Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

У квітні 2024 року[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Южненської міської ради Одеської області, про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовано тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 15.01.2019 року відповідно до рішення Южного міського суду Одеської області. В шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею. Вказує, що ще під час спільного проживання відповідач не виявляв жодної ініціативи щодо участі у вихованні сина, не цікавився його життям. Южним міським судом Одеської області винесено судовий наказ по справі №519/326/18 про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , який перебуває на виконанні в державній виконавчій службі та не виконується вже довгий проміжок часу. На даний час вихованням сина займається сама. Відповідач з сином не бачиться, не виявляє жодної ініціативи щодо участі у його вихованні та матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Дитина батька не знає та не має до нього ніяких почуттів. У зв`язку з викладеним позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 11.04.2024 року відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження. Залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Орган опіки та піклування Южненської міської ради Одеської області, яку зобов`язано виконати вимоги ч.5 ст.19 СК України щодо надання до суду письмового висновку щодо розв`язання спору з питання щодо позбавлення батьківських прав (а.с.25-27). Ухвалою суду від 21.05.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.48-49). Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, пояснила, що востаннє відповідач бачив спільного сина, коли останньому було два місяця. Представник третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Органу опіки та піклування Южненської міської ради Одеської області та служби у справах дітей Южненської міської ради Одеської області Тарасова Л.С. позов підтримала, пояснивши, що батько свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Відповідач в судові засідання призначені на 18.06.2024 року, 23.07.2024 року повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду повернулись конверти з відмітками установи поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 63, 78). Своїм правом надати відзив на позовну заяву відповідач не скористався та не повідомив суд про причини неявки в судові засідання. Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до ст.55 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі - Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу. Однак з гарантій ст.6 Конвенції випливає як право позивача на розгляд справи у розумний строк, так і право відповідача знати про судове провадження проти нього. Зважаючи на те, що відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи (за зареєстрованим місцем проживання), незалежно від того чи отримав відповідач адресовану йому кореспонденцію, суд вважає, що гарантії ст.6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Отже з огляду на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, за відсутності заперечень позивача суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Южного міського суду Одеської області від 15.01.2019 року по справі №519/670/18, яке набрало законної сили 15.02.2019 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Южненським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області 06.08.2016 року, актовий запис №117, після розірвання шлюбу прізвище дружини відновлено на дошлюбне « [PERSON] », що підтверджується копією вказаного рішення (а.с.7). Під час перебування у шлюбі у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21.07.2017 року (а.с.6). З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за період з 17.04.2018 року по 20.03.2024 року встановлено, що на примусовому виконанні у Бобринецькому відділі державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебуває судовий наказ №519/326/18 від 15.05.2018 року, виданий Южним міським судом Одеської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів, щомісячно, починаючи з 17.04.2018 року у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним повноліття. Заборгованість по аліментах боржника [PERSON] станом на 20.03.2024 року становить 67385 грн. 40 коп. (а.с.17-21). Під час розгляду справи встановлено, що дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що стверджується копією довідки від 22.03.2024 року (а.с.11). Як встановлено з довідок Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП ВОРЛД ТІС ПІВДЕННИЙ» позивач працює у товаристві на посаді змінного техніка групи обліку контейнерних вантажів та її дохід за період з 01.03.2023 року по 29.02.2024 року склав 103490 грн. 92 коп. (а.с.13, 14). За місцем роботи позивач характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДП ВОРЛД ТІС ПІВДЕННИЙ» від 22.03.2024 року (а.с.12). Позивачу на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.02.2022 року за реєстровим №90 (а.с.8) та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №299149462 від 11.02.2022 року (а.с.10). Виходячи із копії характеристики Сичавського комунального закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Барвінок» Южненської міської ради Одеського району Одеської області, [PERSON] , [INFO] , відвідував ЗДО «Барвінок» з 07.05.2021 року по 31.08.2023 року. Батько [PERSON] під час перебування дитини в закладі дошкільної освіти не був присутнім на святкових заходах, батьківських зборах, не підтримував зв`язок з вихователями. За увесь час відвідування хлопчиком дошкільного закладу, жодного разу батька не бачили (а.с.15). Виходячи із копії характеристики комунального опорного закладу загальної середньої освіти ліцей №2 Южненської міської ради Одеського району Одеської області, батько [PERSON] не бере участі у навчанні та вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , контакту зі школою не підтримує, успішністю дитини не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує (а.с.16). Згідно з висновком комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Южненської міської ради Одеського району Одеської області від 30.04.2024 року №562/22-06-02, затвердженого рішенням виконавчого комітету Южненської міської ради Одеського району Одеської області від 01.05.2024 року №1634, комісія з питань захисту прав дитини враховуючи, що [PERSON] належним чином не виконує батьківські обов`язки щодо виховання та утримання своєї дитини, передбачених ст.150 СК України, вихованням дитини не займається, не цікавиться її здоров`ям, не бере участі у розвитку дитини, як особистості, вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У висновку зазначено, що дитина проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . У помешканні створені належні житлово-побутові умови для розвитку і виховання дитини. Вихованням, утриманням та лікуванням дитини займається мати, яка створила всі необхідні умови для розвитку дитини (а.с.44-45). З наданих суду пояснень малолітнього [PERSON] встановлено, що проживає з мамою та дідом, якого називає батьком. Біологічного батька не знає. Частиною 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). Виходячи з положень ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. В силу п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. п. 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Отже з досліджених доказів судом встановлено, що відповідач вихованням та матеріальним утриманням сина не займається, аліменти на його утримання не сплачує, внаслідок чого виникла заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 67385 грн. 40 коп., не спілкується з дитиною, не цікавиться станом її здоров`я, фізичним, моральним та духовним розвитком, фактично усунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, хоча перешкод йому ніхто не чинив. Вихованням та утриманням дитини займається позивач. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками та інтересами дитини. При цьому, суд враховує, що відповідач не скористався своїм правом направити до суду відзив на позовну заяву з викладенням заперечень проти неї, доказів на спростування наведених позивачем обставин не надав. Суд приходить до переконання, що змінити поведінку [PERSON] по відношенню до його сина без позбавлення його батьківських прав неможливо. Таким чином, оскільки факт ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини [PERSON] та захисту її прав і інтересів знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи, враховуючи ту обставину, що дитина не знає біологічного батька, та виходячи із найкращих інтересів дитини, суд приходить до висновку, що є підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved