Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-01 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини та на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Позов мотивує тим, що з 11.03.2023 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось і вони перестали вести спільне господарство, в зв`язку з тим, що син проживає з нею просить стягнути з відповідача аліменти на його утримання в розмірі 1/3 частини від суми доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття сина та на своє утримання до досягнення сином трьох років частину доходів відповідача. Ухвалою суду від 03.04.2024 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження, відповідачу надано термін для подання відзиву на позов. 06.05.2024 року відповідачем подано відзив на позов, в якому він не заперечує проти стягнення з нього аліментів та просить стягувати тверду грошову суму, а саме 4 000 грн. на утримання дитини та 2 000 грн. на утримання дружини. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені, позивачем подана заява про розгляд справи без її участі та підтримання позовних вимог частково, а саме 1/4 частину від суми доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття сина та на своє утримання до досягнення сином трьох років частину доходів відповідача, а також просить стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу в сумі 1 500 грн. Відповідач причини неявки суду не сповістив, у зв`язку з тим, що розгляд справи проводиться в порядку спрощеного провадження та неявкою сторін, фіксація судового процесу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що дійсно 11.03.2023 року між сторонами укладений шлюб. Сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] . Син проживає з позивачем, що підтверджується довідкою квартального комітету № 10 Подільського району м. Кропивницький від 20.01.2024 року. Вказані обставини не оспорюються і відповідачем. Як зазначає позивач, відповідач спільно не проживає, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказане також кореспондується частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, моральної і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів судом враховуються положення статті 182 Сімейного Кодексу України та те, що відповідач працездатна особа, є військовослужбовцем в/ч [NUMBER] Національної гвардії України, не має виплат по іншим виконавчим документам. Згідно ч.1 ст. 183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття дитини. Частиною 1 ст. 191 СК України, передбачено, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Пунктом 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Частиною 2 статті 84 Сімейного Кодексу України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Щодо максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до вимог ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не може перевищувати п`ятдесят відсотків його заробітної плати. При визначенні розміру аліментів на утримання дружини, суд приходить до висновку про задоволення вимог в розмірі частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, а тому стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в сумі 1 211,20 грн. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Судом встановлено, що 02.04.2024 року між позивачем та адвокатом Гостіщевою В.В. укладено договір про надання правничої допомоги № 4. Відповідно до акта виконаних робіт від 02.04.2024 року вартість правничої допомоги складає 1 500 грн. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 48 від 02.04.2024 року позивачем сплачено 1 500 грн. за надання правничої допомоги Таким чином, понесені позивачем судові витрати підтверджені належними доказами, а тому підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного і ст.ст. 84, 180, 181 - 183, 191 СК України,

Outcome: approved