Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-01 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал страхування» звернулось до Подільського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування у порядку суброгації в 11919 грн 07 коп., а також судовий збір в сумі 3028 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01 лютого 2021 року між ПрАТ «Арсенал страхування» та ТОВ «Сільпо-Фуд» укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 002/21-Т/Ц1-4, згідно якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу «SUBARU FORESTER», д.н.з. [NUMBER] . 30 березня 2021 року о 21 годині 40 хвилин в місті Києві на перехресті пр. А.Палладіна - вул. Булаховського, сталася дорожньо - транспортна пригода за участі транспортних засобів: «OPEL VECTRA», д.н.з. [NUMBER] , яким керував відповідач та «SUBARU FORESTER», д.н.з. [NUMBER] . Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 03 червня 2021 року відповідача було визнано винним у вчиненні дорожньо - транспортної пригоди. У зв`язку з тим, що цивільно правова - відповідальність потеплілої особи була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, остання звернулась до позивача з повідомленням про настання дорожньо - транспортної пригоди та заявою про виплату страхового відшкодування. Позивачем було відшкодовано потерпілій особі завдані в результаті дорожньо - транспортної пригоди збитки в сумі 52229 грн 31 коп. На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно - правова відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» згідно Полісу № 201080809 з лімітом відповідальності страховика за завдання шкоди майну 130000 грн, розмір франшизи - 1500 грн, у зв`язку з чим, позивач звернувся до страховика з заявою про виплату суми страхового відшкодування, на що ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» здійснило виплату страхового відшкодування з урахуванням зносу автомобіля в сумі 38294 грн 72 коп. Отже, враховуючи, що відповідач є особою відповідальною за заподіяний збиток внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, після виплати страхового відшкодування на користь потерпілої сторони, позивач набув право суброгації до відповідача у розмірі різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 березня 2024 року, головуючим суддею у справі визначено Будзан Л.Д. 13 травня 2024 року ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку з повідомленням (викликом) сторін, яку сторони отримали в установлений законом строк, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом надсилання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомив, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011, згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаною в матеріалах справи (зокрема позовній заяві), яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду сторони позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 01 лютого 2021 року між ПрАТ «Арсенал страхування» та ТОВ «Сільпо-Фуд» укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 002/21-Т/Ц1-4, згідно якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу «SUBARU FORESTER», д.н.з. [NUMBER] . 30 березня 2021 року о 21 годині 40 хвилин в місті Києві на перехресті пр. А.Палладіна - вул. Булаховського, сталася дорожньо - транспортна пригода за участі транспортних засобів: «OPEL VECTRA», д.н.з. [NUMBER] , яким керував відповідач, та «SUBARU FORESTER», д.н.з. [NUMBER] . Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 03 червня 2021 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні дорожньо - транспортної пригоди. Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди власнику автомобіля «SUBARU FORESTER», д.н.з. [NUMBER] , було завдано матеріальної шкоди. У зв`язку з тим, що цивільно правова - відповідальність потеплілої особи була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, остання звернулась до позивача з повідомленням про настання дорожньо - транспортної пригоди та заявою про виплату страхового відшкодування. Позивачем було відшкодовано потерпілій особі завдані в результаті дорожньо - транспортної пригоди збитки в сумі 52229 грн 31 коп., що підтверджується копією платіжного доручення № 18518847 від 07 квітня 2021 року. На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно - правова відповідальність відповідача була застрахована в ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» згідно Полісу № 201080809 з лімітом відповідальності страховика за завдання шкоди майну 130000 грн, розмір франшизи - 1500 грн, у зв`язку з чим, позивач звернувся до страховика з заявою про виплату суми страхового відшкодування, на що ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» здійснило виплату страхового відшкодування з урахуванням зносу автомобіля в сумі 38294 грн 72 коп. Отже, враховуючи, що відповідач є особою відповідальною за заподіяний збиток внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, після виплати страхового відшкодування на користь потерпілої сторони, позивач набув право суброгації до відповідача у розмірі різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням в сумі 11919 грн 07 коп. (522929 грн 31 коп. - фактичний розмір заподіяної шкоди, 40310 грн 24 коп. сума страхового відшкодування, яка повинна була бути виплачена ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» на користь ПрАТ «СК «Арсенал страхування» без урахування знижки). Статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за задані збитки (суброгація). Виходячи із вищезазначеного, можливість застосування механізму суброгації обмежена рамками майнового страхування з урахуванням наведених приписів. За своєю правовою природою регрес істотно відрізняється від суброгації. Основна відмінність полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає у особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника, відповідно регрес - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Роз`яснення про застосування вищезазначених понять також наведені у п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 згідно з яким, при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Згідно ч. 1 ст. 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки відповідач не відшкодував різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), та згідно з положеннями ст. 1194 Цивільного кодексу України позивач отримав право вимоги на таке відшкодування, то відповідач повинен відшкодувати шкоду позивачу у примусовому порядку. Як зазначив Верховний Суд України в постанові від 10.02.2016 у справі № 6-2878 цс15, за змістом ст. 1194 ЦК Україні в системному зв`язку зі ст. 993 цього Кодексу та ст. 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування завданої потерпілому шкоди, то страховик, який виплатив страхове відшкодування, на підставі статті 1194 ЦК України, має право звернутися безпосередньо до страхувальника з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи вищевикладене, і оскільки винним у вчиненні ДТП є відповідач, то позивач має право вимоги про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в сумі 11919 грн 07 коп. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов є доведеним та обґрунтованим, і підлягає до задоволення. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 3028 грн, що підтверджено платіжною інструкцією від 30 січня 2024 року, яке міститься у матеріалах справи. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 3028 грн.

Outcome: approved