Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-01 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з даною заявою. В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що рішенням Сквирського районного суду Київської області від 31.01.2008 визнано недієздатним [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Біла Церква Київської області, жителя с. Малі Лисовці Сквирського району Київської області, встановлено над ним опіку та призначено опікуна [PERSON] , [INFO] , жительку с. Малі Лисовці Сквирського району Київської області. Рішення Сквирського районного суду Київської області від 31.01.2008 набрало законної сили 11.02.2008. [INFO] опікун [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19.01.2024. За життя ні опікун, ні представник органу опіки та піклування приписи ч. 7 ст. 300 ЦПК України не виконали та не подали до суду клопотання про продовження строку дії рішення суду. Згідно довідки КНП СМР «Сквирська МЦЛ» від 09.02.2023 вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку у лікаря психіатра з 2002 року з приводу Д8.ШF71.0. Із виписки з медичної картки амбулаторного хворого [PERSON] КНП СМР «Сквирська МЦЛ» від 09.02.2024 вбачається, що хворий перебуває під наглядом у психіатричному кабінеті Сквирської МЦЛ з 2002 року з приводу Д8.ШF71.0. Отже стан здоров`я [PERSON] з 2008 року не змінився. Тому заявник звернувся до суду з проханням визнати [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Біла Церква Київської області, жителя с. Малі Лисовці Сквирського району Київської області, недієздатним та встановити над ним опіку. У [PERSON] немає у живих батьків. Його батько [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04.08.2000. Його мати [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14.02.2024. Батько заявника [PERSON] є братом [PERSON] (у дівоцтві [PERSON] ), яка доводилася матір`ю [PERSON] - батьку [PERSON] . Тобто заявник є двоюрідним дядьком [PERSON] . Родинні відносини підтверджуються доказами: повторним свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 06.09.2001; свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 10.02.1956 між [PERSON] та [PERSON] ; свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 28.04.1974, батьками якого є [PERSON] та [PERSON] ; свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 07.04.1965, батьками якої є [PERSON] та [PERSON] ; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження «00043897760 від 05.03.2024, з якого вбачається, що матірю [PERSON] записана [PERSON] . Заявник [PERSON] у змозі бути опікуном [PERSON] , [INFO] . Заявник зареєстрований та проживає у будинку [ADDRESS] , який належить на праві власності йому, [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині кожному, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер відомостей про речове право: 32531375 від 22.07.2019, довідка: 363316990 від 26.01.2024. Заявник має постійне місце роботи, постійні доходи та майно. На обліку у психіатра і нарколога не перебуває, що підтверджено відповідними довідками. До кримінальної відповідальності не притягувався, судимості не має, у розшуку не перебуває. З урахуванням викладеного заявник просить суд: -визнати недієздатним [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Біла Церква Київської області, жителя с. Малі Лисовці Сквирського району Київської області, встановити над ним опіку та призначити опікуном [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , жителя [ADDRESS] . У судове засіданняпредставник заявника [PERSON] адвокат Химчук В.Л. не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність, заяву підтримує та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Сквирської міської ради Кваша І.С. у судовому засіданні не заперечувала проти визнання [PERSON] недієздатним та встановлення на ним опіки; щодо призначення опікуна - залишає на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Матеріалами справи встановлено, що рішенням Сквирського районного суду Київської області від 31.01.2008 визнано недієздатним [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Біла Церква Київської області, жителя с. Малі Лисовці Сквирського району Київської області, встановлено над ним опіку та призначено опікуна [PERSON] , [INFO] , жительку с. Малі Лисовці Сквирського району Київської області (а.с. 15). Рішення Сквирського районного суду Київської області від 31.01.2008 набрало законної сили 11.02.2008. Частинами 4, 5 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, протее можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Згідно довідки МСЕК №246164 від 20.03.2007 [PERSON] визнаний інвалідом ІІ групи з дитинства, довічно (а.с. 20). [INFO] опікун [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19.01.2024 (а.с. 72). Із виписки з медичної картки амбулаторного хворого [PERSON] КНП СМР «Сквирська МЦЛ» від 09.02.2024 вбачається, що хворий перебуває під наглядом у психіатричному кабінеті Сквирської МЦЛ з 2002 року з приводу Д8.ШF71.0. Отже, стан здоров`я [PERSON] з 2008 року не змінився. У [PERSON] немає у живих батьків. Його батько [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 04.08.2000. Його мати [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14.02.2024 (а.с. 16). Батько заявника [PERSON] є братом [PERSON] (у дівоцтві [PERSON] ), яка доводилася матір`ю [PERSON] - батьку [PERSON] . Тобто заявник є двоюрідним дядьком [PERSON] . Родинні відносини підтверджуються доказами: повторним свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 06.09.2001 (а.с. 30); свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 10.02.1956 між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 33); свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 28.04.1974, батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 35); свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 07.04.1965, батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 32); витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження «00043897760 від 05.03.2024, з якого вбачається, що матірю [PERSON] записана [PERSON] (а.с.13-14). Заявник [PERSON] бажає та у змозі бути опікуном [PERSON] , [INFO] . Заявник зареєстрований та проживає у будинку [ADDRESS] , який належить на праві власності йому, [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині кожному, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер відомостей про речове право: 32531375 від 22.07.2019, довідка: 363316990 від 26.01.2024 (а.с. 34, 59-60). Заявник має постійне місце роботи, постійні доходи та майно. На обліку у психіатра і нарколога не перебуває, що підтверджено відповідними довідками. До кримінальної відповідальності не притягувався, судимості не має, у розшуку не перебуває (а.с. 36-58). Як вбачається з висновку судово-психіатричного експерта №250-ц від 05.06.2024 [PERSON] , [INFO] , страждає на хронічний, стійкий психічний розлад - помірну розумову відсталість (F-70.0 за МКХ 10). За своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує встановлення опіки (а.с. 90-91). Відповідно до ч. 1 ст. 39, ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Системний аналіз законодавства України дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод. Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації. Враховуючи, що судом встановлено факт стійкого психічного розладу в [PERSON] , [INFO] , внаслідок якого він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд вважає за необхідне визнати його недієздатним. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Згідно ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. У відповідності до ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Так, главою 2 розділу IV ЦПК України передбачено порядок розгляду судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Згідно з ч. 1, 5-9 статті 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу. Таким чином, аналізуючи докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення йому опікуна, у зв`язку з чим заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати у справах про визнання громадянина недієздатним відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved