Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-11 00:00:00

Заступник керівника Прилуцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Прилуцької міської ради Чернігівської області, Національної служби здоров`я України, звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивачів - Комунальне некомерційне підприємство «Прилуцька центральна міська лікарня» Прилуцької міської ради, про стягнення коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Свої вимоги мотивував тим, що ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 06 серпня 2021 року у справі № 733/676/21, яка набрала законної сили 16.08.2021 року, [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям. Кримінальне провадження № 12020270120000252, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 липня 2020 року по обвинуваченню [PERSON] у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрито. У вищевказаній ухвалі судом було встановлено, що [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України. Відповідно до обвинувального акту в кримінальному провадженні № 12020270120000252 від 27.07.2020 року, 27.07.2020 року близько 10 год. [PERSON] , керуючи мотоциклом марки LIFAN LF 150-2Е реєстраційний номер [NUMBER] та рухаючись проїзною частиною вул. Міліонна с. Монастирище Ічнянської ОТГ Прилуцького району Чернігівської області в напрямку вул. Зарудська с. Монастирище Ічнянського району Чернігівської області, порушив вимоги п.п. б п. 2.3 Правил дорожнього руху України, а саме для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну та не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.п. д п. 2.3 Правил дорожнього руху України, а саме не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 10.4 Правил дорожнього руху України, водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам; п. 12.1 Правил дорожнього руху України, а саме, під час вибору у встановлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 12.3 Правил дорожнього руху України, а саме, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, що згідно висновку інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» є причиною та умовою даної ДТП, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з мотоциклом марки «Ява» 350 реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , [INFO] , який їхав в зустрічному напрямку, а саме проїзною частиною [ADDRESS] в напрямку вул. Молодіжна с. Монастирище Ічнянської ОТГ Прилуцького району Чернігівської області. Під час дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої ключиці, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 110 від 31.05.2021 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я. У зв`язку із отриманням тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 28.07.2020 року по 10.08.2020 року у ортопедо-травматологічному відділенні Комунального некомерційного підприємства «Прилуцька центральна міська лікарня» Прилуцької міської ради, що становить 13 ліжко-днів, що підтверджується довідками КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» № 01-13/755 від 28.09.2023 року, за рахунок коштів місцевого та державного бюджетів та на лікування [PERSON] витрачено кошти в сумі 9124,44 грн., з яких за рахунок коштів місцевого бюджету - 1030,96 грн., за рахунок коштів Національної служби здоров`я України - 8093,48 грн. Цивільний позов про стягнення коштів на користь держави в особі Національної служби здоров`я України та Прилуцької міської ради Чернігівської області, витрачених на лікування потерпілого, в межах даного кримінального провадження не заявлявся та при винесенні ухвали від 06 серпня 2021 року Ічнянським районним судом Чернігівської області дане питання не вирішувалося. Між Національною службою здоров`я України та КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» було укладено Договір № 0400-Е420-Р000 від 01.04.2020 року про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, відповідно до якого за рахунок коштів Державного бюджету України здійснювалася оплата наданих лікарнею медичних послуг. Згідно п. 1.3, 1.4 Статуту Комунального некомерційного підприємства «Прилуцька центральна міська лікарня» Прилуцької міської ради, підприємство створене на базі майна Прилуцької громади. Засновником, власником та органом управління майном підприємства є територіальна громада міста Прилуки в особі Прилуцької міської ради (надалі Засновник). Підприємство є підпорядкованим, підзвітним та підконтрольним Засновнику. Відповідно до п. 5.3 Статуту, джерелами формування майна та коштів підприємства є, зокрема, комунальне майно, передане підприємству відповідно до рішення про його створення, кошти місцевого бюджету (бюджетні кошти), кошти отримані за договорами з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення, тощо. Послуги Комунального некомерційного підприємства «Прилуцька центральна міська лікарня» Прилуцької міської ради, пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено Національною службою здоров`я України як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України та Національна служба здоров`я України витратила державні (бюджетні) кошти при наданні медичних послуг - лікуванні потерпілого [PERSON] , який перебував на стаціонарному лікуванні з вини [PERSON] , на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеного між Національною службою здоров`я України та Комунальним некомерційним підприємством «Прилуцька центральна міська лікарня» Прилуцької міської ради. Невідшкодування витрат, здійснених Комунальним некомерційним підприємством «Прилуцька центральна міська лікарня» Прилуцької міської ради за рахунок місцевого бюджету та Національною службою здоров`я України за рахунок державного бюджету на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] негативно впливає на фінансування інших хворих, внаслідок чого порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров`я, забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій. У зв`язку з цим просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави в особі Прилуцької міської ради Чернігівської області кошти, витрачені Комунальним некомерційним підприємством «Прилуцька центральна міська лікарня» Прилуцької міської ради на лікування потерпілого від злочину [PERSON] в сумі 1030,96 грн. із зарахуванням коштів до місцевого бюджету, а також на користь держави в особі Національної служби здоров`я України в сумі 8093,48 грн. із зарахуванням коштів до державного бюджету. Прокурор Прилуцької окружної прокуратури Гнип Я.О. в підготовчому судовому засіданні позов підтримала та просила його задовільнити із зазначених у ньому підстав. Представник позивача Прилуцької міської ради Чернігівської області в підготовче судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник позивача Національної служби здоров`я України в підготовче судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти винесення рішення у підготовчому судовому засіданні. Представник третьої особи Комунального некомерційного підприємства «Прилуцька центральна міська лікарня» Прилуцької міської ради в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, заслухавши прокурора, відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 06 серпня 2021 року у справі № 733/676/21, яка набрала законної сили 16.08.2021 року, [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям. Кримінальне провадження № 12020270120000252, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 липня 2020 року по обвинуваченню [PERSON] у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрито. У вищевказаній ухвалі судом було встановлено, що [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України (а.с. 11). Як видно з копії обвинувального акту в кримінальному провадженні № 12020270120000252 від 27.07.2020 року, 27.07.2020 року близько 10 год. [PERSON] , керуючи мотоциклом марки LIFAN LF 150-2Е реєстраційний номер [NUMBER] та рухаючись проїзною частиною вул. Міліонна с. Монастирище Ічнянської ОТГ Прилуцького району Чернігівської області в напрямку вул. Зарудська с. Монастирище Ічнянського району Чернігівської області, порушив вимоги п.п. б п. 2.3 Правил дорожнього руху України, а саме для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну та не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.п. д п. 2.3 Правил дорожнього руху України, а саме не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 10.4 Правил дорожнього руху України, водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам; п. 12.1 Правил дорожнього руху України, а саме, під час вибору у встановлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 12.3 Правил дорожнього руху України, а саме, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, що згідно висновку інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» є причиною та умовою даної ДТП, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з мотоциклом марки «Ява» 350 реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , [INFO] , який їхав в зустрічному напрямку, а саме проїзною частиною [ADDRESS] в напрямку вул. Молодіжна с. Монастирище Ічнянської ОТГ Прилуцького району Чернігівської області. Під час дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої ключиці, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 110 від 31.05.2021 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я, у зв`язку з чим потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 28.07.2020 року по 10.08.2020 року у ортопедо-травматологічному відділенні Комунального некомерційного підприємства «Прилуцька центральна міська лікарня» Прилуцької міської ради (а.с. 12-14). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування», міська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами. Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч. 3 ст. 56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Згідно ч. 4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. Положеннями ст. 1166 ЦК України передбачено відшкодування матеріальної шкоди при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що причинили збиток. Згідно ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до ч. 3 ст. 1206 ЦК України, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України. Тобто, законодавство покладає обов`язок відшкодувати кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, саме на особу, яка вчинила злочин. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» зокрема п. 3 передбачено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Згідно пункту 3 Порядку, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. Аналогічні роз`яснення також містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року за № 11 (із змінами і доповненнями) «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», в пункті 6 якої роз`яснено, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні. Відповідно до довідок № 01-13/755 від 28.09.2023 року, № 01-13/755 від 28.09.2023 року, виданих КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» Прилуцької міської ради, [PERSON] , [INFO] , перебував на стаціонарному лікуванні у ортопедо-травматологічному відділенні КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» Прилуцької міської ради з 28.07.2020 року по 10.08.2020 року, що становить 13 ліжко-днів, на лікування якого було витрачено кошти в сумі 9124,44 грн., в тому числі: кошти НСЗУ в сумі 8093,48 грн.; кошти місцевого бюджету в сумі 1030,96 грн. (а.с. 16-18). Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину», та судових витрат передбачено, що позов про стягнення таких витрат може бути пред`явлений закладом охорони здоров`я, органом Державного казначейства України або прокурором. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України, прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та в порядку, встановлених законом. Відповідно до положень ч. 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно з ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором в суді. Відповідно до копії статуту Комунального некомерційного підприємства «Прилуцька центральна міська лікарня» Прилуцької міської ради, затвердженого рішенням 33 сесії 7 скликання Прилуцької міської ради від 19.04.2019 року № 3, підприємство створене на базі майна Прилуцької громади. Засновником, власником та органом управління майном підприємства є територіальна громада міста Прилуки в особі Прилуцької міської ради (надалі Засновник). Підприємство є підпорядкованим, підзвітним та підконтрольним Засновнику (а.с. 31-37). 26.03.2024 року Прилуцькою окружною прокуратурою запитом № 54-77-2230ВИХ-24 (а.с. 29) було повідомлено Прилуцьку міську раду Чернігівської області, а 26.03.2024 року запитом № 54-77-2231ВИХ-24 (а.с. 28) - Національну службу здоров`я України про виявлені порушення інтересів держави, витребувано відомості про те, чи вживалися Прилуцькою міською радою Чернігівської області та НСЗУ заходи щодо стягнення витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення та чи планується вжиття таких заходів у майбутньому. У відповіді на запит № 02-16/2433 від 08.04.2024 року Прилуцька міська рада Чернігівської області (а.с. 30) повідомила Прилуцьку окружну прокуратуру про те, що виконавчий комітет Прилуцької міської ради з позовом до суду про стягнення з [PERSON] коштів у сумі 1030,96 грн., витрачених з міського бюджету на лікування в КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» потерпілого [PERSON] не звертався та не планує звертатися (а.с. 30). Як видно з відповіді на запит № 2135-24 від 08.05.2024 року, Національна служба здоров`я України повідомила Прилуцьку окружну прокуратуру про те, що відповідно до норм Положення про національну службу здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2017 року № 1101, НСЗУ не наділена повноваженнями представляти інтереси держави у справах про відшкодування коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від злочину. Одночасно, НСЗУ не заперечує щодо звернення до суду в інтересах держави Прилуцькою окружною прокуратурою стосовно відшкодування витрат на лікування потерпілих від кримінального правопорушення та готова до співпраці в межах повноважень (а.с. 38-39). Відповідно до повідомлення від 28.05.2024 року № 54-77-3733ВИХ-2 Прилуцької окружної прокуратури, прокурором повідомлено Національну службу здоров`я України та Прилуцьку міську раду Чернігівської області про те, що прокуратурою вживаються заходи представницького характеру для захисту інтересів держави у порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та буде подано до Ічнянського районного суду Чернігівської області позов в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України та Прилуцької міської ради Чернігівської області до [PERSON] про стягнення коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення у сумі 9124,44 грн. (а.с. 40). 07 червня 2024 року даний позов було подано до Ічнянського районного суду Чернігівської області. Оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що внаслідок неправомірних дій відповідача Прилуцька міська рада Чернігівської області та Національна служба здоров`я України понесли витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] , між діями [PERSON] та вказаними витратами існує прямий причинний зв`язок, що встановлено ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 06 серпня 2021 року у справі № 733/676/21, яка набрала законної сили, а тому обов`язок по відшкодуванню витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення лежить саме на відповідачі. За таких обставин, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, позовні вимоги в заявлених межах є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно п. 6 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved