Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

\~ \~ \~ \~05.07.2024 позивач ТОВ «Коллект центр» звернулось до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 13.05.2021 ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] уклали договір про надання фінансових послуг №2113340350341. На виконання умов договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позивача у розмірі 4000 грн. підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Позикодавцем свої обов`язки виконані у повному обсязі, проте відповідач взятих на себе зобов`язань не виконав, не повернув грошові кошти. 01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено договір факторингу, за яким права вимоги за кредитним договором перейшли до ТОВ «Вердикт капітал». 10.01.2023 було укладено договір відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитним договором до позичальників, в тому числі за кредитним договором №2113340350341. Загальний розмір заборгованості за договором становить 77608,40 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням 4000 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 73608,40 грн. проте, враховуючи принцип розумності, співмірності та пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 40691 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням 4000 грн, заборгованість за нарахованими процентами 36691 грн. Окрім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 13\~000 грн. 05.07.2024 протоколом автоматизованого розподілу зазначену справу передано в провадження судді Семіряд І.В. На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом, 08.07.2024, направлено запит до Реєстру територіальної громади міста Харкова, з відповіді від 08.07.2024 вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] . 08.07.2024 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова відкрито спрощене провадження у справі, призначено судове засідання. Представник позивача до судового засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи немає, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, адже основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст.280 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного. Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 13.05.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено договір про надання фінансових послуг №2113340350341 «Стандартний». За цим договором Товариство зобов`язалось надати позичальнику кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами у заяві- анкеті та складає 4000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані, згідно умов цього договору, його додатків та правил ( п. 1.1 договору). Згідно з п.п. 1.2, 1.3 договору кредит надається на строк, зазначений у заяві анкеті та графіку платежів. Орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту, у разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів. Відповідно до п. 1.4 договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: 2% за кожен день користування кредитом, за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту, починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процента ставка збільшується на 1,64%; починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процента ставка збільшується на 1,38%, починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процента ставка збільшується на 2,65%. У анкеті заяві відповідачем [PERSON] зазначено адресу проживання та реєстрції, номер телефону, електронну адресу та номер карткового рахунку [NUMBER] . Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом підписання договору про надання фіннсовихп ослуг, заповнення анкети- заяви, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, і в подальшому, Кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 4000 грн. З листа директора ТОВ ФК «Вей фор пей» вбачається, що на підставі укладеного між ТОВ ФК «Вей фор пей» та ТОВ «Слудба миттєвого кредиту» договору про організацію переказів грошових коштів ТОВ «ФК «Вей фор пей» було здійснено переказ грошових коштів на номер картки [NUMBER] , власник картки ПриватБанк, час запиту 13.05.2021, сума 4000 грн. Номер картки, на який було перераховано грошові кошти у сумі 4000 грн та який зазначено у листі ТОВ ФК «Вей фор пей» збігається з номер картки, який зазначено відповідачем [PERSON] у заяві анкеті. З інформації щодо порядку (процедури), хронологія дій щодо укладення електронного договору, вчинених Товариством та заявником в інформаційно- телекомунікаційній системі та поза нею з зазначенням часу та таких дій вбачається, що [PERSON] надав ТОВ «Служба миттєвого кредитування» дані для реєстрації та ідентьифікації, а саме прізвище, ім`я та по батькові, номер мобільного телефону, адресу електронної пошти, повідомив дату народження, ідентифікаційний код, номер паспорту та дату отримання паспорту, адресу проживання та адресу реєстрації, які збігаються, місце роботи, сімейний стан, номер карткового рахунку, вказав суму, яку бажає отримати та строк кредитування та отримав смс з кодом, який ввідів на сайті для підтвердження заявки на отримання кредиту. 01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №1-12, відповідно до якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про надання фінансових послуг №2113340350341 «Стандартний», що підтверджується договором факторингу №1-12 від 01.12.2021, реєстром боржників до договору факторингу. 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір факторингу №10-01/2023, в тому числі за договором про надання фінансових послуг №2113340350341 «Стандартний», що був укладений між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] що підтверджується договором факторингу №1-12 від 01.12.2021, реєстром боржників до договору факторингу. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги до [PERSON] за договором про надання фінансових послуг №2113340350341 «Стандартний». При цьому матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] був повідомлений про зміну кредитора, проте неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, наведеною у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі за № 361/2105/16-ц та від 06 лютого 2018 року у справі за № 278/1679/13-ц, від 06 лютого 2019 року у справі за № 667/11010/14-ц. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] перед позивачем має заборгованість у розмірі 77608,40 грн, з яких заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту) 4000 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 73608.40 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 2ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. При цьому, матеріалами справи підтверджується, що відповідач [PERSON] порушив графік погашення заборгованості, кредит вчасно не сплачував, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За правилами ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частиною 12статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Отже, кредитний договір між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений у електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), що відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»,Закону України «Про електронну комерцію»,Закону України «Про захист прав споживачів`та не суперечить приписам ч.1 ст.205, ст.6,207,627-628, ч. 2 ст.639 ЦК України. Відповідачем будь-яких сплат за кредитом не здійснювалось. Що стосується відсотків, які нараховані на день відступлення права вимоги у загальній сумі 73608,40 грн. Як зазначено позивачем у позовній заяві та вбачається з розрахунку, вказані проценти були нараховані позивачем на дату відступлення права вимоги. При цьому строк дії договору становив 16 днів. Разом з тим, сторонами, при підписанні договору про надання фінансових послуг, погоджено, що у разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів. У анкеті заяві, які підписана відповідачем, зазначено, що кредит надано строком на 365 днів з право повернення достроково. У зв`язку з чим суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування кредитом, які нараховані на день відступлення права вимоги у сумі 73608,40 грн. Позивачем, враховуючи принцип розумності, співмірності, пропорційності зменшено розмір відсотків, у зв`язку з чим позивач просив стягнути відсотки у розмірі 36691 грн. Що стосується вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 13000 грн. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Також, питання гонорару адвоката врегульовані в статтях 28-30 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року 09 червня 2017 року, із змінами затвердженими З`їздом адвокатів України 15 лютого 2019 року. Згідно з частинами першою-четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В обґрунтування витрат на правову допомогу позивачем надано договір №07-06/2024 від 07.06.2024 про надання правової допомоги, укладений між ТОВ «Коллект центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», платіжну інструкції № 0440640000 від 11.06.2024 про перерахування ТОВ «Коллект центр» Адвокатському об`єднанню «Лігал Ассістанс» 200 000 грн за надання правової допомоги, згідно договору №07-06/2023, заявку на надання юридичної допомоги №205 від 07.06.2024, відповідно до якої сторони погодили надання правових послуг, а саме надання усної консультації за дві години 4000 грн, складання позовної заяви за три годин 9000 грн та витяг з акту №2 про надання юридичної допомоги від 10.06.2024, яким сторони погодили надання правових послуг Адвокатського об`єднання у відповідності до заявки на надання юридичної допомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд дійшов висновку, що заявлена сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13000,00 грн є неспівмірною, зокрема, із складністю справи та виконаними роботами. Зокрема, представником позивача завищені години, які об`єктивно необхідні для вчинення певного виду правової допомоги - як надання усної консультації, так і складання позовної заяви про стягнення боргу. З матеріалів справи вбачається, що АО «Лігал Ассістанс» надає правову допомогу ТОВ «Коллект центр». Зазначена категорія справ є поширеною, сама по собі позовна заява є нескладною та не потребує особливих затрат часу на її складання, містить 5 аркуші, більшість з яких посилання на норми законодавства, у позовній заяві відсутні посилання на судову практику, що потребувало б додаткового часу на її вивчення, додатки до позовної заяви, також є наперед визначеними та не потребують великих зусиль для зібрання. Верховний Суд неодноразово звертав увагу на необхідності дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат. Так, Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial