яка відбулась з співробітником банку, [PERSON] повідомила співробітника банку про несанкціоноване списання грошових коштів у сумі 60 000,00грн. Також в матеріалах справи наявна заява відповідача до ХРУП №3 ГУНП в Харківській області про вчинення кримінального правопорушення та внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11.07.2022 щодо несанкціонованого списання коштів у зазначеній вище сумі. Також в матеріалах справи наявна копія витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо реєстрації провадження 13.07.2022 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.3 ст.190 КК України (потерпіла [PERSON] ) щодо заволодіння шахрайським шляхом з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем грошовими коштами [PERSON] . Відповідно до положень\~статті 1073 ЦК України\~у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно з пунктом 37.2 статті 37 Закону України\~Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»\~у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними. Відповідно до пунктів 7, 8 Положення про\~порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого\~постановою правління НБУ від 05 листопада 2014 року № 705, емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором.\~Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок. Враховуючи те, що позивачем\~не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила позивача про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, в межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення суми боргу у розмірі 60 038,70грн. Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 127/23496/15-ц Разом з тим, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, з відповідача на користь банку підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 29 963,02грн., яка існувала станом на 26.04.2022 та заборгованість за відсотками за період з 26.04.2022 по 17.07.2023 з урахуванням часткової сплати частини боргу відповідачем (за період з 10.05.2022 по 14.11.2022 сплачено 6 246,27грн.) у сумі 1 583,17грн. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, але з огляду на встановлені вище обставини підлягають задоволенню частково, у сумі 31 546,19грн. Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial