Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-01 00:00:00

Позивач в позові вказує, що [INFO] помер його двоюрідний дядько [PERSON] , який проживав в с. Сальник, Хмільницького району Вінницької області. Після його смерті відкрилась спадщина на: житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] , що належав померлій [PERSON] згідно свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння, виданого 20.02.1990 року на підставі рішення виконкому Калинівської районної ради народних депутатів № 151 від 27.04.1989 року; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,1806 га, що належала померлій [PERSON] згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 198132. Вказане спадкове майно [PERSON] фактично прийняв у спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки проживав з нею постійно станом на день її смерті, однак за життя не оформив своїх спадкових прав. Позивач фактично прийняв спадщину після смерті дядька [PERSON] , як спадкоємець за законом п`ятої черги (двоюрідний племінник), оскільки похоронив його та в передбачений законом шестимісячний термін подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Інших спадкоємців за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] немає. Однак, для подальшого оформлення своїх спадкових прав, позивачу було роз`яснено нотаріусом про необхідність підтвердження родинних стосунків [PERSON] та діда позивача [PERSON] (який помер [INFO] ), які були рідними братом та сестрою. Крім того, навіть у випадку встановлення факту родинних стосунків, нотаріус не видасть свідоцтво про право на спадщину на зазначений вище житловий будинок, оскільки відповідно до зазначеного вище свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння, житловий будинок [ADDRESS] , належав колгоспному двору, головою якого була [PERSON] . Однак поняття «колгоспний двір» припинило своє існування в зв`язку з набранням чинності ЗУ «Про власність» від 07.02.1991 року з 15.04.1991 року. Тому позивач звертається до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON] надала до суду заяву, відповідно до якої позов підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, справу розглянути за її відсутності.\~\~ Відповідач уповноважений представник Калинівської міської ради Вінницької області Трохименко М.В. в підготовче засідання не з`явився, надавши письмову заяву, де просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Так, судом достовірно встановлено, що [INFO] помер його двоюрідний дядько [PERSON] , який проживав в с. Сальник, Хмільницького району Вінницької області. Після його смерті відкрилась спадщина на: житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] , що належав померлій [PERSON] згідно свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння, виданого 20.02.1990 року на підставі рішення виконкому Калинівської районної ради народних депутатів № 151 від 27.04.1989 року; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,1806 га, що належала померлій [PERSON] згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 198132. Вказане спадкове майно [PERSON] фактично прийняв у спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки проживав з нею постійно станом на день її смерті, однак за життя не оформив своїх спадкових прав. Позивач фактично прийняв спадщину після смерті дядька [PERSON] , як спадкоємець за законом п`ятої черги (двоюрідний племінник), оскільки похоронив його та в передбачений законом шестимісячний термін подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Інших спадкоємців за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] немає. Однак, для подальшого оформлення своїх спадкових прав, позивачу було роз`яснено нотаріусом про необхідність підтвердження родинних стосунків [PERSON] та діда позивача [PERSON] (який помер [INFO] ), які були рідними братом та сестрою. Крім того, навіть у випадку встановлення факту родинних стосунків, нотаріус не видасть свідоцтво про право на спадщину на зазначений вище житловий будинок, оскільки відповідно до зазначеного вище свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння, житловий будинок [ADDRESS] , належав колгоспному двору, головою якого була [PERSON] . Однак, поняття «колгоспний двір» припинило своє існування в зв`язку з набранням чинності ЗУ «Про власність» від 07.02.1991 року. Згідно до вимог ст. 7 Конституції СРСР 1936 року колгоспним двором є родинно-трудове об`єднання осіб, всі або більшість працездатних членів якого є членами колгоспу, беруть участь особистою працею в колгоспному виробництві, отримують основні доходи від суспільного господарства колгоспу і, крім того, ведуть особисте підсобне господарство на присадибній земельній ділянці. Відповідно затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215 «Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів», визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено на сільські ради. Згідно п. 9 зазначених Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69, окремим господарством є особи, що проживають разом та ведуть спільне домашнє господарство. Станом на 15.04.1991 року у вказаному будинковолодінні проживали лише\~ [PERSON] та його мати [PERSON] , то після смерті матері [PERSON] [PERSON] залишився одноосібним власником, оскільки прийняв і її частку. Згідно з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ч.1 ст. 325 ЦК України, суб`єктами приватної власності є фізичні та юридичні особи. Згідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірне, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.\~\~\~ Відповідно до положень ч.1 ст. 392 ЦК України, особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами. Тобто передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились в зв`язку із його смертю. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від прийняття - відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Той факт, що [PERSON] та дід позивача [PERSON] (який помер [INFO] ) були рідним братом та сестрою підтверджується наданими копіями виписок з погосподарських кних Сальницького старостинського округу та письмовими підтвердженнями громадян [PERSON] , [PERSON] , долученими до матеріалів справи. Враховуючи, що відповідач позов визнає, не заперечує проти визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом, тому, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності іх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. За вказаних обставин суд вважає за можливе встановити факт родинних відносин та визнати за позивачем право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті дядька [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved