Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-23 00:00:00

У березні 2024 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив припинити право власності відповідача на земельну ділянку шляхом її конфіскації у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач, будучи громадянкою російської федерації, відповідно до свідоцтва про право на спадщину у 2020 році набула право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1811000000:00:006:0312, площею 0,0247 га, яка знаходиться на території Звягельської міської територіальної громади Житомирської області. Цільовим призначенням землі є індивідуальне садівництво. Позивач посилається на невиконання відповідачем обов`язку здійснити відчуження земельної ділянки протягом року з дня набуття права власності, що має наслідком застосування положень ст.145 ЗК України. Представник позивача в заяві позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Від Головного управління Держгеокадастру надійшла заява про підтримання позову і проведення судового засідання без участі їх представника. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористалася, в судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки не повідомила. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи. Про місце і час розгляду справи відповідач повідомлена згідно з вимогами ст.ст.128,\~131 ЦПК, з розміщенням оголошення на сайті суду в мережі Інтернет. З урахуванням положень ч.1\~ст.280, ст.281 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.05.2020 належить земельна ділянка з кадастровим номером 1811000000:00:006:0312, площею 0,0247 га, яка знаходиться в [ADDRESS] , (на даний час Звягельська міська територіальна громада).\~Цільовим призначенням\~землі є індивідуальне садівництво. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власників на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна від 29.11.2023 вбачається, що датою державної реєстрації за [PERSON] права власності на зазначену вище земельну ділянку є 18.05.2020. На момент набуття права власності на спірну землю [PERSON] була громадянкою російської федерації. Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Частиною 5\~ст.22 ЗК України\~визначено, що землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам. Суб`єктами права приватної власності на землю відповідно до\~ст.80 ЗК України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте, з урахуванням змісту ч.2 ст.81 та інших норм\~ЗК України\~суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Землі сільськогосподарського призначення\~передаються у власність та надаються у користування громадянам для:\~ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби,\~ведення\~товарного сільськогосподарського виробництва. Землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню (ч.4\~ст.81 ЗК України). Підставами припинення права власності на земельну ділянку є: конфіскація за рішенням суду; не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених ЗК (ст.140 ЗК України). Примусове припинення прав на земельну ділянку у відповідності до пункту «в» ч.1\~ст.143 ЗК України\~здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки. Якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У випадках, коли земельна ділянка цією особою протягом встановленого строку не відчужена, така ділянка підлягає примусовому відчуженню за рішенням суду та продажу на земельних торгах (ст.145 ЗК України). Право власності припиняється у разі конфіскації (ст. 346 ЦК України). Частиною 1\~ст.348 ЦК України\~встановлено, що якщо з підстав, що не були заборонені законом, особа набула право власності на майно, яке за законом, який був прийнятий пізніше, не може їй належати, це майно має бути відчужене власником протягом строку, встановленого законом. Якщо майно не відчужене власником у встановлені законом строки, це майно з урахуванням його характеру і призначення за рішенням суду на підставі заяви відповідного органу державної влади підлягає примусовому продажу. У разі примусового продажу майна його колишньому власникові передається сума виторгу з вирахуванням витрат, пов`язаних з відчуженням майна. Порядок продажу конфіскованої земельної ділянки на земельних торгах передбачений ст.145 ЗК. Законодавство України чітко визначає правові наслідки бездіяльності іноземця щодо відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення протягом одного року з дня набуття права власності. Оскільки відповідачем протягом року з часу набуття права власності на спірну землю вона не відчужена, право власності на таке майно слід припинити примусово шляхом конфіскації. Згідно ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача відшкодування судових витрат зі сплати судового збору в повному обсязі.

Outcome: approved