Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

представник позивача звернулася до Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області із позовною заявою до відповідачки, у якій просить стягнути з останньої у користь ТзОВ «Бізнес Позика» заборгованість за договором №329170-КС-001 про надання кредиту від 08.06.2021 року в розмірі 53598,80 грн., а також судові витрати у розмірі 2422,40 грн. за сплачений судовий збір. Позовні вимоги мотивовані тим, що 08.06.2021 року між ТзОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір №329170-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого, банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 10000 грн. строком на 16 тижнів,\~на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0,91358938 % за кожен день користування кредитом, а позичальник в свою чергу зобов`язався повернути кредит на умовах встановлених договором та графіком платежів. Крім цього, 17.06.2021 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до Договору №329170-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до умов якої банк надав позичальнику додатковий кредит в сумі 5000 грн. Комісія пов`язана з наданням додаткового кредиту становить 750,00 грн. Крім цього, 13.08.2021 між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №2 до Договору №329170-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до умов якої банк надав позичальнику додатковий кредит в сумі 15000 грн. Комісія пов`язана з наданням додаткового кредиту становить 2250,00 грн. Однак, всупереч вимог законодавства та умов кредитного договору, відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, а лише частково сплатила кошти в розмірі 14715,89 грн., чим порушила зобов`язання встановлені договором, у зв`язку з чим станом на 09.06.2024 року утворилась заборгованість у розмірі 53598,80 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 25311,76 грн.; суми прострочених платежів по процентах 26037,04 грн.; суми прострочених платежів за комісією 2250,00 грн. Відтак, просить стягнути з відповідачки вказану суму. Представник позивача у судове засідання не прибула, у поданій до суду позовній заяві просила справу розглянути за відсутності представника позивача, а також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечила проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачка у судове засідання не прибула, будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подала. Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до вимог ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Беручи до уваги положення ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також те, що відповідачка клопотань про відкладення судового засідання на адресу суду не направляла, в силу положень ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вважає за доцільне здійснити судовий розгляд за її відсутності. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинство більш ефективно. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе і доцільне розглянути справу у відсутності сторін та при наявних матеріалах справи, яких достатньо, щоб вирішити питання про права та обов`язки сторін, з ухваленням заочного рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, суд вважає за можливе не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що буде відповідати приписам ст.247 ч.2 ЦПК України. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до змісту ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Відповідно до ст.ст.1-4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України, окрім іншого передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. При цьому, статтею 12 ЦПК України установлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.1 ЦК України, цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Як передбачено у п. 3 ч.1 ст.3 ЦК України, свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства. Судом встановлено, що 08.06.2021 року між [PERSON] та ТзОВ «Бізнес Позика» було укладено договір про надання кредиту №329170-КС-001 в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», через Особистий кабінет Позичальника на сайті кредитодавця (а. с. 30). Відповідно до п.1 договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000 грн., строком на 16 тижнів, на умовах сплати фіксованої процентної ставки за кредитом: в день 0,91358938 %, комісії за надання кредиту - 1500,00 грн. Кредит надається на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та правилами надання споживчих кредитів. Термін дії договору до 28.09.2021 року. Відповідно до п.2. Договору, протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. Сторонами в п. 3 Договору кредиту погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів. До вказаного договору додані пропозиція (оферта) щодо укладання договору, прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) (а.с.31-32). При цьому, приймаючи умови Договору, відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена з договором та правилами текст яких розміщено на сайті кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань, вважає їх справедливими та погоджується неухильно їх дотримуватися (п.6 Договору). 17.06.2021 року між [PERSON] та ТзОВ «Бізнес Позика» було укладено Додаткову угоду №1 до Договору №329170-КС-001 про надання кредиту від 08.06.2021 року в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», через Особистий кабінет Позичальника на сайті кредитодавця (а. с. 35). Відповідно до п.2.1 Додаткової угоди, кредитодавець на умовах викладених в Договорі, додатково надає позичальнику додатковий кредит у розмірі 5 000 грн. Відповідно до п.2.2. Додаткової угоди, після надання додаткового кредиту загальна сума отриманого та неповернутого кредиту складатиме 15000,00 грн. Відповідно до п. 5 Додаткової угоди комісія пов`язана з наданням додаткового кредиту 750,00 грн. Сторонами в п. 6 Додаткової угоди погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів. До вказаної Додаткової угоди додані пропозиція (оферта) щодо укладання угоди, прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) (а.с.36-38). При цьому, приймаючи умови Додаткової угоди, відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена з договором та правилами текст яких розміщено на сайті кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань, вважає їх справедливими та погоджується неухильно їх дотримуватися (п.10 угоди). 13.08.2021 року між [PERSON] та ТзОВ «Бізнес Позика» було укладено Додаткову угоду №2 до Договору №329170-КС-001 про надання кредиту від 08.06.2021 року в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», через Особистий кабінет Позичальника на сайті кредитодавця (а. с. 41). Відповідно до п.2.1 Додаткової угоди, кредитодавець на умовах викладених в Договорі, додатково надає позичальнику грошові кошти у розмірі 15 000 грн. Відповідно до п.2.2 Додаткової угоди, після збільшення суми кредиту загальна сума отриманого та неповернутого кредиту складатиме 25311,76 грн. Відповідно до п. 6 Додаткової угоди комісія за зміну умов Договору 2250,00 грн. Сторонами в п. 7 Додаткової угоди погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів. До вказанї Додаткової угоди додані пропозиція (оферта) щодо укладання угоди, прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) (а.с.42-43). При цьому, приймаючи умови Додаткової угоди, відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена з Правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань, вважає їх справедливими та погоджується неухильно їх дотримуватися (п.10 угоди). До матеріалів справи також долучено паспорти споживчого кредиту, який дублює зазначені в Договорі та Додаткових угодах умови щодо суми, строку кредитування, розміру комісії, графіку погашення. Дані документи теж були підписані [PERSON] 08.06.2021, 17.06.2021, 13.08.2021за допомогою одноразового ідентифікатора\~ (а.с.28-29, 33-34, 39-40). З розрахунку заборгованості за кредитом №329170-КС-001 від 08.06.2021 року вбачається, що [PERSON] станом на 09.06.2024 має заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 53598,80 грн., що складається з: 25311,76 грн. - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 26037,04 грн.- сума прострочених платежів по процентах; 2250,00 грн. сума прострочених платежів за комісією (а.с.9-25). До матеріалів справи долучено витяг з анкети клієнта [PERSON] в якому зазначені всі анкетні дані відповідачки та інформація стосовно бажаного кредиту (а.с.46). Відповідно до Платіжних доручень від 08.06.2021 року, 17.06.2021, 13.08.2021 на картку [PERSON] №512070001037280202 здійснено електронні платежі в розмірі 10 000 грн., 5000 грн. та 15000 грн. відповідно до кредитного договору №329170-КС-001 від 08.06.2021 року та Додаткових угод до вказаного кредитного договору (а.с.47-49). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України\~передбачено, що відповідно до\~ст. 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1\~ст.638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~ст.526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2\~ст.1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог\~ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. При цьому, в ч.1\~ст.207 ЦК України\~визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно зі\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та\~Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно ч.12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті ч.12 \~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~ч.3\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано ч.6\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5\~статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі. Враховуючи наведене, а також те, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт укладення договору з відповідачкою, а розрахунок заборгованості свідчить про користування відповідачкою кредитними коштами та враховуючи, що відповідачкою у відповідності до вимог\~ст. 81 ЦПК України\~не надано жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача щодо нарахованих сум, суд дійшов висновку, що з відповідачки на користь ТзОВ «Бізнес Позика» слід стягнути заборгованість за Договором № 329170-КС-001 про надання кредиту від 08.06.2021 у розмірі 53598,80 грн., яка складається з: 25311,76 грн. - суми прострочених платежів по тілу кредиту; 26037,04 грн. - суми прострочених платежів по процентах; 2250,00 грн. - суми прострочених платежів за комісією. Питання судових витрат суд вирішує за правилами ст.141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить сплату судового збору в розмірі 2\~422,40\~грнгрн., що підтверджується платіжною інструкцією №4214 від 19.06.2024 (а.с.69). На підставі викладеного, ст.ст.525, 526, 527, 530, 1054 ЦК України,

Outcome: approved