Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

15.05.2024 позивачка [PERSON] , через свого представника адвоката Яворського А.В., звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який розірваний рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.05.2022. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Натомість, відповідач жодним чином не бере участі в утриманні та забезпеченні потреб сина. Внаслідок цього, вона не має можливості надалі самостійно утримувати сина, тому просить суд позов задоволити. 01.07.2024 відповідачем подано відзив на позовну заяву, який мотивований тим, що відповідач позовні вимоги визнає частково, а саме на суму 4000 гривень, оскільки він щомісяця перераховує кошти на банківську карту Позивача в сумі 2000,00 грн. для матеріального утримання сина, що підтверджується платіжними інструкціями. Також, відповідач регулярно намагається бачитись з сином для спілкування та спільного проведення часу. Твердження Позивача наведені у позовній заяві про те, що Відповідач жодним чином не бере участі в утриманні сина, не відповідають дійсності, є маніпулятивними. Також, слід зазначити, що більшість часу син проводити в селі Озеряни Чортківського району Тернопільської області, у батьків Позивача, що позбавляє його можливості брати більш активну участь у вихованні дитини, проводити з сином більше часу. Відповідач декілька разів також перераховував кошти батьку Позивача, оскільки син проживає в селі з дідусем і бабусею (батьками Позивача). Також, син відвідував дитячий садок в селі Озеряни, який в цьому році закінчив відвідувати, оскільки сину виповнилось 6 років. Таким чином, хоча місце проживання сина зареєстроване за однією адресою з Позивачем, він фактично проживає у селі Озеряни Чортківського району. Позивач та її батьки всіляко чинять перешкоди Відповідачу у його намаганнях брати активну участь у вихованні сина. Крім того, на його утриманні є матір, [INFO] , яка є особою з інвалідністю II групи (з ураженням опорно-рухового апарату). Матір відповідача потребує стороннього догляду та матеріальної допомоги, оскільки не має можливості працювати. З врахуванням наведеного, беручи до уваги матеріальний стан Відповідача та Позивача, вчинення Позивачем перешкод Відповідачу у його побаченнях з сином та участі у вихованні сина, наявність на утриманні Відповідача непрацездатної матері, особи з інвалідністю II групи, Відповідач вважає що сума аліментів на утримання сина в розмірі 4000,00 грн. є такою, що буде забезпечувати достатній розмір матеріального забезпечення, з врахуванням того, що обоє батьків дитини маю брати участь в її утриманні. 17.07.2024 представником позивача подано суду заяву про зміну предмета позову, згідно якої позивач просить, враховуючи передбачене ч.3 ст.49 ЦПК України право, змінити предмет позову та викласти позовні вимоги у наступній редакції, а саме: Стягувати із [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000, \~ \~ \~ \~00 грн., щомісяця з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. 23.07.2024 представником відповідача адвокатом Світлик О.М. подано суду заяву про визнання позовних вимог, з урахуванням заяви про зміну предмету позову. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.05.2024 відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав, з підстав зазначених у позові та заяві про зміну предмета позову, та просив суд їх задоволити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, визнали, а саме відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 5000 гривень. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що cторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.06.2013, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.05.2022 у справі №607/5268/22. В шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] повторно виданим 28.02.2024 Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. 27.08.2022 [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , про що Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) складено відповідний актовий запис №1821. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] », що стверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 27.08.2022. Як встановлено Судом, неповнолітній син сторін зареєстрований разом з позивачем, що стверджується довідкою №9 виданою 14.05.2024 СЖБК ПВНЗ «Інститут економіки і підприємництва». Положеннями статті 141 СК України передбачено, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Також, Конвенцією про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держава зобов`язується забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (ч. 1, 2 ст. 3). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Аліменти - це кошти на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити базові матеріальні умови для життя дитини: оплату харчування, одягу, предметів гігієни, шкільного приладдя, спожитих дітьми комунальних послуг, лікування нескладних захворювань та інше. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В силу вимог ст. 182 СК суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їх розмір. Згідно із частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено, що у 2024 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3196 гривень. Проте, у кожному конкретному випадку суд визначає розмір аліментів, виходячи із віку та потреб дітей сторін, а також фізичних та матеріальних можливостей батьків щодо утримання своїх дітей. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, визнання позову відповідачем, враховуючи необхідність забезпечення прав неповнолітньої дитини сторін на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також, враховуючи, що відповідач є особою працездатного віку, суд доходить висновку, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення, а тому із відповідача на користь позивачки необхідно стягувати аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі у розмірі 5000 (П`ять тисяч) гривень, щомісячно, починаючи із 15.05.2024 та до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд наголошує на тому, що обов`язок щодо утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат при звернені з даним позовом до суду, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1\~211, 20 грн.

Outcome: approved