Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Іванівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області (ОТГ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Гордєєва Людмила Іванівна, у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог, вказує на те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] належав матері позивача [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла вказаний житловий будинок та все своє майно позивачу. [PERSON] померла [INFO] , після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, зокрема на цілий житловий будинок. Позивач звернулася із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, але приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Враховуючи вказані обставини, позивач звернулася до суду для визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] за рішенням суду. Ухвалою суду від 09.07.2024 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 05.08.2024. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак у позовній заяві просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача Іванівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу Гордєєва Л.І. в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до вимог частини третьої\~статті 200 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За вказаних обставин, на підставі частини другої\~статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Згідно копії довідки Теребовлянського бюро технічної інвентаризації за № 160 від 10.06.2024, власником житлового будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] є [PERSON] , однак право власності не зареєстровано (а.с.17). Відповідно до довідок, виданих виконкомом Іванівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 14.05.2024 №59, від 18.06.2024 № 85, копії погосподарської книги, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] відносилося до колгоспного типу двору. Станом на 15.04.1991 у вказаному житловому будинку проживала і була зареєстрована голова двору [PERSON] . На день смерті [INFO] [PERSON] , яка проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] із нею проживали та були зареєстровані дочка [PERSON] , внуки [PERSON] , [PERSON] (а.с.9,10, 11). 14.03.2000 [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Сороцької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, яким заповіла належний їй на праві власності житловий будинок та все її майно, де б воно не було і з чого не складалось та все те, що належатиме їй на день смерті в користь [PERSON] (а.с. 7). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.11.2023, виданого Іванівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, [PERSON] померла [INFO] в селі Сороцьке, Тернопільського району, Тернопільської області (а.с.8). Заповіт від 14.03.2000 на день смерті [PERSON] не змінювався і не скасовувався. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема і на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] . З постанови приватного нотаріуса Теребовлянського районного нотаріального округу Гордєєвої Л.І. від 27.06.2024 про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що у спадкоємця на підтвердження права власності [PERSON] на вказаний житловий будинок відсутній правовстановлюючий документ. Враховуючи вказане, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок. Також у постанові вказано, що дочка померлої [PERSON] прийняла спадщину, так як постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, спадкоємці, які мають обов`язкову частку згідно статті 1241 ЦК України відсутні (а.с.20) Згідно копії технічного паспорту на житловий будинок по [ADDRESS] від 10.06.2024, виданого Теребовлянським бюро технічної інвентаризації, замовником технічної інвентаризації є [PERSON] , вищевказаний житловий будинок має загальну площу 87,1 кв.м., з якої житлова 53,0 кв.м. (а.с. 12-16). Відповідно до копії довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості, житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою [ADDRESS] станом на 28.06.2024 ринкова вартість становить 452047 грн 22 коп. Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (пункти 4, 5), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно з пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Статус майна колгоспного двору був врегульований статтями 120-126 ЦКУPCP 1963 року в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин. Відповідно до частини першої статті 120 ЦК УРСР (1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно частини другої статті 120 ЦК УРСР(1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Таким чином, наявними у справі матеріалами підтверджено, що житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] належав до суспільної групи «колгоспний двір», головою та єдиним членом якого була [PERSON] , однак у визначеному законом порядку вона не оформила своє право власності. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до частини першої статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою статті 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У даному випадку, позивач не може отримати свідоцтво про прийняття спадщини, за заповітом після смерті [PERSON] , оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, тому право позивача має бути захищено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане майно. Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно частини другої статті 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Враховуючи вищенаведене, визнання позову відповідачем, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, позивач не може реалізувати своїх спадкових прав, її право підлягає судовому захисту, а позов до задоволення шляхом визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved