Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

Акціонерне товариство «Сенс Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи позов тим, що 04.07.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № Ф080903К, відповідно до умов якого останній отримав в кредит грошові кошти в розмірі 44440,00 дол. США. За договором про внесення змін №1 до договору кредиту №Ф080903К від 04.07.2008 року змінено валюту кредиту, та переведено суму кредиту 38064,00 доларів США, разом із нарахованими процентами в сумі 4055,25 дол США в гривню. Сума заборгованості становить 342850,70 грн. В якості забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено Договір поруки № 02-23-Ф080903П, за умовами якого поручитель зобов`язався за належне виконання [PERSON] зобов`язань за Кредитним договором. У зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань відповідачами станом на 11.08.2023р. утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 280182,22 грн., яку позивач просить стягнути з відповідачів, крім того, просить стягнути витрати зі сплати судового збору. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.02.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судовий розгляд. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавали. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи ухваливши заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. 04 липня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір кредиту, за умовами якого банком надано позичальнику кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 44440 доларів США, зі сплатою 13,5 відсотків річних та комісій, в розмірі та в порядку, визначених в додатку №1 до договору. Кінцевий термін повернення заборгованості по кредиту до 03.07.2033 року. За п. 1.1.3 одночасно з укладенням цього договору, з метою забезпечення сплати страхових платежів за договором страхування, передбаченим п. 3.3.5 цього договору, з позичальником укладається договір про надання відновлювальної кредитної лінії №Ф080904СІ від 04.07.2008 р. Кредит надається позичальнику на наступні цілі: придбання нерухомого майна - двокімнатної квартири [ADDRESS] , яка належить позичальнику на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 04.07.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу в Херсонській області Волкодав В.Г., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (п. 1.2 договору). 14 вересня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір про внесення змін№1 до договору кредиту №Ф080903К від 04.07.2008 р., за яким, сторони дійшли згоди внести зміни до умов кредитування, які викладені в договорі кредиту ( з урахуванням всіх змін та доповнень): п. 1.1 змінено валюту кредиту та перенесено суму кредиту 38064 доларів США разом із нарахованими процентами в сумі 4055,25 доларів США в гривню за курсом 8,14 грн. за 1 долар США, що станом на дату укладення цього договору про внесення змін загалом становить 342850,70 грн. За п. 1.5.1 вказаного договору, починаючи з дати укладення договору та до 31.08.2022 р. (включно) процентна ставка за користування кредитом становить 9,9% річних. 15 жовтня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір про внесення змін№2 до договору кредиту №Ф080903К від 04.07.2008 р., за яким, сторони дійшли згоди щодо внесення змін до умов кредитування, встановлення відсоткових ставок, першочерговість погашення заборгованості, тощо. 04 липня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] , [PERSON] укладено договір поруки №02-23-Ф080903П-1260, за умовами якого поручитель зобов`язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих штрафних санкцій (пені, штрафу) у розмірі, в строки та в порядку передбачених договором кредиту №Ф080903К від 04.07.2008 р. 14 вересня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та [PERSON] , [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до договору поруки №02-23-Ф080903П-1260 від 04.07.2008., за яким, у зв`язку із підписанням 14.09.2012 року договору про внесення змін №1 до договору кредиту №Ф,80903К від 04.07.2008 р., сторони дійшли згоди внести зміни до п. 1.1 Статті 1, підпунктів 2.1.1 та 2.12 Статті 2 та Статті 6 договору поруки. 12.08.2022 року Позачерговими Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було прийнято рішення про зміну найменування банку з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», а також про внесення змін до Статуту АТ «Альфа-Банк» шляхом затвердження його в новій редакції. Окрім того, 30.11.2022 року були внесені зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань, а саме змінено найменування банку з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Відповідно до положень статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст.626, ч. 1 ст.627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зокрема, одним із різновидів договорів є кредитний договір. Згідно приписів ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно правил ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). Отже, порука є спеціальним заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання, чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобов`язання. Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким встановлено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно наданого до суду розрахунку, станом на 11.08.2023 р. сума боргу за кредитним договором № Ф080903К від 04.07.2008 р. становить: заборгованість за кредитом 203654,55 грн.; заборгованість за відсотками 76527,67 грн, що загалом складає 280182,22 грн. Розміри кредитної заборгованості та її складові відповідачі не спростували, контр розрахунку боргу не надали. Клопотання про призначення у справі судово-бухгалтерської експертизи з метою з`ясування питання наявності або відсутності заборгованості за кредитним договором, не заявлялось. Таким чином, оскільки позичальник [PERSON] умови кредитного договору № Ф080903К від 04.07.2008 року, укладеного з АКБ СР «Укрсоцбанк», належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, заявлена до стягнення позивачем сума підлягає стягненню з [PERSON] , як позичальника, та особи, яка поручилися за виконання його зобов`язань за кредитним договором поручителя [PERSON] . При цьому, суд врахує висновки, викладені в постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року у справі № 6-745цс15, а саме те, що норми закону, якими регулюються правовідносини поруки, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. У справі, яка переглядалася Верховним Судом України було встановлено, що кожен з поручителів окремо поручився відповідати перед кредитором разом з позичальником як солідарний боржник. Ураховуючи викладене, а також те, що ні нормами закону, ні умовами договорів поруки не встановлено солідарної відповідальності поручителів, підстави для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості згідно з вимогами частини третьої статті 554 ЦК України відсутні. Згідно приписів ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи встановленні обставини та оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про доведеність позивачем порушення відповідачами взятих зобов`язань та утворення заборгованості по кредитному договору, яка нічим не спростована, у зв`язку із чим позовні вимоги про дострокове стягнення заборгованості підлягають задоволенню повністю. Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача 4202 грн. 74 коп. в рахунок відшкодування витрат по оплаті судового збору. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. На підставі наведеного,

Outcome: approved