Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-08 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] (далі - Позивач) звернулася до суду з позовом до Дніпровської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, про скасування арешту з нерухомого майна. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона, [PERSON] , перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , [INFO] . Однак, [INFO] [PERSON] помер. Далі позивач зазначає, що після смерті свого чоловіка вона звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Зінкової Ю.Є. із заявою про прийняття спадщини. Проте такий нотаріус повідомив, що на спадкове майно накладено арешт судом чи слідчими органами, а тому видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта даний арешт був накладений на підставі ухвали суду, б/н, 08.12.1995 року, Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська. Однак, ухвали суду в Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська, а ні ДВС, а ні в справах Дніпровської районної державної нотаріальної контори від 08.12.1995 року не має, а тому позивач вважає безпідставним накладення арешту на належне її чоловіку [PERSON] майно. У зв`язку з вищевикладеним позивач змушена звернутися до суду та просити суд скасувати заборону на нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] , тип обтяження: заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження: 3891694; зареєстровано 16.10.2006, 10:23:36 за № 3991694 реєстратором: Дніпровська районна державна нотаріальна контора, 52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт Слобожанське, вул. Героїв України, 31КП, підстава обтяження: ухвала суду, б/н, 08.12.1995; Жовтневий райсуд м. Дніпропетровська; об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, власник: [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис, [ADDRESS] , додаткові данні: архівна заборона № 7626-207 від 08.12.1995 року; заявник Дніпропетровська райдержконтора, тип обтяження: арешт нерухомого майна та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкту нерухомого майна запис про обтяження № 3891694 від 16.01.2006, зареєстрований Дніпровською районною державною нотаріальною конторою. Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подав. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач у відкрите судове засідання не з`явилася, подала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. У такій заяві позивач зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог, просить здійснити розгляд справи за її відсутності, позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник Дніпровської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, також у відкрите судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. У такій заяві названа сторона просить ухвали рішення згідно чинного законодавства. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися. З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів, та аргументів сторін, суд ухвалює рішення виходячи із наступного. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 24.09.1983 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис за № 2036, та повторно видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 26.01.2024 року. Судом також встановлено, що сторони від сумісного подружнього життя мають повнолітню дитину: сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.01.2024 року. Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.10.2007 року [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатним і призначено опікуном [PERSON] . Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15.06.2023 року і після смерті останнього відкрилась спадщина, в тому числі на квартиру [ADDRESS] . Також матеріалами справи підтверджено, що приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Зінковою Ю.Є. після смерті вказаного спадкодавця було заведено спадкову справу № 7/2023 від 14.07.2023 року. Оглядом матеріалів такої спадкової справи встановлено коло спадкоємців: дружина - [PERSON] , [INFO] , та син - [PERSON] , [INFO] (недієздатний від імені якого діє його мати - [PERSON] , [INFO] на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.10.2007 року по справі № 2о-135/2007 року). Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державний реєстр Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28.12.2023 року на спадкове майно зареєстровано публічно обтяження із наступними даними: тип обтяження: заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження: 3891694; зареєстровано 16.10.2006, 10:23:36 за № 3991694 реєстратором: Дніпровська районна державна нотаріальна контора, 52005, Дніпропетровська область, Дніпровський район, смт Слобожанське, вул. Героїв України, 31КП, підстава обтяження: ухвала суду, б/н, 08.12.1995; Жовтневий райсуд м. Дніпропетровська; об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, власник: [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис, [ADDRESS] , додаткові данні: архівна заборона № 7626-207 від 08.12.1995 року; заявник Дніпропетровська райдержконтора, тип обтяження: арешт нерухомого майна та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкту нерухомого майна запис про обтяження № 3891694 від 16.01.2006, зареєстрований Дніпровською районною державною нотаріальною конторою. Згідно листа Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 30.01.2024 року за № 38750 на виконанні у Другому Правобережному відділі державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виконавчих проваджень стосовно [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] не перебувало. Також згідно письмового повідомлення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.02.2024 року за № 5/136/2024 у провадженні суду перебували чотири цивільні справи №2-3029/1995, №2-3106/1995, №2-227/1996 та №2-243/1996, де відповідачем було визначено [PERSON] . Перевіривши матеріали зазначених справ було встановлено наявність лише ухвал про залишення позовів без розгляду, при цьому ухвали про забезпечення позову в даних справах відсутні. Оскільки позивач наголошує, на час звернення із позовною заявою до суду наявним арештом (публічним обтяженням), порушується її право власності, внаслідок чого вона позбавлена змоги оформити свої спадкові права, і в позасудовому порядку відсутня можливість скасування такого арешту, то суд доходить висновку про наявність правового спору, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Суд зазначає, що право власності належить до основоположних прав людини, утілення яких в життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до ст. 13 міжнародного правового акту повинні бути забезпеченні можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі. На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені в ст.41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень встановлених законом. Як вбачається з вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У силу вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. У силу вимог ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, права позивачки є порушеними, оскільки остання, як спадкоємець, не може оформити спадкових прав після смерті [PERSON] , зокрема отримати свідоцтво про право на спадщину на належне померлому нерухоме майно, у зв`язку з наявністю вищевказаного арешту. Відповідно до вимог ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В даному випадку судом встановлено, що на майно зареєстровано арешт, який неможливо скасувати у позасудовому порядку через відсутність матеріалів справ та проваджень, які б підтверджували підставу виникнення та реєстрації такого публічного обтяження. Суд вказує, що арешт майна має тимчасовий характер і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження Після припинення кримінальної процедури чи судового провадження (за умови відсутності підстав для примусового виконання судового рішення) відповідне втручання фактично набуває свавільного характеру, й заінтересована особа розраховує на його припинення. В даному випадку судом встановлено, що жодних виконавчих проваджень щодо накладення арешту на вказане майно органами ДВС не відкривалось та не реєструвалось. Також вжитих судом в межах своєї компетенції діями не вдалось отримати відповідний документ (ухвалу суду), який слугував підставою для реєстрації вказаного публічного обтяження у вигляді арешту на майно та встановити особу, на користь якої було встановлено таке обтяження (особу на користь якої було вжито заходів забезпечення позову та відбулось накладення арешту на майно), що позбавляє також позивача звернутись із відповідним позовом саме до такої особи. Тобто в матеріалах даної цивільної справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна. Суд вказує, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно особи, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15 (провадження № 61-18160св19). Таким чином, оскільки на час звернення з позовною заявою до суду за наявності арешту (публічного обтяження) накладеного на майно, порушується право позивача на отримання спадщини, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися спадковим майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом скасування такого арешту на майно. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно зі статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, відповідно до приписів ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 211 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved