Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. Вимоги обґрунтовані тим, що будинок [ADDRESS] належав спадкодавцю позивачки та відповідачам на праві спільної часткової власності. Відповідно до рішення виконкому № 103 від 07.03.2007 року, спадкодавцю позивачки та відповідачам дозволено перепланувати будинок з метою влаштування двоквартирного будинку. Квартирі відповідачів присвоєно номер «1», квартирі спадкодавця позивачки присвоєно номер «2». Відповідачі зареєстрували право власності на квартиру номер «1». Спадкодавець позивачки цього не зробив і запис в реєстрі речових прав на нерухоме майно залишився щодо нього попередній: вид спільної власності: «спільна часткова», розмір частки: «1/2». Такий же запис зараз існує в реєстрі щодо позивачки, яка успадкувала майно спадкодавця. Позивачка має намір оформити за собою право власності на кватиру № 2, так як це зробили відповідачі стосовно квартири [ADDRESS] цього ж будинку. Цього зробити вона не може, оскільки в реєстрі зберігається щодо неї запис про спільну часткову власність, яку реєстраційна служба для вчинення нового запису вимагає припинити документально, а не по факту (поділ майна, виділ в натурі). Позивачка просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] будинку, припинивши щодо її майна правовий статус: «спільна часткова власність». Заперечення відповідача. Відповідачі підозрюють позивачку у тому, що вона намагається відновити статус: «спільна часткова власність» стосовно цілого будинку, включно з їх квартирою [ADDRESS] , і ініціювати потім спір про його поділ. Просять в позові відмовити. Мотивувальна частина рішення. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] належав спадкодавцю позивачки та відповідачам на праві спільної часткової власності. Відповідно до рішення виконкому № 103 від 07.03.2007 року, спадкодавцю позивачки та відповідачам дозволено перепланувати будинок з метою влаштування двоквартирного будинку. Квартирі відповідачів присвоєно номер «1», квартирі спадкодавця позивачки присвоєно номер «2». Відповідачі зареєстрували право власності на квартиру номер «1». Спадкодавець позивачки цього не зробив і запис в реєстрі речових прав на нерухоме майно залишився щодо нього попередній: вид спільної власності: «спільна часткова», розмір частки: «1/2». Такий же запис зараз існує в реєстрі щодо позивачки, яка успадкувала майно спадкодавця. Позивачка має намір оформити за собою право власності на кватиру № 2, так як це зробили відповідачі стосовно квартири [ADDRESS] цього ж будинку. Цього зробити вона не може, оскільки в реєстрі зберігається щодо неї запис про спільну часткову власність, яку реєстраційна служба для вчинення нового запису вимагає припинити документально, а не по факту (поділ майна, виділ в натурі). Позивачка вірно сформулювала змінену позовну вимогу, попри заперечення відповідачів. Дійсно, після визнання за відповідачами права власності на квартиру [ADDRESS] будинку, спільна часткова власність на будинок фактично припинилась, оскільки співвласників було лише двоє. Однак, відповідачі не враховують, що запис в реєстрі речових прав на нерухоме майно залишився щодо належного позивачці майна попередній: «спільна часткова власність». А тому, фактичне припинення спільної власності на будинок, яке відбулося після визнання за відповідачами права власності на квартиру [ADDRESS] , необхідно формалізувати щодо позивачки, припинивши документально, відповідним записом у документі, право спільної часткової власності щодо належного її майна в будинку, який раніше був спільним. Після такої формалізації ніякого права у позивачки розпочати судовий спір про поділ будинку, який нібито знову стане спільним, як думають відповідачі, не виникне. Відповідачі так і матимуть у власності квартиру [ADDRESS] у будинку, а позивачка матиме у власності квартиру [ADDRESS] у будинку і відповідний запис в реєстрі речових прав на нерухоме майно без згадки про спільне майно, який відповідає реаліям, які склалися. Відповідачі не вправі, оформивши право власності на квартиру першими, перешкоджати позивачці зробити те саме, користуючись колізіями в записах в реєстрі, які неодмінно мали виникнути при неодночасній реєстрації квартир сторонами у будинку, який раніше був у спільній власності. До того ж, ніякого спору між сторонами щодо приміщень у будинку, надвірних будівель між сторонами не існує. Ні позивач, ні відповідачі не заявили про розходження у цих питаннях, відповідачі лише думають, що такий спір може бути в майбутньому внаслідок цього спору, при цьому їхні побоювання безпідставні. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позиція відповідачів необґрунтована, позов слід задовольнити.

Outcome: approved