Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до Городнянського районного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] , в якому просила розірвати шлюб, укладений 02 серпня 2003 року між нею та відповідачем, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис №57. Також позивач просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 02 серпня 2003 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , 2012 року народження. Протягом останніх років відносини між сторонами поступово погіршувалися, в результаті чого зникло взаєморозуміння. Подружні стосунки між позивачкою та відповідачем припинилися більше року тому, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Тому позивачка вирішила розірвати шлюб. Ухвалою судді від 12 липня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. У судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду письмову заяву від 31.07.2024 з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні позову. Згідно з положеннями ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за місцем реєстрації його проживання. За інформацією, яка міститься у Єдиному демографічному реєстру, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а. с. 14) Згідно із відміткою працівника поштового зв`язку судова повістка про виклик до суду повернута без вручення відповідачу, оскільки останній відсутній за вказаною адресою. (а. с. 19) Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За змістом ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, якщо відповідач не повідомив суд про причини неявки та якщо від нього не надійшов відзив, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, у разі згоди на це позивача. Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] \~в розумінні ст. 130 ЦПК України належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не надав відзиву на позов, позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази та вивчивши матеріали справи, з`ясувавши позицію позивача по суті заявлених нею позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені доказами, зібраними по справі, виходячи з наступного. З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про одруження серії [NUMBER] установлено, що [PERSON] та [PERSON] одружилися 02\~серпня 2003 року, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області зроблено відповідний актовий запис №57. Після укладення шлюбу прізвища подружжя: « [PERSON] », « [PERSON] ». (а. с. 9) Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] у м. Городня Чернігівської області, її батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] . (а. с. 11) Статтею 51 Конституції України\~визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до приписів ст. 37 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб є правозгідним. Згідно із ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. У статті 110\~СК України\~закріплено,\~що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст.\~112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до статті 5 Протоколу №7 до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», який є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, відповідно до\~статті 10 Цивільного кодексу України, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. З матеріалів позовної заяви вбачається, що подружні відносини сторони припинили, і їх відновлювати позивачка не має наміру, наполягає на розлученні. Відповідач заперечень на позов не подав. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам їхньої малолітньої дитини, і це має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачем у поданій заяві заявлено клопотання про залишення їй прізвища « [PERSON] », а тому суд вважає за можливе залишити позивачці прізвище « [PERSON] ». Статтею 141 ЦПК України визначено, що\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а тому сума судового збору в розмірі 1211,2 грн, яка сплачена позивачкою, підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного та

Outcome: approved