Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна»-СКрюкова М.В. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 37611,20 грн. та судові витрати. Позов мотивовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 07.06.2024р., справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач відзив на позов не надіслав, клопотання про розгляд справи в іншому порядку не надходило. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, 16.02.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір №5552755 про надання споживчого кредиту. Відповідно до умов вказаного договору ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу кредит в сумі 8000 грн. строком кредитування 360 днів, а відповідач зобов`язалась повернути кредит до 11.02.2023, сплатити проценти за користування кредитом у термін встановлений Договором (стандартна процентна ставка 1,99 % в день; знижена процентна ставка 0,0203 % в день). Дату повернення кредиту вказано в графіку платежів, що є Додатком № 1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього договору. У відповідності до ч.1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування», договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію». Згідно ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання,- в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Так, на виконання зазначених вимог [PERSON] було надано одноразовий ідентифікатор М536249, для підписання кредитного договору №5552755 від 16.02.2022 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. ТОВ «Авентус Україна» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного кредитного договору. Даний факт стверджується довідками про перерахування кредитних коштів. В зв`язку з невиконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань перед кредитором, 19.06.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» укладено Договір факторингу №19.06/23-Ф, згідно умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» право грошової вимоги за Кредитним договором №5552755 від 16.02.2022 року. Відповідно до ч.1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Однак в порушення зазначених вище норм закону та умов кредитного договору відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, та допустив заборгованість, яка згідно розрахунку банку, станом на 03.05.2024 року складає 37611,20 грн., що складається з простроченої заборгованість за кредитом-8000 гривень, простроченої заборгованості за нарахованими процентами 29611,20 гривень. Відповідно до статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків за шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Встановлення сторонами договору розміру відсотків за несвоєчасно виконані зобов`язання за кожен день прострочки, що в результаті становить 29611,20 гривень, є не справедливим у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг банку, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, адже тіло кредиту становить лише 8000 гривень. Згідно з ч.3 ст. 42 Конституції України, участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту, щодо сплати споживачем пені за прострочення повернення кредиту. З урахуванням наведеного, вимоги позивача про стягнення з [PERSON] процентів за кредитом, нарахованих внаслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, задоволенню не підлягають. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги ч.2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, відтак позивач вправі вимагати захисту своїх прав - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а саме сума боргу за кредитним договором, яка підлягає стягненню з відповідача становить 8000 гривень, що складається з заборгованості за тілом кредиту. В задоволенні решти позовних вимог, слід відмовити. За правилами ч.1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано копію платіжного доручення про оплату ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» послуг адвоката у розмірі 10000 грн., копію договору №07/07-2022 про надання правової допомоги від 19.04.2024 року укладеного між ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та адвокатом Крюковою М.В., копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копію звіту від 19.04.2024 року про надання правової допомоги згідно договору №07/07-2022 від 19.04.2024 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн., а також понесені позивачем витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 10000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial