Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-11 00:00:00

Заявленими вимогами представник позивача просить суд ухвалити рішення про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У обґрунтування заявленого представник заявника вказала, що приватний нотаріус вчинив оспорюваний виконавчий напис щодо стягнення з позивачки на користь відповідача заборгованості за кредитним договором. Водночас, сторона позивача зауважує, що приватним нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не дотримано вимог законодавства України, а відтак, зазначений виконавчий напис підлягає до визнання таким, що не підлягає до виконання. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та у відсутність фіксації його перебігу. Підстав для зміни такого порядку сторонами не наведено і судом не встановлено. Відповідач на підставі положень п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, будучи належним чином та завчасно проінформованим про існування даного спору, свого ставлення до заявлених вимог не висловив та жодних доказів на дослідження суду не надав. Дослідивши матеріали надані позивачем, а інші суд позбавлений можливості отримувати за власною ініціативою, встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідно ним правовідносини. Позивачка є громадянкою України, має зареєстроване місце проживання, отримувала код платника податків та сплатила судовий збір. 6 січня 2014 року між позивачкою та Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" укладений договір про надання споживчого кредиту № 2007636254 за умовами якого [PERSON] отримала кредит в сумі 24 980 грн на споживчі цілі та придбання послуг продавців строком на 36 місяців, тобто до 6 січня 2017 року зі сплатою 0,01% річних. 16 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець Оленою Олександрівною вчинений виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за № 2362, згідно з яким з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Прайм Альянс" запропоновано звернути стягнення за кредитним договором № 2007636254 від 6 січня 2014 року, який укладений між позивачкою та Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк". Згідно відомостей, що містяться у даному виконавчому написі, право вимоги до позивача за вказаним кредитним договором відповідач отримав внаслідок укладення договору факторингу із Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" за № 29/01/19-2 від 29 січня 2019 року, яке, в свою чергу, отримало відступлене право вимоги у зв`язку з укладенням договору факторингу із Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" за № 13/06/16 від 13 червня 2016 року. Сума заборгованості, яка підлягала до стягнення із позивача за оспорюваним виконавчим написом, за період з 29 січня 2019 року по 31 січня 2020 року становить 38 078,12 гривень та складається із: заборгованості по основному боргу в сумі 21 457,48 грн; заборгованості по відсоткам в сумі 16 220,64 грн; плати за вчинення виконавчого напису в сумі 400 грн. 8 липня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Євгенією Олегівною на виконання вище згаданого виконавчого напису винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № [NUMBER]. Крім того, в рамках зазначеного виконавчого провадження приватним виконавцем винесено також постанови про арешт коштів боржника та про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Правовідносини між сторонами врегульовані наступними положеннями законодавства України. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 1 - 4 ст. 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст. 88 Закону України "Про нотаріат"). У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Проаналізувавши фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані дані правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Дослідив матеріали справи, судом встановлено, що оспорюваний виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору і сума заборгованості не є безспірною. За таких обставин, суд вважає, позов обґрунтованим та таким, який підлягає до задоволення. У порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення понесені та документально підтверджені судові витрати позивачки, пов`язані із розглядом цієї справи. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved