Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, [PERSON] про визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько, [PERSON] , 1938 року народження, який заповів позивачу та відповідачу [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] . Інших спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині немає. Позивач зазначає, що після смерті батька звернувся до нотаріуса з відповідною заявою на прийняття спадщини по заповіту. Однак, через відсутність правовстановлюючих документів нотаріус відмовила йому у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Тому позивач вимушений звернутися до суду за захистом свого спадкового майна та просить визнати за ним право власності на частку житлового будинку, загальною площею 155 кв. м., житловою площею 70,3 кв.м, який розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом. У судове засідання позивач не з`явився. Подав заяву про повне підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. Просив позов задовольнити. Представник відповідача 1 у судове засідання не з`явився, однак 08.04.2024 подав заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Відповідачка 2 у судове засідання не з`явилася. 08.04.2024 подала через канцелярію суду заяву про повне визнання позовних вимог та про розгляд справи за відсутності відповідачки. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , 1938 року народження, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Поляницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області від 12.03.2012, актовий запис №1 (а.с. 14). 23.03.2000 [PERSON] склав заповіт, який посвідчений секретарем виконкому Поляницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області [PERSON] , та зареєстрований в реєстрі під № 8. За змістом заповіту, останній заповів житлового будинку своїй дочці [PERSON] , яка є відповідачкою у справі (а.с.17), а 26.02.2002 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Поляницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області [PERSON] , та зареєстрований в реєстрі за № 9, відповідно до якого частину житлового будинку: одну кімнату, житловою площею 16, 5 кв. м, кухню, площею 12 кв м, веранду, площею 6 кв м, кімнату на другому поверсі, площею 12 кв м та земельну ділянку площею 0,50 га заповів [PERSON] , - позивачу. У позовній заяві позивач зазначає, що ввесь час, в тому числі на час смерті спадкодавця, обоє спадкоємців проживали у заповіданих їм частках. Факт реєстрації місця проживання Позивача за адресою: [ADDRESS] підтверджується також Витягом з Реєстру Територіальної громади від 09.01.2024 року, з якого вбачається, що за вказаною адресою позивач [PERSON] зареєстрований з 30.05.1996 року. З метою оформлення спадкових прав, позивач [PERSON] звернувся до Яремчанської міськоїдержавної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , на 1/2 частину житлового будинку у [ADDRESS] . Постановою від 25.08.2020 №261/02-31 державним нотаріусом Яремчанської міської державної нотаріальної контори Мотрук Н.Д. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житлового будинку у [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 25). Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно із статтею 1212 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1222 ЦК України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 Цивільного кодексу України. Згідно з частинами першою та третьою статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи все викладене вище, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими судом, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що [PERSON] прийняв спадщину, але у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, іншим шляхом оформити право власності неможливо. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 1 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що за наявності умов одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі, вимога про визнання права на спадщину в судовому поряду не розглядається, однак, коли нотаріус відмовляє в оформленні відповідного свідоцтва на певний об`єкт спадкування, то особа може звернутися до суду для вирішення даного питання за правилами позовного провадження. З Технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] вбачається, що цей будинок побудованй у 1971 році. Діюча на той час Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністром комунального господарства Української РСР В. Романовим 31.01.1966 р. передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (пункт 4 Інструкції), зокрема на підставі записів у погосподарських книгах (пункт 20 Інструкції). Самі записи у погосподарських книгах визнаються Верховним Судом як акти органів влади (публічні акти), що підтверджують право приватної власності (Постанова від 18 грудня 2013 року у справі №\~6-137цс13 та Постанова Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі №\~559/375/16-ц). Відповідно до Довідки про право власності робітника або службовця на житловий будинок (квартиру), яка видається в зв`язку з оформленням спадщини від 12.03.2013 №90/02-31 вбачається, що згідно з записом в погосподарській книзі виконавчого комітету Поляницько сільської ради №129 за громадянином [PERSON] значиться жилий дерев`яний будинок, який знаходиться в [ADDRESS] . (а.с. 26). Згідно з\~Виписки з\~інвентаризаційних матеріалів\~Обласного комунального\~підприємства «Коломийське\~міжрайонне бюро\~технічної інвентаризації»\~№53849\~від 01.09.2015\~право власності\~на житловий\~будинок,\~який розташований\~ за\~адресою:\~ [ADDRESS] не зареєстроване (а.с.30). Враховуючи те, що спадковий житловий будинок,\~який розташований\~за адресою:\~ [ADDRESS] , належав померлому [PERSON] ,\~але право власності на нього не було в установленому законом порядку зареєстроване, суд вважає позовні вимоги [PERSON] , як спадкоємця за заповітом підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved