Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

ТОВ «ФК «Профіт Капітал» (далі - Товариство) звернулося до суду з позовом, у якому зазначило, що 29.09.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено Договір позики №2994274 шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.2 Договору кредиту Кредитодавець надає Позичальнику кредит (грошові кошти) сумі 10000,00 грн., а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити Кредитодавцю плату (Проценти) від суми позики. Строк дії позики (Договору) складає 14 днів з відповідною Базовою процентною ставкою 1,6 % в день та розміром акційних процентів 0,88% в день. Сторонами відповідно до умов п.2 Договору визначено, що розмір процентів на прострочену позику (строк користування коштами понад строки Договору) складають 2,70% в день. Згідно з п. 5 Договору кредиту визначено, що цей Договір укладено дистанційно в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до Закону України «Про електронну прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Відповідно до п. 4.2. Договору кредиту Позичальник до моменту підписання вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, що розміщені на сайті https://mусгocredit/ ua (dосиmеnts-lісеnsе/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі. Кредитодавець на виконання умов Договору кредиту надав Позичальнику і 10000,00 грн. строком на 14 днів, а Позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом з іншими платежами згідно з умовами цього Договору. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не е виконав, у зв`язку з неповерненням заборгованості за Договором кредиту та відповідно до розрахунку заборгованості борг [PERSON] за Договором № 2994274 від 29.09.2019 станом на 15.05.2020 року (дата відступлення права вимоги) становить 17816,00 грн., яка складається з: *заборгованості за основним боргом -10000,00 грн.; *заборгованості за нарахованими та несплаченими Базовими процентами - 2816,00 грн.; *заборгованість на нарахованими та несплаченими процентами на прострочену позику - 5 000 грн. 03.04.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінанс Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Профіт Капітал» / Фактор) укладено договір факторингу № 3042017. Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу Первісний кредитор зобов`язується передати Новому кредитору права вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимог, а Новий кредитор зобов`язується їх прийняти. Пунктом 4.1. Договору факторингу визначено, що Право вимоги переходить від Первісного кредитора до Нового кредитора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги у формі, наведеної у Додатку №3 до цього Договору. 15.05.2020 року між сторонами за Договором факторингу було підписано Реєстр прав вимог № 99, відповідно до котрого право вимоги за Договором позики № 2994274 перейшло до ТОВ «ФК «Профіт Капітал». У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] зобов`язань за Договом станом на 15.05.2020 року (дата підписання реєстру відступлення права вимоги) становить 17 816,00 грн. , яка складається з: *заборгованості за основним боргом - 10000,00 грн.; *заборгованості за нарахованими та несплаченими Базовими процентами - 2816,00 грн.; *заборгованість на нарахованими та несплаченими процентами на прострочену позику- 5000,00 грн. Та зважаючи на те, що Позичальником на користь Позивача / Нового кредитора було сплачено суму коштів: 04.06.2021 - 709,09 грн., а всього після здійснення оплати заборгованість за тілом та несплаченими відсотками складає: 17106,91 грн. Вважає, що позивач вправі здійснити нарахування 3% річних та інфляційних втрат за весь час прострочення до 23.02.2022 року, що складають: -заборгованість за 3% річних- 950,89 грн.; -заборгованість за інфляційними витратами - 2721,45 грн. Отже, загальна сума заборгованості [PERSON] станом на 03.11.2023 року включаючи тіло кредиту, проценти, 3% річних та інфляційні втрати становить - 20779,25 грн. Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму боргу, судовий збір 2481, 00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. В судове засіданні представник позивача не з`явився, просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги задовольнити. Відповідач скористався своїм правом на подання відзиву на позов, у якому вказав, що не визнає пред`явлених до нього позовних вимог, заперечує проти задоволення даного позову та вважає, що він не може бути задоволений в повному обсязі, оскільки викладені в ньому факти не відповідають фактичним обставинам справи, наявним у справі доказам та нормам чинного законодавства України виходячи з наступного. Вказав, що позивачем не подано жодного належного доказу переходу до нього права вимоги за Договором позики, а саме - первинних бухгалтерських документів, що підтверджують факти видачі коштів по кредитним договорам первісними кредиторами Відповідачу, незважаючи на те, що надати дані докази з позовною заявою було його обов`язком. При цьому Позивачем не було в позові зазначено неможливість подання таких доказів, разом з позовною заявою, не було також витребувано відповідні докази. Поданий Позивачем розрахунок заборгованості не може бути належним та допустимим доказом, заборгованість за кредитним договором, якби вона існувала, не могла в принципі перевищувати 12 240,00 грн. Поданий Позивачем розрахунок заборгованості 3% річних та інфляційні втрат є невірним, оскільки розраховується виходячи з невірної бази заборгованості, обтяженої нарахованими відсотками. Просить у задоволенні позовних вимог позивача відмовити у повному обсязі, і стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу (правову) допомогу 10 000 грн. В судовому засіданні представник відповідача підтримав заперечення проти позову, викладені у відзиві на позов і вказав, що [PERSON] не отримував грошові кошти від ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», хоча договір з ним укладав. Згідно наданих позивачем документів вбачається, що ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» перерахувало грошові кошти по укладеному з [PERSON] договору у ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС», яке у свою чергу повинно було здійснити перерахування грошових коштів відповідачу, але цього не зробило, в результаті чого своїх зобов`язань по договору позики не виконало. Крім того, ТОВ «Фінансова компанія «ПрофітКапітал» не набуло право вимоги по договору факторингу по договору, укладеному первісним кредитором з [PERSON] , оскільки спірний договір був укладений на 2 роки пізніше, ніж Договір факторингу між ТОВ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» і позивачем, і договір з відповідачем ніяким чином не міг бути у реєстрі боржників, який є невід`ємною частино договору факторингу. З урахуванням цих обставин і мотивів, викладених у відзиві на позовом, просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, і стягнути з позивача документально підтверджені витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 грн. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал», виходячи з наступного. З позовної заяви вбачається, що 29.09.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] укладено Договір позики №2994274 шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання (акцепту) умов, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.2 Договору кредиту Кредитодавець надає Позичальнику кредит (грошові кошти) сумі 10000,00 грн., а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити Кредитодавцю плату (Проценти) від суми позики. Строк дії позики (Договору) складає 14 днів з відповідною Базовою процентною ставкою 1,6 % в день та розміром акційних процентів 0,88% в день. Сторонами відповідно до умов п.2 Договору визначено, що розмір процентів на прострочену позику (строк користування коштами понад строки Договору) складають 2,70% в день. Посилаючись на невиконання відповідачем умов договору, не повернення грошових коштів, отриманих на виконання договору позики, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 17816,00 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом -10000,00 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими Базовими процентами - 2816,00 грн.; заборгованості заа нарахованими та несплаченими процентами на прострочену позику - 5 000 грн. Крім того, здійснив нарахування 3% річних та інфляційних втрат за весь час прострочення до 23.02.2022 року, що складають: -заборгованість за 3% річних- 950,89 грн.;-заборгованість за інфляційними витратами - 2721,45 грн. Отже, загальна сума заборгованості [PERSON] станом на 03.11.2023 року включаючи тіло кредиту, проценти, 3% річних та інфляційні втрати на думку позивача становить - 20779,25 грн., і саме цю суму боргу за договором позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, крім того, стягнути судовий збір і витрати на правову допомогу. Стаття 2 ЦПК України передбачає, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частини 2- 4 статті 12 цього ж Кодексу передбачають, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, позивач повинен відповідно до ст. ст. 77-80 ЦПК України довести свої вимоги належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами. Суд зважає на те, що заборгованість стягується позивачем за Договором позики, однак, на відміну від кредитних договорів, договір позики є не консенсуальним, а реальним договором, тобто, даний Договір буде вважатись укладеним з моменту передачі іншій стороні Договору (в даному випадку Відповідачу) грошових коштів за даним Договором. Таким чином, Позивачу при стягненні заборгованості за Договором позики, як реальним договором, треба доводити сам факт передачі коштів Відповідачу. Проте позивачем не надано жодного первинного бухгалтерського документа, що підтверджував би факт здійснення господарської операції, в тому числі, але не виключно, надання кредитних коштів Первісним кредитором відповідачу, оплати відповідачем певних сум по Договору позики, нарахування відсотків, тощо. Тобто, для доведення існування ймовірної заборгованості та встановлення розміру даної ймовірної заборгованості відповідача перед Первісним кредитором (а отже, і перед Позивачем), останній зобов`язаний був надати банківські виписки, платіжні доручення, меморіальні ордери та/або інші первинні бухгалтерські документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Довідка ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» від 14. 07. 2023 року не є первинним бухгалтерським документом і доказом існування та розміру заборгованості, оскільки не доводить факту переказу позивачем відповідачу коштів за договором позики. Таким чином, жодний з первинних бухгалтерських документів, оформлений відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» позивачем наданий не був, а отже суд не має можливості встановити існування заборгованості відповідача перед позивачем та можливий розмір такої заборгованості. Суд враховує позицію Верховного Суду, викладену в Постанові від 20.05.2022 року №336/4796/18 щодо того, що відсутність в матеріалах справи серед доказів первинного документа про видачу коштів, оформленого відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та Фінансову звітність», наприклад, виписки: особових рахунків клієнта тощо, то суд відмовляє позивачу в задоволенні позов через недоведеність наявності заборгованості. Крім того, 03.04.2017 року позивач вказує, що між ним та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» укладено Договір факторингу, у відповідності до п.2.1 якого первісний кредитор зобов"язується відступити новому кредитору права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а новий кредитор зобов`язується їх прийняти та сплатити первісному кредитору суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором. Пунктом 4 Договору факторингу визначено, що право вимоги переходить від первісного кредитора до нового кредитора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог у формі, наведеній у додатку №3 до цього договору. Згідно п.8.2 Договору факторингу строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1. цього Договору та закінчується 31 грудня 2017року. Проте позивачем подано копію Додаткової угоди від №28.12.2017 рою №1 до Договору Факторингу від 03.04.2017 року №03042017, згідно якої п.8.2 Договору факторингу від 03.04.2017 року №03042017 викладається в новій редакції: «8.2. Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений п.8.1 цього Договору та закінчується 31 грудня 2017 року. Якщо за 30 (тридцять) календарних днів до закінчення строку дії договору жодна зі сторін письмово не повідомить іншу про намір розірвання договору, договір продовжується на період по 31.12.2018 рок (включно), а в подальшому на кожен наступний календарний рік.» Позивачем не надано жодного доказу того, що даний Договір факторингу від 03.04.2017 року №0304201 продовжувався після 31.12.2018 року. Більше того, копія Витягу з Реєстру прав вимог №99 від 15.05.2020 року до Договору Факторингу від 03.04.2017 року №03042017 складена виключно самим позивачем і не містить жодного підпису представника первісного кредитору, а отже не може бути належним доказом того, що позивач набув права вимоги за Договором позики, який був укладений 29.09.2019 року, тобто, більше ніж через 2 (два) роки після укладення Договору факторингу. Крім того, суд враховує, що розрахунок заборгованості не містить жодного підпису представників первісного кредитора та підтвердження реальності господарської операції, містить очевидні помилки та безпідставні нарахування. Той факт, що у позивача відсутнє право на звернення з цим позовом, інші заперечення відповідача щодо невірного нарахування заборгованості тощо значення не мають, оскільки є похідними від доведення позивачем права на позов. Враховуючи вищевикладене, той факт, що позивач не довів порушення своїх прав з боку відповідача, не обгрунтував свого права на звернення з цим позовом, не надав суду належні, достовірні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог, відомості та обставини, вказані відповідачем у відзиві на позов, не спростував, позовні вимоги задоволенню не підлягають. Частиною 1 ст.133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі є витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 59 Конституції України гарантується право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Представництво інтересів в суді як форма правничої допомоги полягає у сприянні особи у здійсненні нею права на захист, що є способом реалізації нею її прав та обов`язків, у разі неможливості з певних причин взаємодіяти із учасниками правових відносин. Одним із видів представництва є представництво за договором, тобто письмовою угодою, якою особа уповноважує іншу особу представляти її інтереси у правових правовідношеннях, як із судом так і з учасниками судового процесу. У даному випадку представництво інтересів [PERSON] здійснював адвокат Яресько Тарас Віталійович на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги №24032 від 15.02.24 року. Відповідно до п.3.1 Договору розмір гонорару, який Клієнт сплачує Адвокату за надану в межах цього Договору правничу (правову) допомогу, визначається Сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього Договору. Така додаткова угода може бути викладена у формі додатку до Договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками Сторін. 15.02.2024 року між Відповідачем та адвокатом Яресько Т.В. було укладено Додаток №1 до Договору, яким визначено порядок надання правничої (правової) допомоги по даній справі, розмір та порядок її оплати. Відповідно до п.2 Додатку №1 до Договору вартість послуг за домовленістю сторін складає фіксований Гонорар в розмірі 15000,00 грн. Пунктами 7.1-7.3 Додатку №1 до Договору встановлено, що правова допомога вважаються наданою після підписання Сторонами Акту приймання-передачі послуг, який підписується Сторонами та скріплюється печатками (за наявності). Адвокат надає Клієнту Акт приймання-передачі послуг, в якому зазначається детальний зміст наданої правової допомоги (за необхідності), розмір Гонорару, який підлягає сплат відповідно до умов Договору, додаткові витрати, які були понесені Адвокатом понад узгоджену суму Гонорару (якщо такі мали місце). Клієнт зобов`язаний протягом і (п`яти) днів з моменту отримання Акту приймання-передачі послуг підписати його або протягом вказаного строку надати письмове заперечення, в якому обґрунтувать причину відмови від приймання наданої правової допомоги та підписання відповідного акту. 28.02.2024 року адвокат Яресько Т.В. та [PERSON] підписали Акт приймання-передачі послуг №1 від 28.02.2024 року тим самим підтвердивши, що послуги адвокатом Яресько Т.В. були надані в повному обсязі. Відповідач оплатив послуги шляхом авансування у розмірі 15000,00 грн. 28.02.2024 року, про що отримав від адвоката Яреська Т.В. відповідну розрахункову квитанцію №28/02/24 від 28.02.2024 року, як це передбачено п.7.5 Додатку №1 до Договору. В судовому засіданні представник відповідача просить стягнути з позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн., суд вважає цю суму реальною, співмірною наданим послугам з правової допомоги, та стягує її з позивача на користь відповідача.

Outcome: approved