Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Позовні вимоги мотивовані тим, що її батьки [PERSON] та [PERSON] з 04.08.1996 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Шлюб між ними було розірвано згідно актового запису №9, зробленого Уманським міськрайонним відділом ДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 15 лютого 2012 року, про що видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Від даного шлюбу у них народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . Згідно виконавчого листа №2-805, виданого 22.07.2008 року Замостянським районним судом м. Вінниці з відповідача на користь [PERSON] стягувалися аліменти на утримання позивача в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття. З досягненням позивачкою повноліття відповідач припинив виплачувати аліменти. На даний час позивач є студентом 1 курсу денної форми навчання Донецького національного університету ім. В. Стуса, спеціальність «035 Філологія» (035.10 прикладна лінгвістика факультету філології, психології та іноземних мов), навчання платне за кошти фізичних осіб, термін навчання по 30.06.2027 року. В зв`язку з навчанням позивач потребує матеріальної допомоги з боку батька. Відповідач працездатний та має змогу надавати певну матеріальну допомогу на її утримання. За вказаних обставин позивач звернулася в суд з даним позовом. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] надала на адресу суду заяву, у відповідності до якої уточнила свої позовні вимоги, а саме просить стягувати аліменти в розмірі 2500 грн. Крім того, просить розглянути справу у її відсутність, уточнені вимоги позовної заяви підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіслав відзив на позовну заяву у відповідності до якого згідний сплачувати 2500 грн. щомісячно. Просить справу розглянути у його відсутність. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити з таких підстав. Так, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що батьки позивачки, [PERSON] та [PERSON] з 04.08.1996 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Шлюб між ними було розірвано згідно актового запису №9, зробленого Уманським міськрайонним відділом ДРАЦС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 15 лютого 2012 року, про що видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Від даного шлюбу у них народилася дочка - [PERSON] , [INFO] . Згідно виконавчого листа №2-805, виданого 22.07.2008 року Замостянським районним судом м. Вінниці з відповідача на користь [PERSON] стягувалися аліменти на утримання позивача в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття. З досягненням позивачкою повноліття відповідач припинив виплачувати аліменти. На даний час позивач є студентом 1 курсу денної форми навчання Донецького національного університету ім. В. Стуса, спеціальність «035 Філологія» (035.10 прикладна лінгвістика факультету філології, психології та іноземних мов), навчання платне за кошти фізичних осіб, термін навчання по 30.06.2027 року. В зв`язку з знаходженням на навчанні позивачка потребує матеріальної допомоги і з боку батька. Навчаючись на денній формі навчання остання не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Кошти потрібні на переїзд з м. Калинівка до м. Вінниця, для придбання підручників, зошитів, методичних посібників, папок, роздрукування ксерокопій, курсових, для обідів в їдальні, а також для придбання необхідного одягу, взуття, предметів особистої гігієни, продуктів харчування. На даний час мати позивачки [PERSON] працює продавцем в магазині «Економ» в м. Калинівка. З отриманих коштів самостійно сплачує комунальні послуги, інші потреби необхідні для нормального життя. Даної суми не вистачає щоб самостійно утримувати себе та позивачку. Частиною 2 ст. 141 СК України передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки в твердій грошовій сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви, а саме з 14 травня 2024 року і до закінчення нею навчання у Донецькому національному університеті імені Василя Стуса, але не довше ніж до досягнення 23 років. Крім того, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved