Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

22 лютого 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дитини. Свої вимоги позивач мотивує тим, за виконавчим листом № 2-995 від 11.12.2012 року він сплачує аліменти на користь відповідачки в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. На даний час у позивача змінився сімейний стан, на його утриманні також перебуває двоє дітей від іншого шлюбу, відтак, позивач просить стягнути зменшити розмір аліментів з частини на 1/6 частину від його заробітку (доходу) до досягнення повноліття дитиною. Ухвалою суду від 30.04.2024 відкрито провадження та справа призначена до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 17.05.2024 надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти задоволення позову заперечує в повному обсязі посилаючись на недоведеність обставин, що зумовлюють зменшення розміру аліментів. В судове засідання позивач не з`явився. В поданій до суду заяві, просив справу слухати в його відсутності, на позовних вимогах наполягав. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву, в якій позовні вимоги не визнала, просила справу слухати в її відсутність. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити враховуючи таке. Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України та пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] є сином сторін у даній справі. Дану обставину визнають самі сторони. Шосткинським міськрайонним судом Сумської області було видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] аліментів на користь відповідача в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Для доведення обставин, що зумовлюють зменшення розміру аліментів, що стягуються за вищевказаним виконавчим листом позивачем надано: 1)копію свідоцтва про шлюб, укладеного 28.07.2017 р. між відповідачем та [PERSON] , 2)свідоцтво про народження сина [PERSON] , 3)свідоцтво про народження доньки [PERSON] , Проте, позивач не надав суду доказів щодо отримуваної заробітної плати. Позивач не надав довідок про розмір та джерела доходів з Державної фіскальної служби України, а тому неможливо оцінити динаміку зміни його доходів. Позивач не обгрунтував, яким саме чином укладення ним шлюбу у 2017 році та народження від нього сина і доньки вплинули на його здатність сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] , що змусило його звернутись з позовом до суду в лютому 2024 року (тобто, між обставинами, на які посилається позивач як на підставу для зменшення аліментів та зверненням до суду має місце значний часовий розрив). Крім того відсутні докази того, що його дружина [PERSON] є непрацездатною. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування, відповідно до ч. 6 цієї ж статті, не може ґрунтуватися на припущеннях. Підстав для збирання доказів, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи (ч. 7 ст. 81 ЦПК України) суд не вбачає. Вищевикладене в своїй сукупності свідчить про недоведеність та необгрунтованість вимог позивача щодо необхідності зменшення розміру аліментів, що має наслідком відмову в задоволенні позову.

Outcome: dismissed