Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-01 00:00:00

14 березня 2024 року [PERSON] звернулася до Суворовського районного суду м. Одеси із заявою про встановлення факту бтьківства, заінтересована особа: Бахмутський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бахмутському районі Донецької області, в якій просила встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а також внести відповідні зміни до актових записів про народження, зазначивши відомості про батька - « [PERSON] , громадянин України».. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] вказує на те, що вона перебувала у фактичних шлюбних стосунках з [PERSON] , за час яких заявниця народила двоє дітей, запис про батька у актовому записі про народження яких вчинені відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 135 СК України зі слів матері. Хоча батьки разом проживали з дітьми, вели спільне господарство, спільно виховували синів. Проте за життя [PERSON] він не встиг подати заяву про визнання його батьком. За висновками молекулярно-генетичної експертизи померлий [PERSON] може бути біологічним батьком дітей з ймовірністю не нижче 99,999 %. Оскільки вирішити питання щодо внесення змін до актового запису з метою отримання нового свідоцтва про народження дітей з відомостями про біологічного батька у позасудовому порядку вона не може, тому звернулася із даною заявою до суду. 29 березня 2024 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання заявниці та усунення недоліків позовної заяви у справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд. У ході розгляду справи залучено до участі в якості заінтересованої особи - [PERSON] . Заявниця у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Заінтересована особа - Бахмутський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бахмутському районі Донецької області свого представника у судове засідання не забезпечила. 01 серпня 2024 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява його представника - Стародубцевої І.С. про розгляд справи у її відсутності. Також 24 липня 2024 року заінтересована особа [PERSON] звернулася до суду із клопотанням про розгляд справи у її відсутності через віддаленість місця свого проживання. Також у клопотанні вказала свої пояснення, що [PERSON] дійсно її племінник, який проживав однією сім`єю з [PERSON] , за час спільного проживання у них народилося двоє дітей. За змістом норми ч.6 ст.259 ЦПК України складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. За нормами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, заслухавши заявницю, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Факт, який просить встановити заявниця, потрібен їй для отримання нових свідоцтв про народження дітей із зазначенням відомостей про батька. . У ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних стосунках з [PERSON] , проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу та були пов`язані спільним побутом. За час спільного проживання заявниця народила двох синів: - [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 249, складений 13 червня 2019 року Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, свідоцтво про народження серії [NUMBER] ; - [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 2, складений 05 січня 2022 року Торецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), свідоцтво про народження серії [NUMBER] . У свідоцтвах про народження батьками дітей зазначені: мати - [PERSON] , а записи про батька здійснювалися зі слів матері відповідно до п. 1 ст. 1 ст. 135 СК України і зазначений - [PERSON] та [PERSON] . В судовому засіданні заявниця повідомила, що різниця в іменах батька дітей з її слів повязана з тим, що під час реєстрації народження сина [PERSON] вона посварилася з [PERSON] , тому записала ім`я по своєму по батькові. [INFO] [PERSON] загинув внаслідок військових дій, 28 серпня 2023 року Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) видав свідоцтво про його смерть серії [NUMBER] . За відомостями Спадкового реєстру спадкова справа щодо майна [PERSON] після його смерті не заводилася. Згідно з висновком експерта КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» № 1817-МГ молекулярно-генетичної експертизи по встановленню факту батьківства загиблого [PERSON] стосовно дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , народжених громадянкою [PERSON] , встановлено, що: - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженого громадянкою [PERSON] , [INFO] , з вірогідністю того, що він дійсно є біологічним батьком дитини і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків - 99,9998 %; - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженого громадянкою [PERSON] , [INFO] , з вірогідність того, що він дійсно є біологічним батьком дитини і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, - 99,9999 %. [PERSON] , яка є рідною тіткою загиблого [PERSON] , підтвердила, що за час свого життя її племінник проживав однією сім`єю з [PERSON] і у них народилися спільні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з нормами ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 1 ст. 315 ЦПК України містить перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть розглядатися судом. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до положень ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду (ст. 126 СК України). За вимогами ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно зі ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі - Постанова Пленуму): у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути пред`явлена матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Отже, відомості про батька дітей у актових записах про народження: [PERSON] № 249 від 13 червня 2019 року, та [PERSON] № 2 від 05 січня 2022 року, записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи. Згідно з п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; спільне виховання дитини; спільне утримання дитини; докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Верховний Суд України в своїй постанові від 15.04.2021 у справі №361/2653/15-ц вказав, що доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20). [PERSON] за життя визнавав себе батьком дітей, народжених заявницею, проживав разом з матір`ю та дітьми однієї сім`єю, піклувався про них, вели спільний побут. Крім того, факт батьківства підтверджується висновком судово-медичного молекулярно-генетичного дослідження. Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - ЄСПЛ) на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 травня 2009 року в справі «Калачова проти Російської Федерації», заява № 3451/05, § 34, зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. Таким чином, висновок судової молекулярно-генетичної (судово-біологічної, судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 89 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оцінивши надані докази в сукупності, суд дійшов висновку, що доводи заявниці про батьківство стосовно дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи на підставі зібраних доказів. Вирішуючи питання про внесення змін до актового запису про народження дітей, суд зазначає таке. Нормами ст. 134 СК України передбачено, що на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Згідно із п. 6 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Пунктом 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року за № 96/5 передбачено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у випадках, передбачених чинним законодавством. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п.п. 2.16.4 п. 2.16 розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5 - на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими, оскільки необхідно встановити факт батьківства померлого [PERSON] стосовно дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з внесенням змін до актових записів про народження дітей.

Outcome: approved