Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника адвоката Павчука С.І., звернулася до суду із позовною заявою до Юрковецької територіальної громади Ч в особі Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. Посилається на те, що [INFO] померла її тітка [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] . Згідно заповіту від 05.12.1986 року, посвідченого секретарем Баламутівської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі №17, [PERSON] все своє майно заповіла позивачці [PERSON] . Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку при спадкуванні за заповітом не має. Позивач посилається на те, що вона, як єдиний спадкоємець спадкового майна [PERSON] за заповітом, спадщину прийняла вчасно, звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку із чим була заведена спадкова справа №61/2024 щодо майна померлої [PERSON] . Маючи намір оформити свої спадкові права, позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за [PERSON] . Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, вона змушена в судовому порядку визнавати право власності на спадщину. У зв`язку із чим просить визнати за нею право власності на вищезазначений житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, її представник адвокат Павчук С.І. подав суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити. Представник відповідача - від Юрковецької територіальної громади в особі Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в його відсутності. Відповідно до вимог ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, приймаючи визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч.4 ст.206 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що вбачається із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.01.2024 року . Відповідно до ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] . Згідно заповіту від 05.12.1986 року, посвідченого секретарем Баламутівської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі №17, [PERSON] все своє майно заповіла позивачці [PERSON] . За правилами ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом майна померлої [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи № 61/2024. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст.1268, ч.1 ст.1273, ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що позивач [PERSON] вчасно прийняла спадщину після смерті [PERSON] , звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, за якою було заведено спадкову справу №61/2024. Вказане підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №76348244 від 26.03.2024 року. Згідно ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок позивач звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою, однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за [PERSON] , що вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 02.07.2024 року. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69. В інформаційному листi Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що записи у погосподарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. В п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» зазначено, що право власності на житловий будинок, збудований громадянами на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Частинами 3,4 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Згідно довідки Юрковецької сільської ради Старостинського округу 31 с.Баламутівка Чернівецького району Чернівецької області вбачається, що згідно із записом у погосподарській книзі №8 за 2021-2025 роки, особистий рахунок [NUMBER] зазначено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у с.Баламутівка Чернівецького району Чернівецької області належить [PERSON] , 1927 р.н., яка померла [INFO] . Сільська рада документи на право власності не видавала. Також за [PERSON] числяться земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку 0,04 га та 0,36 га для ведення особистого селянського господарства. Встановлено, що [PERSON] за життя не оформила документи на належне їй нерухоме майно та не зареєструвала його належним чином. Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Згідно довідки-характеристики Заставнівького РБТІ за №213 вартість житлового будинку з господарськими спорудами і будівлями, який розташований по [ADDRESS] становить 66257 гривень. Відповідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема iз правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо iнше прямо не випливає iз закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України в разi вiдсутностi документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved