Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 09 вересня 1995 року між ним та [PERSON] , було укладено шлюб. Відповідачка виїхала за кордон ще в 2015 році. Останніх п`ять років вони між собою взагалі не спілкуються, живуть окремо. Спільного господарства та побуту не ведуть. Внаслідок цього він зрозумів, що кожен із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Його неодноразові намагання налагодити нормальні відносини не дали позитивних наслідків. Вони припинили сімейні відносини, сім`я розпалась і кожен живе окремо своїм особистим життям. Вважає, що подальше спільне життя при таких обставинах є неможливим і формальне збереження шлюбу суперечить його інтересам. Надання строку на примирення не виправить стан їхніх шлюбних відносин, а лише погіршить їхні стосунки та продовжить їх перебіг в часі. Неповнолітніх дітей у них немає. Ухвалою від 19.04.2024 провадження в зазначеній справі відкрито, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін на 21.05.2024. Копію ухвали з позовною заявою та додатками направлено відповідачу. 21.05.2024 розгляд справи відкладено у зв`язку з відсутністю відомостей про отримання поштової кореспонденції відповідачем. Також винесено ухвалу про витребування з Державної прикордонної служби України відомостей щодо перетину державного кордону України [PERSON] 14.06.2024 надійшла відповідь з Державної прикордонної Служби України. 15.05.2024 повернулась кореспонденція, яка направлялась на адресу відповідачки. Відправлення повернуто за зворотною адресою, причина повернення: "адресат відсутній за вказаною адресою," та 01.07.2024 - "за закінченням терміну зберігання". Пунктом 2 ч. 7 ст.\~128\~ЦПК України визначено, що судова повістка фізичній особі направляється за адресою її місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відтак, суд доходить висновку про належне вжиття всіх заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд даної справи, а тому суд, у відповідності до вимог п. 2 ч. 7 ст.\~128\~ЦПК України вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час, місце та порядок судового розгляду зазначеної справи. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідачем ані клопотання про розгляд справи за участю сторін, ані відзиву на позовну заяву суду не надано. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає задоволенню з огляду на таке. Статтею 51 Конституції України\~передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні положення містяться у частині 1\~статті 24 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями частин 3 та 4\~Сімейного кодексу України\~визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Отже, одним із принципів побудови сімейних та шлюбних відносин є принцип вільної згоди та добровільності їх існування. Шлюбні відносини тривають доти, доки існує бажання подружжя і надалі виконувати сімейні функції і надалі реалізовувати завдання сім`ї. Кожен з подружжя у будь-який час за наявності підстав, які унеможливлюють подальше шлюбне життя, має право висловити своє бажання розірвати шлюбні відносини. Реалізація цього права, яким наділений кожен з подружжя, повинна відбуватися з чіткім дотриманням матеріальних та процесуальних норм, для запобігання порушення інтересів іншого з подружжя або прав та інтересів дітей. Згідно з частиною 2\~статті 104 Сімейного кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Матеріалами справи встановлено, що 09 вересня 1995 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №271, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] від 09 вересня 1995 року. Частиною 3\~статті 105 Сімейного кодексу України\~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не має наміру зберігати шлюб з відповідачкою. Як встановлено, причиною припинення шлюбно-сімейних відносин сім`ї сторін по справі є те, що між подружжям втрачено почуття любові одне до одного. Сім`я розпалася та існує формально. Подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище відповідачки залишити без змін.

Outcome: approved