Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

29.05.2024 року [PERSON] звернувся в суд з позовом, в якому просить постановити рішення про розірвання шлюбу з [PERSON] , який зареєстровано 16.07.2016 року Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 371, та стягувати на його користь з відповідачки аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позовну заяву обґрунтовує тим, що від подружнього життя з відповідачкою у них [INFO] народилась дитина [PERSON] . Спільне життя з відповідачкою не склалось, у них різні погляди на життя та обов`язки. На підставі цього в сім`ї часто відбувались сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Зазначає, що на даний час шлюбні відносини між ними припинились, спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо. Вважає, що примирення, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі та суперечать його інтересам. Крім цього зазначив, що дитина проживає з ним за адресою його реєстрації. Він намагається забезпечувати доньку всім необхідним: одягом, харчуванням, ліками, дозвіллям тощо. Однак дитина підростає, витрати на її забезпечення та виховання збільшуються і стають для нього непосильними. Відповідачка проживає окремо, грошей на утримання дитини не дає, хоча є працездатною та не має інших утриманців. Тому змушений звернутися і суд з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Провадження у справі відкрито ухвалою від 07.06.2024 року за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явився, подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує, просить задовольнити його вимоги. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, подала на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. У відповідності до ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Сторони зареєстрували шлюб 16.07.2016 року у Шевченківському районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 371. Даний факт стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16.07.2016. Від шлюбу у сторін народилась дитина: [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, він з дружиною не підтримує подружніх стосунків, не веде спільного господарства. Їх шлюб існує формально. Можливість примирення позивач категорично заперечує. Дитина проживає разом з позивачем за місцем реєстрації. Відповідачка проживає окремо. Майнового спору та спору про місце проживання дитини між сторонами на даний час немає. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Одним із принципів сімейного права є добровільність шлюбу, що охоплює наявність вільної та цілковитої згоди не лише при реєстрації шлюбу, а й під час перебування у шлюбі і подальшого його розірвання. Тобто ніхто не може бути примушений до перебування у шлюбних відносинах. Враховуючи вищенаведене, бажання обох подружжя розірвати шлюб, позов у цій частині вимог підлягає задоволенню. Щодо вимоги про стягнення аліментів, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні за безпідставністю. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов`язок не залежить від матеріального становища батьків. За нормами ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що місцем реєстрації сторін та їх дитини є [ADDRESS] . У позовній заяві [PERSON] зазначає, що проживає з дитиною за місцем реєстрації, а відповідачка проживає окремо та не приймає участі в утриманні дитини. Однак, у справі відсутні докази для такого висновку. Подаючи заяву про визнання позову, розгляд справи за її відсутності, відповідачка зазначає, що місце проживання дитини визначено з батьком за домовленістю між ними. Повідомляє, що не проживає з чоловіком. Водночас вказує своєю адресою адресу місця реєстрації. Суд вважає, що докази проживання відповідачки окремо від дитини відсутні, як і відсутні докази наявності спору між батьками щодо участі в утриманні дитини. Норма ст.187 СК України передбачає можливість одного з батьків подати за яву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд не приймає визнання відповідачкою позову в частині вимог про стягнення аліментів і в задоволенні цієї вимоги відмовляє.

Outcome: partial