Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

В квітні 2024 року до Яготинського районного суду Київської області за територіальною юрисдикцією (підсудністю) із Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла цивільна справа № 308/3573/24 із ухвалою цього суду від 20.03.2024. Відповідно до матеріалів справи, [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , відповідно до вимог якого (з урахуванням уточнених вимог) просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 10.09.2011 року у виконкомі Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис № 13. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони по справі шлюб зареєстрували 10.09.2011 року у виконкомі Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис № 13. Від подружнього життя сторони мають трьох дітей: син [PERSON] , [INFO] ; дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивачка, стосунки між ними погіршились, відповідач від сімейних обов`язків самоусунувся. Стосунки між ними налагодити не вдається і примирення неможливе, а їх шлюб носить формальний характер і шкодить інтересам [PERSON] та інтересам дітей. Тому фактичне розірвання шлюбу необхідно оформити у судовому порядку. [PERSON] вважає, що розірвання шлюбу між нею та її чоловіком [PERSON] , може бути встановлено у судовому порядку, оскільки, визначений законом інший порядок неможливий, бо розривати шлюб через органи запису актів цивільного стану відповідач не бажає. На примирення з відповідачем позивач не погоджується і прийняла єдиновірне обдумане рішення щодо розірвання шлюбу. Представник позивача подав заяву про розгляд справи в їх відсутність, вимоги позову підтримав, час на примирення не потрібен. Відповідач на розгляд справи не з`явився, відзив на позов не надіслав, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку згідно з вимогами ст. ст. 128, 130 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони (прізвище позивачки до одруження [PERSON] ) зареєстрували шлюб 10.09.2011 року у виконкомі Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис № 13 (свідоцтво [NUMBER] від 10.09.2011). Від подружнього життя мають трьох дітей: син [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва серії [NUMBER] від 13.02.2019); дочка [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва серії [NUMBER] від 13.02.2019) та дочка [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва серії [NUMBER] від 06.05.2022). Як зазначає позивачка, збереження сім?ї стало неможливим, шлюб носить формальний характер, оскільки шлюбні відносини між сторонами припинилися; подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та дітей. Частиною 1 статті 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до положень ст. 56 СК України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Як зазначає позивачка, стосунки між сторонами погіршились, відповідач від сімейних обов`язків самоусунувся. Стосунки між ними налагодити не вдається і примирення неможливе, а їх шлюб носить формальний характер і шкодить інтересам [PERSON] та інтересам дітей. На примирення з відповідачем позивачка не погоджується і прийняла єдиновірне обдумане рішення щодо розірвання шлюбу. Тому фактичне розірвання шлюбу необхідно оформити у судовому порядку. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач не подав доказів на спростування тверджень позивачки, не спростував наявність фактичних та правових підстав її звернення з позовом до суду у цій справі. Враховуючи ті обставини, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, шлюб носить формальний характер і його необхідно розірвати. Тому позов підлягає задоволенню. Судовий збір відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає покладенню на відповідача.

Outcome: approved