Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

17.04.2024 р. позивач [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м.Львова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що між нею та відповідачем [PERSON] 04 березня 2022 року було укладено шлюб, який зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про що складено актовий запис № 307. Від шлюбу в сторін народився син- [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що після народження дитини, більше року тому між ними почали виникати конфлікти та непорозуміння, підставою яких була егоїстична поведінка відповідача щодо позивача. Позивач неодноразово просила відповідача змінити ставлення до сімейних обов`язків та сім`ї, однак безрезультатно. Вони почали втрачати один до одного почуття любові, взаєморозуміння та поваги, що призвело до того, що більше року сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише документально. Наголошує, що сім`я розпалася остаточно, примирення, подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, просить шлюб розірвати. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 17.04.2024 року справу номер 466/4179/24 передано до розгляду судді Донченко Ю.В. Ухвалою судді від 14.05.2024 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснити за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позові, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 04 березня 2022 року, який зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про що складено актовий запис № 307, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 04 березня 2022 року (а.с.8). Від шлюбу в [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.01.2023 року (а.с.9). Шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем припинені, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки між ними, шлюб носить формальний характер. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення для справи. Оскільки, судом встановлено, що між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, шлюб існує формально, тому його слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи при пред`явленні позову до суду позивачем сплачено судовий збір у відповідності до п.п.3 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в сумі 1211,20 грн. В силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача підлягає розмір судових витрат, сплачених позивачем при зверненні з заявою до суду.

Outcome: approved