Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. Позивач, Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа державний реєстратор Зміївської міської ради Калініна Л.М., приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Луценко В.С. про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та скасування рішення про державну реєстрацію права власності. Аргументи учасників справи. У поданій заяві представник позивача вимоги позову підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Відповідачі та їх представник у судове засідання не прибули, про день та час слухання справи повідомлялись своєчасно та належним чином, систематично зверталися із заявами про відкладення судового розгляду. Правом участі у судовому розгляді справи в реживі відеоконференції не скористалися. Треті особи у судове засідання не прибули, про день та час слухання справи повідомлялись своєчасно та належним чином. За наведених вище оставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та третіх осіб у справі. Рух справи. У провадженні судді Київського районного суду м. Харкова Шаренко С.Л. перебувала цивільна справа за позовом Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа державний реєстратор Зміївської міської ради Калініна Л.М., приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Луценко В.С. про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та скасування рішення про державну реєстрацію права власності. За результатами розгляду 10.10.2022 постановлено ухвалу, якою позовна заява Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради з підстав, установлених ст. 257 ЦПК Україн, залишена без розгляду. Постановою Харківського апеляційного суду від 16.05.2023 задовлена апеляційна скарга Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, ухвала Київського районного суду м. Харкова від 10.10.2022 скасована, справа направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказану цивільну справу передано для розгляду цьому складу суду. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 30.05.2023 вказану справу прийнято до провадження, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Постановою Верховного Суду від 27.02.2024 касаційна скарга [PERSON] , [PERSON] , в інтересах яких діє адвокат Устименко І.А., залишена без задоволення, постанова Харківського апеляційного суду від 16.05.2023 залишена без змін. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 06.09.2023 закрито підготовче провадження у цивільній справі, призначено цивільну справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради (далідалі - Інспекція) на підставі листа Адміністрації Київського району Харківської міської ради від 17.04.2018 № 1217/0/179-18 (вх. № 5664/0/39-18 від 17.04.2018) щодо проведення підготовчих робіт для будівництва гаражу (демонтаж старої будівлі, виймання грунта, порушення благоустрою) відповідно до Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (далі - Порядок), згідно направлення Інспекції для проведення позапланового заходу від 24.04.2018 № 377-Н здійснено вихід на об`єкт: «Об`єкт будівництва по [ADDRESS] ». Під час виходу на об`єкт 27.04.2018, відповідно до Порядку з представниками Адміністрації Київського району Харківської міської ради, візуальним оглядом встановлено, що біля житлового будинку [ADDRESS] , (зі східної сторони) (фактична адреса: [ADDRESS] ) виконані будівельні роботи з будівництва нежитлової будівлі орієнтовними розмірами 9x5 м, (фундамент монолітна залізобетонна плита, стіни з силікатної цегли, покрівля з металевого профнастилу). Суб`єкт містобудування, що має відношення до зазначеного об`єкта, з відповідними підтверджуючими документами, був відсутній. 14.05.2018 під час позапланової перевірки Інспекцією на об`єкті: «Об`єкт будівництва по [ADDRESS] » представлено договори купівлі - продажу нерухомого майна від 01.03.2018, зареєстровані в реєстрі за № 751 та № 755, відповідно до якого, [PERSON] та [PERSON] прийняли у власність по 1/2 частині у праві власності на гараж № [NUMBER] площею 19,3 м. кв. по [ADDRESS] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (далі - Державний реєстр) 01.03.2018 право власності на гараж [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкту 1465190563101), загальною площею 19.3 м.кв. зареєстровано приватним нотаріусом ХМНО Луценко В.С. на підставі договорів купівлі-продажу від 01.03.2018 № 755 та № 751 по 1/2 за [PERSON] та [PERSON] . За виконання будівельних робіт з будівництва (реконструкції) нежитлової одноповерхової цегляної будівлі по [ADDRESS] (клас наслідків (відповідальності) СС1) без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що є порушенням п. 1 ч. 1 ст. 34. ч. 1, 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; абз. 2 п. 5. п. 13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466, ч. 1, ст.ст. 9, 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності та надано приписи від 14.05.2018 про зупинення виконання будівельних робіт та усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності терміном до 14.07.2018. Позапланова перевірка та її результати у судовому порядку не оскаржувались. Оскільки співвласник будівлі [PERSON] під час проведення перевірки був відсутній, Інспекцією направлено лист щодо необхідності прибуття для розгляду питання виконання будівельних робіт. У той\~же час,\~згідно інформації\~з Державного\~реєстру від\~04.05.2018\~за [PERSON] \~та [PERSON] \~зареєстровано право\~власності на\~нежитлову будівлю\~літ.\~«Д-1»\~по [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта 1549040063101) загальною площею 31.5 кв.м. При цьому, право власності на гараж № [NUMBER] зареєстроване 01.03.2018, у зв`язку із перенесенням до новостворених об`єктів нерухомого майна. Відповідно до Державного Реєстру дата, час державної реєстрації: 04.05.2018 11:45:59, державний реєстратор: [PERSON] . Змїївська міська рада. Харківська обл; підстава виникнення права власності: технічний висновок, (серія та номер: б/н. виданий 25.04.2018, видавник: ТОВ «Харківська служба - бюро технічної інвентаризації»), технічний паспорт (серія та номер: б/н. виданий 25.04.2018, видавник: ФОП [PERSON] ). Тобто, на підставі технічного висновку та технічного паспорту об`єкт змінено з гаражу № [NUMBER] на нежитлову будівлю літ. «Д-1» зі збільшенням площі об`єкту більш ніж у півтора рази. В єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів Державної архітектурно-будівельної інспекції України, розміщеному на офіційному сайті Держархбудінспекції України, відсутня інформація про дозвільні документи щодо нежитлової будівлі літ. «Д-1» по [ADDRESS] . Оскільки нежитлова \~ \~ \~ \~будівля літ. «Д-1» по [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта 1549040063101) реконструйована з гаражу [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкту 1465190563101) зміною його геометричних розмірів, а саме: зі збільшенням загальної площі з 19,3 до 31,5 кв.м. без отримання документів, що дають право виконувати будівельні роботи, такий об`єкт нерухомого майна вважається об`єктом самочинного будівництва. Згідно з Державного Реєстру нежитлова будівля літ. «Д-1» загальною площею 31.5 кв.м. по [ADDRESS] відчужена на підставі договорів купівлі - продажу від 24.05.2018 № 1922 та № 1988 фізичним особам [PERSON] та [PERSON] по 1/2 кожному. Відчуження зазначеної нежитлової будівлі мало місце після видачі Інспекцією [PERSON] обов`язкового до виконання припису, за яким остання зобов`язана у строк до 14.07.2018 усунути допущене порушення вимог містобудівного законодавства. Тобто, внаслідок прийняття оспорюваного рішення Державним реєстратором Федоренко О.Д. та [PERSON] набули право власності на зазначений об`єкт самочинного будівництва та в подальшому здійснили його відчуження [PERSON] та [PERSON] . Більше того, [PERSON] та [PERSON] здійснено реконструкцію нежитлової будівлі літ. «Д-1» загальною площею 31,5 кв. м.... яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] з гаражу № № [NUMBER] зі збільшенням загальної площі з 19.3 кв.м. до 31,5 кв.м. Для державної реєстрації права власності на такий об`єкт відповідно до п. 44 Порядку № 1127, зокрема, подається: - документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. Проте, підставою для реєстрації об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером 1549040063101 в Державному реєстрі вказано технічний висновок ТОВ «Харківська служба - бюро технічної інвентаризації» б/н від 25.04.2018 та технічний паспорт (серія та номер: б/н виданий 25.04.2018, видавник: ФОП [PERSON] . Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру № 131418526 від 19.07.2018 право власності на вищезазначений об`єкт нерухомого майна зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі продажу, серія та номер 1922, виданому 24.05.2018, ПН ХМНО [PERSON] . Скасування рішення державного реєстратора Калініної Л.М. від 10.05.2018 індексний номер 41017491) є підставою для визнання договорів купівлі продажу № 1922 від 24.05.2018 та № 1988 від 24.05.2018 недійсними. Окрім цього, відчуження новоствореного об`єкту нерухомого майна у той час, коли його співвласнику [PERSON] надано припис, про усунення порушень вимог містобудівного законодавства, здійснено з метою уникнення відповідальності у сфері містобудівної діяльності та подальшої легалізації об`єкта самочинного будівництва. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. За приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. \~Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. \~Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 7 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування. Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист. Гарантоване ст.\~55\~Конституції України\~й конкретизоване\~в законах\~України право\~на судовий\~захист передбачає\~можливість звернення\~до суду\~за захистом\~порушеного права,\~але вимагає,\~щоб твердження\~про порушення\~прав було\~обґрунтованим.\~Обов`язковою\~умовою надання\~правового захисту судом є наявність відповідного порушення прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення (висновок у постанові Верховного Суду України від 15.11.2016 у справі № 800/301/16). Відповідно до статей 76, 77 ЦПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до статті 129 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл. селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл. селищ,' міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл. селищ, міст. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать повноваження у галузі будівництва, а саме: надання відповідно до закону містобудівних умов і обмежень забудови земельних ділянок, надання (отримання, реєстрація) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів у випадках та відповідно до вимог, встановлених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», здійснення в установленому порядку державного контролю за дотримання?: законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій: зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об`єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється, зокрема, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування. Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради у відповідності до пунктів 1.1. 3.3. Положення про Інспекцію, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 20.11.2015 № 7/15 (далі - Положення про Інспекцію), є самостійним виконавчим органом, який утворюється Харківською міською радою та діє на правах відділу, та здійснює держаний архітектурно-будівельний контроль за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, проектної документації щодо об`єктів, розташованих у межах міста Харкова. Згідно із Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Положенням про Інспекцію, метою Інспекції є забезпечення додержання на території міста Харкова містобудівного законодавства України та запобігання його порушенням, основними завданнями Інспекції є здійснення відповідно до закону державного архітектурно-будівельного контролю, виконання дозвільних та реєстраційних функцій. Так, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради приймає в експлуатацію закінчені будівництвом об`єкти (видає сертифікати, реєструє декларації про готовність об`єкта до експлуатації та повертає такі декларації на доопрацювання для усунення виявлених недоліків). Прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва здійснюється уповноваженими органами з у порядку встановленому Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461. Згідно зі ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється. Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю є єдиним органом державної влади уповноваженим на встановлення факту готовності об`єкту до експлуатації та на прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єкти. Відповідно до п. 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних: розроблення проектної документації; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; реєстрація права власності на об`єкт містобудування. Тобто, з наведених норм вбачається, що реєстрація права власності на об`єкт містобудування є одним з етапів будівництва об`єктів містобудування, контроль за дотриманням якого діючим законодавством покладено на Державну архітектурно-будівельну інспекцію України та її територіальні органи. Згідно з ст. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» одним з основних принципів місцевого самоврядування є судовий захист прав місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування. Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контрою Харківської міської ради, як суб`єкт владних повноважень на виконання владних управлінських функцій зі здійснення архітектурно-будівельного контролю, звернулася до суду у зв язку із порушенням вимог законодавства щодо реєстрації права власності на об`єкт містобудування, що є одним з етапів будівництва об`єктів містобудування та незаконності подальшого відчуження самовільно реконструйованого об`єкта. Відповідно до ДБНА2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» реконструкція - це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкта будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Частиною 1 статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» передбачено, що будівництво - це нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Стаття 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачає, що замовник має право виконувати будівельні роботи (реконструкцію) після повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) та об`єктів, будівництво яких здійснювалось на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Відповідно до ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно з положеннями ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1952-1V), державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ст. 2 Закону № 1952-1V державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 1952-1V обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно. Згідно зч. 1 ст. 15 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: (1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; (2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; (3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; (4) внесення записів до Державного реєстру прав; (5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження. Згідно з ч. 4 ст. 15 Закону № 1952-1V державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Окрім того. п. 40 Порядку № 1127 визначено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону № 1952-1V та цим Порядком. Проте, стаття 27 Закону № 1952-1V та Порядок № 1127 не містить такого правовстановлюючого документу як технічний висновок. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Враховуючи той факт, що на час звернення до державного реєстратора об`єкт нерухомого майна всупереч вимогам ч. 2 ст. 331 ЦК України не введено в експлуатацію, то державна реєстрація прав власності такого об`єкта відбулась з порушенням встановленого законом порядку. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. Враховуючи те, що виключно Інспекція має право встановлювати факт готовності об`єкта до експлуатації відповідно до вимог, передбаченим містобудівним законодавством, оскаржуваним рішенням про державну реєстрацією прав власності (індексний номер рішення 411017491) фактично легалізовано самочинне будівництво на території міста Харкова, суд вважає обгрунтованими доводи позивача про порушення прав Інспекції. Інспекція - суб`єкт владних повноважень, який реалізовує надані йому законодавством владні управлінські функції стосовно забезпечення законності, правопорядку, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян та суспільства у сфері містобудівної діяльності. Статтею 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що одним з основних принципів місцевого самоврядування є судовий захист прав місцевого самоврядування. Згідно з ч. 2 ст. 41, ст. 13 Конституції України право власності набувається в порядку, визначеному законом. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Згідно з ч. 8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію, забороняється. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним. Частиною першою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, частиною першою статті 203 ЦК України, за якою зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Стаття 216 ЦК України передбачає загальні наслідки недійсності правочину, відповідно до яких недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Відповідно до ст. 236 ЦК України правочин є недійсним з моменту його вчинення та не породжує тих юридичних наслідків, задля яких укладався, у тому числі не породжує переходу права власності. Разом з тим. частиною 3 статті 216 ЦК України передбачено, що загальні наслідки недійсності угоди застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Відповідно до ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Відповідно до ст. 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. За установлених\~судовим розглядом\~обставин,\~суд вважає\~вимоги позову\~Інспекції обгрунтованими\~та такими,\~що підлягають\~задоволенню шляхом\~скасування рішення державного реєстратора Зміївської міської ради Харківської області Калініної Л.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 41017491 від 10.05.2018) на нежитлову будівлю літ. «Д-1» загальною площею 31,5 кв.м., яка розташована по [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1549040063101) та визнання недійсними договору купівлі продажу, серія та номер: 1922, посвідченого 24.05.2018 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Луценко В.С., в частині передання у власність [PERSON] 1/2 частини нежитлової будівлі літ. «Д-1», загальною площею 31,5 кв.м., яка розташована по [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1549040063101), та договору купівлі продажу, серія та номер: 1988, посвідченого 24.05.2018 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Луценко В.С., в частині передання у власність [PERSON] 1/2 частини нежитлової будівлі літ. «Д-1», загальною площею 31,5 кв.м., яка розташована по [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1549040063101). Разом із цим, ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02.08.2018 вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження на нежитлову будівлю літ. «Д-1» загальною площею 31,5 кв.м, яка розташована по [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1549040063101). До набрання чинності рішенням у справі постановлено заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії (відчуження, дарування, продажу застави та ін.) щодо нежитлової будівлі літ. «Д-1» загальною площею 31,5 кв.м. яка розташована по [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1549040063101). Згідно ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Судові витрати. За приписами ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Так, при зверненні до суду позивачем понесені витрати на оплату судового збору у розмірі 5286,00 грн. Зважаючи на задоволення позовних вимог, витрати позивача зі сплати судового збору підлягають відшкодуванню на його користь за рахунок відповідачів у рівних частках по 1321, 50 грн. з кожного.

Outcome: approved