Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ. ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 42\~909 грн. 30 коп., інфляційні витрати в розмірі 4\~376 грн. 76 коп., 3% річних в розмірі 2\~027 грн. 91 коп., а також судовий збір та витрати на правову допомогу. Обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 17.01.2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний договір № 5393150 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», затверджених наказом № 19-ОД від 05.01.2022 року та розміщених на їх сайті: https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно з умовами кредитного договору [PERSON] отримала грошові кошти у розмірі 15\~000,00 грн., зі сплатою стандартної процентної ставки 1,90 % на день, строком на 20 днів до 06.02.2022 року включно. При цьому умовами кредитного договору визначено, що строк повернення кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених в Розділі 4 цього Договору. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. 06.02.2022 року відповідач [PERSON] здійснила оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 1\~155,00 грн., з яких: 855,00 грн. оплата процентів, 300,00 грн. оплата тіла кредиту. В зв`язку з чим, відповідно до п. 1.4 та п. 4.2 кредитного договору відбулося продовження строку кредиту ще на 20 днів (до 26.02.2022 року) з стандартною процентною ставкою 1,90% в день. 26.02.2022 року відповідач [PERSON] свої зобов`язання щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала та не уклала угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, у зв`язку з чим, відповідно до п. 4.3 кредитного договору, такий було автопролонговано, а строк користування кредитом продовжено на 90 календарних днів. В подальшому відповідач будь-яких платежів за договором не здійснювала. 29.05.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено Договір факторингу № 29-05/2023-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» право грошової вимоги за кредитним договором № 5349610 від 08.01.2022 року. Про відступлення права грошової вимоги відповідачу було повідомлено шляхом направлення повідомлення на електронну пошту останнього, яку він зазначив при укладенні кредитного договору. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором у встановленому договором порядку та строки, станом на дату звернення до суду відповідач має заборгованість в розмірі 42\~909 грн. 30 коп., яка складається з: 14\~700,00 грн. тіло кредиту, 28\~209 грн. 30 коп. нараховані проценти. Крім того, зазначив, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Загалом інфляційні втрати склали 4 376 грн. 76 коп., та 3% річних \~2\~027 грн. 91 коп. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості в розмірі 42\~909 грн. 30 коп., інфляційних втрат\~ в розмірі 4 376 грн. 76 коп., 3% річних в розмірі 2\~027 грн. 91 коп., а також судові витрати, з яких: 2 422 грн. 40 коп. судовий збір та 10 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.05.2024 року відкрито провадження по справі, ухвалено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, учасникам справи встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, надав заяву, в якій просить дану цивільну справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , зареєстрованим постійним місцем проживання якої є тимчасово окупована територія Запорізької області, Мелітопольський район, с. Вознесенка, повідомлена про розгляд справи шляхом подачі оголошення на офіційному сайті «Судова влада». Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач відзив на позов не подала, суд вважає за можливе постановити по справі судове рішення на підставі письмових доказів, які наявні у справі. Ухвалою суду від 25.07.2024 року зазначений позов вирішено розглянути заочно на підставі наявних у справі доказі Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 17.01.2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний договір № 5393150 про надання споживчого кредиту, згідно з яким відповідач отримала кредит в розмірі 15 000,00 грн. строком 20 днів (до 06.02.2022 року) та зобов`язалася повернути кошти кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Дата повернення кредиту (06.02.2022 року) вказується в Графіку платежів, що є Додатком № 1 до цього Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору (п. 1.4. кредитного договору). Згідно з умовами кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,90% в день (35610,29% річних) та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3 договору (п. 1.5.1 кредитного договору). Відповідно до п. 1.5.2 кредитного договору знижена процентна ставка 0,285% в день (175,02% річних) застосовується якщо Споживач в межах строку, визначеного в п. 1.4 Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою Споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк, Споживач як учасник Програми лояльності отримує від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, у зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до дати фактичного повернення кредиту (до дати пролонгації включно), але в будь-якому випадку не більше ніж за період строку кредиту, зазначеного в п. 1.4 Договору, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Згідно з п. 10.2 кредитного договору договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання Споживачем зобов`язань за ним. Отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів в сумі 15\~000,00 грн. на платіжну карту [NUMBER] (рахунок позичальника згідно з п. 2.1 кредитного договору) підтверджується довідкою ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» № 2786 від 05.06.2023 року про перерахування коштів, що свідчить про виконання ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» взятих на себе за кредитним договором зобов`язань. 06.02.2022 року відповідач [PERSON] здійснила оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 1\~155,00 грн., з яких: 855,00 грн. оплата процентів, 300,00 грн. оплата тіла кредиту. В зв`язку з чим, відповідно до п. 1.4 та п. 4.2 кредитного договору відбулося продовження строку кредиту ще на 20 днів (до 26.02.2022 року) з стандартною процентною ставкою 1,90% в день. У зв`язку з введенням воєнного стану та з метою врегулювання кредитних правовідносин з клієнтами, а також зменшення їх фінансового навантаження, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було прийнято рішення про призупинення нарахування процентів та надання кредитних канікул за користування кредитними коштами в період з 25.02.2022 року по 30.04.2022 року за всіма кредитними договорами. У період з 01.05.2022 року по 24.09.2022 року було здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою. Проте, 15.06.2022 року за ініціативою ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» в індивідуальному порядку було здійснено списання всіх нарахованих відсотків у сумі 12\~568 грн. 50 коп. та надання можливості виконання боргових зобов`язань строком до 26.06.2022 року. Однак наданою можливістю споживач не скористався. 26.06.2022 року відповідач [PERSON] свої зобов`язання щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала, та не уклала угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, в зв`язку з чим, у зв`язку з чим, відповідно до п. 4.3 кредитного договору, такий було автопролонговано, а строк користування кредитом продовжено на 90 календарних днів. Надалі відповідач [PERSON] оплати за кредитним договором не здійснювала. 29.05.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу № 29-05/2023-Ф, відповідно до умов якого останнє набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 5393150 від 17.01.2022 року. 29.05.2023 року ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» повідомило відповідача про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором електронним листом на електронну пошту відповідача, яка зазначена ним у договорі про надання споживчого кредиту. Згідно з п. 1.2 Договору Факторингу права Вимоги щодо конкретного боржника переходять до Фактора (Позивача) з моменту підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників, після чого Фактор (Позивач) стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно його заборгованості. Згідно з п. 1.2 вказаного договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 29-05/2023-Ф від 29.05.2023 року, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло права грошової вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 5393150 в сумі 42\~909 грн. 30 коп., яка складається з: 14 700,00 грн. тіло кредиту, 28\~209 грн. 30 коп. нараховані проценти. ІV. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 623 ЦК України визначено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному у ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним у ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому у ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому у ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно зі ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений Порядок укладення електронного договору. Зокрема, відповідно до ч. 3 цієї статті, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Частиною шостою цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. На підставі абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються у договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 1084 ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Якщо відступлення права грошової вимоги факторові здійснюється з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором, фактор зобов`язаний надати клієнтові звіт і передати суму, що перевищує суму боргу клієнта, який забезпечений відступленням права грошової вимоги, якщо інше не встановлено договором факторингу. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано відомостей, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Отже, оскільки відповідач порушив зобов`язання, встановлені кредитним договором, докази своєчасної та повної оплати заборгованості за цим Договором в матеріалах справи відсутні, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення суми заборгованості за цим Договором у розмірі 42\~909 грн. 30 коп. Крім того, оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, представник позивача просив стягнути з відповідача також 3% річних. Розрахунок здійснюється за наступною формулою: І = ((si * s): 100) - s, де І сума інфляційних втрат; Si індекс інфляції за певний період; s сума заборгованості; 100 переведення відсотків. 1. за жовтень 2022 р. = ((102,5 *42909,3):100) 42909,3 = 1072,73грн.; 2. за листопад 2022 р. = ((100,7 *42909,3):100) 42909,3 = 300,37грн.; 3. за грудень 2022 р. = ((100,7 *42909,3):100) 42909,3 = 300,37 грн.; 4. за 2023 р. = ((105,1*42909,3):100) 42909,3 = 2188,37 грн.; 5. за січень 2024 р. = ((100,4 *42909,3):100) 42909,3 = 171,64 грн.; 6. за лютий 2024 р. = ((100,3*42909,3):100) 42909,3 = 128,73 грн.; 7 за березень 2024 р. =100,5*42909,3):100) 42909,3 =214,55 грн. Загалом інфляційні втрати склали 4\~376 грн. 76 коп. Розрахунок 3-х % річних здійснюється за наступною формулою: С* 3: 100: 365 * Дн., де С сума основного боргу; 3 3% річних; 100 переведення відсотків; 365 кількість днів у році; Дн. - кількість днів прострочення (з 25.09.2022 по 22.04.2024 = 575 календарних дні). (42909,3 грн.*3):100:365*535 = 2 027 грн. 91 коп. Загалом 3% річних склали 2\~027 грн. 91 коп. Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» задоволено, відповідно до вимог ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені позивачем витрати на сплату судового збору в розмірі 2\~422 грн. 40 коп. та кошти на відшкодування його витрат по наданню правничої допомоги, в сумі 10\~000,00 грн.

Outcome: approved