Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-04 00:00:00

В травні 2024 року адвокат Чорноус А.А. в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] , в якому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з позивача на підставі рішення Ірпінського міського суду Київської області від 18 березня 2024 року на користь [PERSON] на неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не\~менше 50% \~прожиткового мінімуму\~для дитини відповідного\~віку, до досягнення дитиною повноліття, та на підставі рішення Романівського районного суду Житомирської області від 25 січня 2024 року на користь [PERSON] на неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не\~менше 50% \~прожиткового мінімуму\~для \~дитини відповідного\~віку, до досягнення дитиною повноліття, та стягувати з [PERSON] на кожну дитину аліменти в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) останнього, але не\~менше 50% \~прожиткового мінімуму\~для кожної\~дитини відповідного\~віку, до досягнення дітьми повноліття. Крім цього представник позивача просить визнати виконавчий лист, виданий Ірпінським міським судом Київської області на виконання рішення суду від 18 березня 2024 року в цивільній справі № 367/7840/23, про стягнення аліментів з позивача, та виконавчий лист, виданий Романівським районним судом Житомирської області на виконання рішення суду від 25 січня 2024 року в цивільній справі №290/1814/23, про стягнення аліментів з [PERSON] , такими, що не підлягають виконанню. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що на двох дітей рішеннями судів стягується частина усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , разом з тим, на двох дітей розмір аліментів не може бути більший 1\\3 частини усіх видів заробітку позивача. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі\~ЦПК України) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачі правом подати відзив не скористалися. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Згідно рішення Ірпінського міського суду Київської області від 18 березня 2024 року у справі № 367/7840/23 збільшено розмір аліментів, що стягувалися з [PERSON] на користь [PERSON] на неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] , відповідно до рішення Ірпінського міського суду Київської області від 26 серпня 2014 року у справі № 367/4627/14-ц та вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не\~менше 50% \~прожиткового мінімуму\~для дитини відповідного\~віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до рішення Романівського районного суду Житомирської області від 25 січня 2024 року у справі №290/1814/23 вирішино стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не\~менше 50% \~прожиткового мінімуму\~для \~дитини відповідного\~віку, до досягнення дитиною повноліття. \~Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. (частина перша статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України (далі СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до частин другої, третьої статі 150, статті 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; утримувати дитину до повноліття. Згідно з частинами першою - третьою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до частини першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. \~Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі № 554/3355/20, від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22, від 30 березня 2023 року у справі № 509/5304/20, від 14 червня 2023 року у справі № 758/8284/21, від 17 червня 2024 року у справі № 562/3422/23. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] підставою для зменшення розміру аліментів зазначав ту обставину, що у нього від моменту призначення аліментів, розмір яких він просить зменшити, відбулося погіршення матеріального становища, оскільки він має іншу дитину на яку також стягнуто аліменти. \~Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що на час винесення рішення Ірпінським міським судом Київської області від 18 березня 2024 року у справі № 367/7840/23 про стягнення з позивача аліментів на дочку [PERSON] , у нього вже була спільна з відповідачкою [PERSON] дитина, син [PERSON] , тому обставина народження дитини, на яку посилається позивач як на підставу зменшення розміру аліментів, не є такою, що виникла після призначення цих аліментів, оскільки вона виникла раніше, ніж суд призначив аліменти на утримання дочки [PERSON] , розмір яких у цій справі оспорює позивач. Враховуючи, що з моменту винесення рішень судами про стягнення аліментів на утримання сина та дочки у позивача не відбулося суттєвих змін у матеріальному стані або у стані його здоров`я, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному розмірі, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів. \~\~Крім того відповідно до частини третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Приймаючи до уваги, що [PERSON] не довів підстав для зменшення розміру аліментів, визначених рішеннями судів, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed