Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовує вимоги тим, що з 13.03.1981 перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, неповнолітніх дітей не мають. Зазначає, що між нею та відповідачем постійно виникають непорозуміння, мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, втрачено почуття любові та поваги, збереження сім`ї є неможливим. У зв`язку з чим просить розірвати шлюб укладений між ними. Ухвалою суду від 06.06.2024 позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін, слухання справи призначено на 10:10 17.06.2024, відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Протокольною ухвалою суду від 17.06.2024 слухання справи відкладено для повторного сповіщення відповідача на 10:45 31.07.2024. У судове засідання призначене на 31.07.2024 учасники справи не з`явилися, матеріали справи містять заяву позивача та відповідача про розгляд справи у їх відсутність та підтримання позовних вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони 13.03.1981 уклали шлюб зареєстрований В. Ат-Уряхської с.Ради Ягодинського району Магаданської області, актовий запис №9, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с.3) Приватно-правові відносини, що склалися між сторонами, є відносинами з іноземним елементом, а тому регулюються Законом України "Про міжнародне приватне право". Згідно ст. 16 Закону України «Про міжнародне приватне право» особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є. Якщо фізична особа є громадянином двох або більше держав, її особистим законом вважається право тієї з держав, з якою особа має найбільш тісний зв`язок, зокрема, має місце проживання або займається основною діяльністю. Особистим законом особи без громадянства вважається право держави, у якій ця особа має місце проживання, а за його відсутності - місце перебування. Відповідно до ст. 63 ЗУ «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 60 (Правові наслідки шлюбу) ЗУ «Про міжнародне приватне право» подружжя, яке не має спільного особистого закону, може обрати право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання або якщо особистий закон жодного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання. В матеріалах справи відсутні відомості про обрання подружжям права, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Як вбачається з матеріалів справи, шлюб був зареєстрований на території російської федерації, позивач є громадянином російської федерації, однак фактично мешкає та має зареєстроване місце проживання на території України (з 10.01.2019), а відповідачка є громадянкою України та проживає в Україні, тобто, останнє спільне місце проживання подружжя було на території України, зважаючи на те що відсутній спільний особистий закон подружжя, а також що подружжя спільно не обрали право, яке буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, до припинення шлюбу має застосовуватись право України, як держави у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що шлюбні відносини між сторонами не склалися, позицію сторін щодо розірвання шлюбу викладену в заявах, шлюб між сторонами підлягає розірванню. На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача 1211,20 грн судового збору сплаченого при подачі позову до суду.

Outcome: approved