Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-01 00:00:00

16 червня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача кошти за купівлю квартири [ADDRESS] ) та виконання капітального ремонту, що загалом в сумі 300000 гривень 00 копійок. В обґрунтування позову зазначено, що позивач [PERSON] з 07 серпня 1982 року по 19 грудня 2006 рік перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . З 2004 року шлюбні стосунки між ними припинилися, стали проживати окремо, мали окремі бюджети. Позивач не маючи власного житла, 26 жовтня 2005 року купив Квартиру-1. Кошти на придбання Квартири-1 взяв під розписку в борг у [PERSON] . Оскільки позивач був одружений, куплена Квартира-1 вважалася б як спільне нажите майно подружжя, а тому під час реєстрації договору купівлі-продажу квартири попросив продавця квартири зареєструвати Квартиру-1 на його подругу [PERSON] , але кошти віддавав позивач в присутності нотаріуса. [PERSON] пообіцяла в подальшому після розірвання шлюбу позивача [PERSON] з [PERSON] , переоформити Квартиру-1 на позивача [PERSON] 08 листопада 2005 року [PERSON] зареєструвався в Квартирі-1. З повною впевненістю, що це його квартира, та з згодом вона буде переоформлена на нього почав робити капітальний ремонт. В подальшому дружні стосунки з [PERSON] переросли у близькі, і 14 лютого 2007 року вони зареєстрували шлюб. Відповідач Квартиру-1 на нього не переоформила, на прохання не реагувала. Відповідач виїхала з Квартири-1 в невідомому напрямку. Пізніше позивач подав до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області позовну заяву про розірвання шлюбу. Отже відповідач не приймала участі в купівлі Квартири-1 та її капітальному ремонті. На ремонт та купівлю Квартири-1 [PERSON] витратив близько 300000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, в обґрунтування позову послався на обставини зазначені у позовній заяві. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про час, дату та місце його проведення повідомлялася шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, але повернута до суду з відміткою АТ «Укрпошти» - «адресат відсутній за вказаною адресою». (а.с.91, 92) Заяв, або клопотань про відкладення розгляду справи, до суду не надала. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із фотокопії договору купівлі-продажу квартири від 26 жовтня 2005 року посвідченого Приватним нотаріусом Шосткинського міського нотаріального округу Сумської області Спановським М.П., вбачається, що цей договір укладений між [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець). Продавець продав, а покупець купив квартиру [ADDRESS] . (а.с.5) Право власності на Квартиру-1 зареєстровано за [PERSON] , про що вбачається із фотокпії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Шосткинським міськ-районним бюро технічної інвентаризації №8763938 від 27.10.2005. (а.с.7) Так, із фотокопії свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого повторно 27 квітня 2021 року Шосткинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 14 лютого 2007 року, про що в цей день складено відповідний актовий запис №39, і прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . (а.с.11) Із фотокопії розписки від 24 жовтня 2005 року, вбачається, що [PERSON] взяв у [PERSON] в борг 10000 (десять тисяч) доларів США для купівлі квартири, які зобов`язався повернути до 24.01.2007, рівними долями. (а.с.13) Суд зауважує, що не бере до уваги Договір підряду (а.с.14) як доказ, оскільки є виправлення у даті складення цього договору, крім цього, копія належним чином не завірена. Також, суд критично ставиться до доказів, що викладені на аркушах справи 15-21, оскільки з них не вбачається, що виконані роботи стосуються Квартири-1. Свідок [PERSON] в судовому засідання, яке відбулося 21 червня 2024 року, показав, що позивач не є йому родичем, є товаришем, також знає його по роботі. Дійсно позивач позичав у нього кошти, дату позики не пам`ятає, суму коштів також. Позичав кошти позичав приблизно 12 років назад. Скільки позивач позичав точно не пам`ятає, але не 10000 доларів США. як зазначено у розписці. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що [PERSON] та [PERSON] знає більше 20 років, товаришували, завжди підтримували спілкування. В якому році позивач купував квартиру по [ADDRESS] , не пам`ятає, чи це був 2005 рік чи 2006 рік. Пам`ятає лише те, що ця квартира знаходилася на останньому поверсі. Позивач позичав кошти на купівлю цієї квартири у [PERSON] . [PERSON] робив ремонт у цій квартирі. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом. Згідно із ст.2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 6 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Згідно із ч.1, ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Досліджені в судовому засіданні матеріали справи не містять доказів укладання між [PERSON] та [PERSON] будь-якого правочину, як визначено у розумінні статті 207 ЦК України. Статтею 12 ЦПК України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Так, на підтвердження стягнення з [PERSON] вартості проведеного капітального ремонту Квартири-1, позивач надав договір підряду та акти на виконання робіт і прийому виконаних підрядних робіт, які, як було зазначено вище, суд не приймає як належні та допустимі докази у справі. На підставі викладеного, оцінивши наявні у матеріалах справі докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити у зв`язку з їх недоведеністю, а саме недоведеністю наявності між сторонами будь-яких домовленостей щодо купівлі Квартири-1, а також укладання договору між сторонами на проведення капітального ремонту Квартири-1, власником якої є [PERSON] , з якого виникає зобов`язання відповідача перед позивачем.

Outcome: dismissed