Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-08 00:00:00

У січні 2024 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд стягнути з [PERSON] на користь держави матеріальну шкоду, заподіяну навколишньому природному середовищу Держави Україна у розмірі 2951 грн. 00 коп. В обґрунтування позову позивач вказав, що Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) встановлено факт адміністративного та цивільно-правового характеру у вигляді самовільного знищення 4 дерев, а саме породи «Берест» в кількості одного дерева та породи «Шовковиця» в кількості 3 дерев, яку здійснював [PERSON] . Факт порушення природоохоронного законодавства зафіксований інспектором з охорони навколишнього природного середовища Побєдновим А.О. , про що відповідно до ст. 254 КУпАП складений протокол про адміністративне правопорушення №000194 від 06 квітня 2021 року, в якому зазначено, що 06 квітня 2021 року [PERSON] здійснив незаконне знищення до ступеня припинення росту 4 дерев, а саме три дерева породи «Шовковиця» діаметром у корі біля шийки кореня 26 см, 20 см, 16 см та одного дерева породи «Берест» діаметром 35 см, без дозвільних документів. Відносно [PERSON] було складено постанову про накладення адміністративного стягнення № 000194 від 16.04.2021 року згідно якої [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачено ст. 153 КУпАП та п. 3 Порядку видалення дерев, газонів та квітників у населених пунктах України», затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 01.08.2006 року № 1045. Таким чином, своїми діями відповідач заподіяв шкоду державі у розмірі 2951 грн. 00 коп. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 09.02.2024 року відкрито спрощене позовне провадження. У судове засідання сторони не з`явились з невідомих суду причин. Від представника позивача надійшла заява в якій останній просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від представника відповідача надійшов відзив в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Так, представник відповідача зазначив, що 27.05.2021 року начальником Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу Карауловим В.М. була розглянута скарга на постанову про накладення адміністративного стягнення від 16 квітня № 000194 та прийнято рішення про її скасування, а справу направлено на новий розгляд. 16.07.2021 року державним інспектором з охорони навколишнього середовища Південно-Західного округу Плахотною Л.В. було розглянуто протокол про адміністративне правопорушення від 06.04.2021 року № 000194 за наслідками його було прийнято рішення про закриття справи у зв`язку з відсутністю у діях [PERSON] події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 153 КУпАП та закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків передбачених ст. 38 КУпАП. А тому просить відмовити в задоволенні позову та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. Справу просить розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. 06 квітня 2021 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу Побєдновим А.О. відносно [PERSON] складено протокол № 000194 про адміністративне правопорушення передбачене статтею 153 КУпАП. З вказаного протоколу вбачається, що 06 квітня 2021 року о 11 год. 30 хв. [PERSON] здійснив спил 4 дерев, а саме три дерева породи «Шовковиця» діаметром (26 см, 20 см, 16 см) та одного дерева породи «Берест» діаметром 35 см, без дозвільних документів. Згідно постанови Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу від 16 квітня 2021 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 153 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Згідно розрахунку шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження до ступеня припинення росту 3 дерев пород «Шовковиця» та 1 дерева породи «Берест» за адресою: м. Миколаїв, вул. Даля, 28 загальна сума шкоди складає 2951 грн. Відповідно до приписів ст. ст. 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища," громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища в повному обсязі. Ст. 153 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за знищення або пошкодження зелених насаджень, окремих дерев, чагарників, газонів, квітників та інших об`єктів озеленення в межах населених пунктів, невжиття заходів для їх охорони, а також самовільне перенесення в інші місця під час забудови окремих ділянок, зайнятих об`єктами озеленення; пошкодження дерев і чагарників за межами населених пунктів, що не віднесені до лісового фонду, або їх незаконна порубка Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Так, судом встановлено, що рішенням Головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Південно-Західного округу Караулова В.Д. № 000194 від 27.05.2021 року постанову про накладення адміністративного стягнення від 16 квітня 2021 року № 0000194 скасовано, а справу направлено на новий розгляд. Постановою Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу від 16.07.2021 року справу відносно [PERSON] за ст. 153 КУпАП закрито за терміном закінчення строків вчинення правопорушення передбаченого ст. 38 КУпАП, а також у зв`язку з тим, що у діях [PERSON] визнано відсутність події і складу адміністративного правопорушення. В силу вимог ч. 3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2ст. 77 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1ст. 76 ЦПК України). Так з наявних матеріалів справи судом встановлено, що адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 153 КУпАП було закрито в тому числі і у зв`язку з відсутністю в діях [PERSON] події і складу адміністративного правопорушення. А тому і відсутні підстави для стягнення з відповідача збитків в розмірі 2951 грн. За такого, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Понесені позивачем судові витрати за подачу позову до суду слід віднести на його рахунок. Враховуючи, що суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог, то з позивача на користь відповідача підлягають стягненню судові витрати. Відповідно до часини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина друга статті 141 ЦПК України). З матеріалів справи слідує, що відповідач просить стягнути з позивача на його користь 5000 грн 00 коп. витрат на правничу допомогу на підтвердження яких надав копію договору про надання правничої допомоги від 22 березня 2024 року укладеного між [PERSON] та адвокатом Бойченко Г.А., квитанцію до прибуткового касового ордеру від 22.03.2024 року, копію акту виконаних робіт від 16.04.2024 року. Оскільки суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову, з позивача на користь відповідача слід стягнути понесені ним витрати на правничу допомогу. Враховуючи складність справи, об`єм виконаних представникам робіт, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з позивача на користь відповідача 5000 грн 00 коп. Витрати зі сплати судового збору покласти на позивача.

Outcome: approved