Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

До Козелецького районного суду з позовною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно до суду звернулись [PERSON] , [PERSON] до Козелецької селищної ради, Чернігівського району, Чернігівської області. Позов мотивований тим, що [INFO] померла [PERSON] , актовий запис про смерть №10. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить:1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, яке відноситься до категорії робітничого двору, та розташоване за адресою [ADDRESS] а також право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колишнього КСП «Козелецьке», розміром 4,04 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), та розташована на території Козелецької селищної ради, право на яке посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0123006, який виданий Козелецькою РДА та зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів за № 6. Для позивачів у справі, померла [PERSON] є бабусею, матір`ю батька [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , актовий запис про смерть №12. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить:1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, яке відноситься до категорії робітничого двору, та розташоване за адресою [ADDRESS] а також успадковані ним права після смерті його матері [PERSON] . В силу вимог ст. 549 ЦК УРСР, чинного на час відкриття спадщини, спадкові права [PERSON] прийняв як спадкоємець за законом першої черги,син померлої, оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном до виповнення шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, [PERSON] , однак за життя своїх спадкових прав померлої матері не оформив та правовстановлюючий документ не отримав, так як помер, крім того також за життя не отримав правовстановлюючий документ на належну йому частку у домоволодінні на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою [ADDRESS] . В силу вимог ст. 1268 ЦК України, як спадкоємці за законом першої черги, доньки померлого, пропорційно до кількості спадкоємців, кожен на частку, прийняли спадщину ми позивачі у справі [PERSON] та [PERSON] , однак через відсутність правовстановлюючого документу, бо за життя на належну частку бабуся та батько не отримали правовстановлюючий документ та право власності не зареєстрували в органах МБТІ за життя за спадкодавцем, а Сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачений, тому позивачі не мають можливості оформити спадкові права у нотаріальному порядку і за таких обставин змушені звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання. Крім перешкоди оформити спадкові права у нотаріальному порядку через відсутність правовстановлюючого, є перешкода і в тому, що позивачі, не можуть підтвердити факт проживання з батьком на час його смерті, тобто час відкриття спадщини, оскільки батько [PERSON] проживаючи останні роки тривалий час реєстрації місця проживання не мав, однак фактично він проживав у належному йому та матері будинку за адресою [ADDRESS] , спільно з позивачками, його доньками. Позивачі в судове засідання не з`явились, надавши до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав: [INFO] померла [PERSON] , актовий запис про смерть №10. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить:1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, яке відноситься до категорії робітничого двору, та розташоване за адресою [ADDRESS] а також право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колишнього КСП «Козелецьке», розміром 4,04 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), та розташована на території Козелецької селищної ради, право на яке посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0123006, який виданий Козелецькою РДА та зареєстровано у Книзі реєстрації сертифікатів за № 6. Для позивачів у справі, померла [PERSON] є бабусею, матір`ю батька [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , актовий запис про смерть №12. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить:1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, яке відноситься до категорії робітничого двору, та розташоване за адресою [ADDRESS] а також успадковані ним права після смерті його матері [PERSON] . В силу вимог ст. 549 ЦК УРСР, чинного на час відкриття спадщини, спадкові права [PERSON] прийняв як спадкоємець за законом першої черги,син померлої, оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном до виповнення шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, [PERSON] , однак за життя своїх спадкових прав померлої матері не оформив та правовстановлюючий документ не отримав, так як помер, крім того також за життя не отримав правовстановлюючий документ на належну йому частку у домоволодінні на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою [ADDRESS] . В силу вимог ст. 1268 ЦК України, як спадкоємці за законом першої черги, доньки померлого, пропорційно до кількості спадкоємців, кожен на частку, прийняли спадщину ми позивачі у справі [PERSON] та [PERSON] , однак через відсутність правовстановлюючого документу, бо за життя на належну частку бабуся та батько не отримали правовстановлюючий документ та право власності не зареєстрували в органах МБТІ за життя за спадкодавцем, а Сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачений, тому позивачі не мають можливості оформити спадкові права у нотаріальному порядку і за таких обставин змушені звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання. Доказом відсутності реєстрації в органах МБТІ- довідка КП «Ніжинське МБТІ», доказом відсутності Сертифікату на право на земельну частку(пай) є довідка зі столу знахідок. Не маючи можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину подати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу через його відсутність та втрату, ми позивачі, змушені звернутись до суду для захисту свого права шляхом його визнання. Крім перешкоди оформити спадкові права у нотаріальному порядку через відсутність правовстановлюючого, є перешкода і в тому, що позивачі, не можуть підтвердити факт проживання з батьком на час його смерті, тобто час відкриття спадщини, оскільки батько [PERSON] проживаючи останні роки тривалий час реєстрації місця проживання не мав, однак фактично він проживав у належному йому та матері будинку за адресою [ADDRESS] , спільно з позивачками, його доньками. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав з спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Згідно п. 23 вищевказаної постанови Пленуму ВСУ, визначено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами,спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки даний факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, безпосередньо на час смерті [INFO] [PERSON] спільно з доньками [PERSON] та [PERSON] , позивачам необхідно з метою оформлення спадкових прав у судовому порядку на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а також на право на земельну частку (пай), і іншим способом ніж звернутися до суду з вимогою визнання права власності на спадкове майно, захисту свого права шляхом його визнання позивачі не мають можливості. Заявлені вимоги є взаємопов`язаними і та за правилами виключної підсудності мають розглядатися за місцем знаходження нерухомого майна. Доказом обставин, викладених у заяві є і той факт, що у свідоцтві про смерть місце смерті [PERSON] зазначено як село Омелянів, крім того довідка з місця проживання, що підтверджує факт проживання на час смерті за адресою [ADDRESS] , де зареєстровано місце проживання його доньок, позивачів у справі. Даний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] відноситься до категорії службових дворів До складу даного службового двору станом на 15.04.1991 року входила померла [PERSON] та [PERSON] , тому кожен має право на дане домоволодіння, пропорційно до позовних вимог, кожен на частку. Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами збудовані протягом 1964 року. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (далі - Вказівки № 112/5), а згодом - аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26, та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (далі - Вказівки № 69). Згідно зі змістом Вказівок № 112/5 і № 69 суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, належали до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади. Відповідно до абзацу 2 пункту 20 Вказівок № 112/5 виключенням із загального порядку були лише господарства, в яких проживали працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять голови господарства, відносилися до господарств колгоспників. Беззаперечною є обставина, що спадкодавець [PERSON] та [PERSON] були учасниками двору робітника двору, котрі не втратили право на частку у його майні. Вказаний доказ є належним, він містить інформацію щодо предмету доказування належного спадкового права на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, як предмет доказування в даній справі є право на спадкування, позивачам у справі, що підтверджується довідкою з місця проживання, інших спадкоємців , які прийняли спадщину не має, а спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині не має. Позивачі у справі, [PERSON] та [PERSON] є єдиними спадкоємцями за законом на дану спадщину після смерті батька [PERSON] , пропорційно до кількості спадкоємців, кожен на частку, інших спадкоємців не має, спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині не має, що підтверджується довідками з місця проживання. Підстава звернення до суду за захистом права - захист права шляхом його визнання в зв`язку з неможливістю надати оригінал правовстановлюючого документу для оформлення спадкових прав відповідно пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5. Лист роз`яснення нотаріуса. Згідно ст. 25 ч. 4 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки ,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі вище зазначеного та у відповідності до ст. ст. 25, 1216-1218, 1223, 1266, 1268 ЦК України

Outcome: approved