Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила, що проживала з відповідачем [PERSON] в період з 2003р. по 2015р. однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Відповідач [PERSON] є батьком спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивачка з 2015 року припинила сумісне проживання з відповідачем та проживає лише з молодшою донькою - [PERSON] , яка перебуває на її утриманні. Мотивує заяву тим, що відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно не надає. Посилаючись на те, що позивачка несе витрати на утримання доньки самостійно, звернулася до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх доходів відповідача, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою від 21 червня 2024 року у даній справі було відкрите спрощене провадження та призначено справу до розгляду на 11 липня 2024 року з викликом сторін. В судове засідання 11.07.2024р. з`явились позивачка та представник позивачки, відповідач не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання. Від відповідача повернулось зворотнє повідомлення без вручення 02.07.2024р. з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою». Суд констатував першу неявку відповідача та відклав розгляд справи на 01.08.2024р. В судовому засіданні 01.08.2024р. позивачка та представник позивачки позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Відповідач у судове засідання з`явився, висловив позицію, що питання про утримання дочки необхідно вирішити мирним шляхом без судового рішення. Заслухавши пояснення позивачки, представника позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову у зв`язку з наступним. Судом встановлено, що в 2015 році між позивачем та відповідачем було припинено сумісне проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Відповідач є батькам [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.06.2011 року. Дитина проживає разом з матір`ю, що сторонами не заперечується. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька дитини визначається судом. У відповідності до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Зважаючи на те, що батько дитини [PERSON] визнав, що дочка перебуває на утриманні матері, проживає з нею, а також зважаючи на приписи ст.ст. 182,183, 191 СК України, вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки до її повноліття підлягають задоволенню з дати звернення до суду з даною позовною заявою, тобто з 19.06.2024р. Суд також встановив, що позивачці надавалася правова допомога адвокатом Овчаренком Р.В. на підставі Договору про надання правничої допомоги №1/06-2024 від 14.06.2022 р. Відповідно до Акту про надання правової допомоги №1 від 17.06.2024 за проведення консультації та складання позовної заяви у позивачки виник обов`язок сплатити адвокату 4 000 грн. Така сума була сплачена [PERSON] на рахунок отримувача 17.06.2024 р. За участь у судовому засіданні сторони передбачили вартість послуги - 1 000 грн. Враховуючи, що адвокат брав участь у судовому засіданні під час розгляду даної справи судом першої інстанції, витрати у розмірі 1 000 грн. є реальними та справедливими. Отже, суд констатує, що позивачці було надано правничих послуг на суму 5000 грн., які підлягають компенсації за рахунок сторони, не на користь якої ухвалено рішення. Відтак, з з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] 5 000 гривень витрат на правову допомогу відповідно до ст.ст. 137, 141 ЦПК України. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20грн. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved