Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території, мотивуючи свої вимоги наступним. Заявниця, [PERSON] є онукою [PERSON] , яка [INFO] померла, що підтверджується медичним свідоцтвом, виданим окупаційною владою. У зв`язку з тим, що смерть її бабусі настала на території м. Кам`янка-Дніпровська, яке є тимчасово окупованою, заявниця не має можливості у передбачений законом спосіб зареєструвати факт смерті в органах державної реєстрації, у зв`язку із тим, що наявні документи не відповідають формі, визначеній законом. Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті є рішення суду, просить заяву задовольнити. В судове засідання заявниця не з`явилася, в заяві про встановлення факту смерті просить справу розглянути за її відсутності, заяву просить задовольнити. Представник Заводського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених вимог, суд встановив наступне. Заявниця [PERSON] , [INFO] , є онукою [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER] , копія свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] [NUMBER] , копія свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER] . [INFO] громадянка України [PERSON] , яка народилася [INFO] в селі Химчин Косівського району Івано-Франківської області померла в м. Кам`янка-Дніпровська Василівського району Запорізької області Україна, у віці 71 рік, що підтверджується медичним свідоцтвом про смерть № 37 від 28.02.2023 року (виданим на окупованій території). Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості отримати, відновити втрачені або знищені документи про це. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. За вимогами ч.ч. 3, 4 ст. 49 Цивільного кодексу України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Частиною першою статті 317 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. З урахуванням наданих суду документів, а також, що встановлення факту смерті необхідно заявниці для отримання свідоцтва про смерть Українського зразка, суд, враховуючи вищенаведені положення законодавства, доходить висновку про підтвердження факту смерті громадянки України [PERSON] , яка народилася [INFO] в селі Химчин Косівського району Івано-Франківської області та померла [INFO] в м.Кам`янка-Дніпровська Василівського району Запорізької області Україна, у віці 71 рік. За наведених обставин вимоги заявниці суд вважає обґрунтованими, оскільки надані нею докази достовірно свідчать про смерть [PERSON] у певний час і за певних обставин. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved