Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-04 00:00:00

До Садгірського районного суду м. Чернівці надійшла позовна заява [PERSON] до Чернівецької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Кашул Наталія Дмитрівна про визнання права власності на спадкове майно у якій позивач просить суд визнати за ним право власності, в порядку спадкування за законом, на житловий будинок загальною площею 49,80 кв.м. з належними до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований у [ADDRESS] . Позивач зазначає, що [INFO] померла його двоюрідна сестра [PERSON] і після її смерті відкрилася спадкова справа № 56/2022 за його заявою, однак 20.12.2022 нотаріус прийняла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутні докази родинних відносин між спадкоємцем і спадкодавцем, а також не надано правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцеві. Вказує, що рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 06.06.2023 встановлено факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] є двоюрідним братом [PERSON] , яка померла [INFO] . Щодо відсутності правовстановлюючих документів позивач вказує про те, що відповідно до Витягу з рішення №?256/10 від 22 травня 1959 року, [PERSON] відведено земельну ділянку - 0,06 га на [ADDRESS] під індивідуальне житлове будівництво, а у 1960 році було укладено договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності. Згідно із даних Довідки №?101-09/2022 від 12 вересня 2022 року на земельній ділянці по [ADDRESS] розташований житловий будинок літ. «А» загальною площею 49.80 кв.м., в тому числі житловою 40.60 кв.м. (кількість кімнат дві), крім того на земельній ділянці знаходиться вбиральня літ. «Б», колодязь І та № 1-3 огорожа. Житловий будинок, надвірні будівні та споруди збудовано до 1990 року. Оскільки оформлення спадкових прав на спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] у позасудовому порядку є неможливім, а тому з посиланням на відповідні норми просить задовольнити позов. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Вказана вище позовна заява [PERSON] надійшла до суду 28.06.2024 та того ж дня передана на розгляд головуючого судді Асташева С.А., згідно із даними протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.06.2024. Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 01.07.2024 позовну заяву [PERSON] до Чернівецької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Кашул Наталія Дмитрівна про визнання права власності на спадкове майно залишено без руху, оскільки така позовна заява не відповідала вимогам ст. 175, ст. 177 ЦПК України. Позивачу було надано строк 5 (п`ять) днів, з моменту отримання копії ухвали, на усунення недоліків позову. 11.07.2024 від представника позивача - адвоката Гончарука В.В. до суду надійшли документи на виконання вищезазначеної ухвали від 07.07.2024 на усунення недоліків позову. Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 18.07.2024 прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання у справі призначено на 31.07.2024 про що повідомлено сторони. Заходів спрямованих на забезпечення позову та доказів судом не вживалося. Зупинення і поновлення провадження у справі не здійснювалося. Судове засідання 31 липня 2024 року за клопотанням представника Чернівецької міської ради відкладено на 05.08.2024. У судове засідання 05.08.2024 сторони не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Від позивача [PERSON] надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. Від представника відповідача Чернівецької міської ради - Осовської М. надійшла заява у якій остання просить розгляд справи провести за відсутності представника Чернівецької міської ради. Вирішення справи по суті залишають на розсуд суду та просить ухвалити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства. Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Третя особа, приватний нотаріус Кашул Н.Д. до суду не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, жодних клопотань та заяв не скерувала. Однак її неявка не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи подані до суду заяви, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши їх доказами, надаючи їм відповідну правову оцінку, суд доходить таких висновків. Так судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 71 року, про що 21.02.2022 складено відповідний актовий запис № 503 та що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 21 лютого 2022 року. Згідно із даними постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.12.2022 вих. № 148/02-31, постановленої приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Кашул Н.Д., в ході вивчення матеріалів спадкової справи № 56/2022 до майна померлої [INFO] [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , розпочатої провадженням 30 червня 2022 року за заявою [PERSON] про прийняття ним спадщини, нотаріус постановила відмовити [PERSON] , [INFO] , у посвідченні і видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з ненаданням ним приватному нотаріусу Кашул Н.Д. документів, які б підтверджували та доказували його родинні відносини з померлою [INFO] - [PERSON] , яка постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , так як вчинення такої нотаріальної дії без доказів родинних відносин спадкоємця із спадкодавцем суперечить законові, та без правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцеві, а також за наявності правовстановлюючих документів, що не відповідають вимогам законодавства, суперечить законодавству України. Також нотаріус зазначає, що документ, який посвідчував би право власності померлої на нерухоме майно, а саме на житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] , значиться на ім`я померлої [INFO] [PERSON] , спадкоємцем якої була її донька [PERSON] , яка прийняла спадщину, шляхом постійного проживання з померлою за однією адресою, але не оформила своїх спадкових прав і також померла. Крім того, судом встановлено, що згідно із даних свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07 вересня 1981 року, [PERSON] померла [INFO] . Згідно із даними Інформаційної довідки із Спадкового реєстру № 69350500 від 30.06.2022 інформація щодо реєстрації спадкової справи після смерті [PERSON] у Спадковому реєстрі відсутня. Відповідно до даних Довідки про реєстрацію/останнє місце проживання № 401662 від 26.08.2022 [PERSON] , [INFO] була зареєстрована з 01.10.1964 по день її смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Крім того, суду надано копію свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідно до якого батьками [PERSON] є - [PERSON] та [PERSON] . Згідно із даних свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] серії [NUMBER] , її матір`ю була [PERSON] . Крім того, суду надано архівну довідку №475 від 19.07.2022, згідно із даними якої [PERSON] одружився з [PERSON] , а відповідно до даних архівної довідки № 474 від 19.07.2022, у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася донька [PERSON] . Також судом встановлено, що рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 06.06.2023 у справі № 726/1064/23, яке набрало чинності 06.07.2023, встановлено факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , [INFO] є двоюрідним братом [PERSON] , яка померла [INFO] . Крім того, судом встановлено, що відповідно до Витягу з рішення №?256/10 від 22 травня 1959 року, [PERSON] відведено земельну ділянку - 0,06 га на вулиці Ново-Жучківській під індивідуальне житлове будівництво, а у 1960 році із [PERSON] було укладено договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності. Також суду надано технічний паспорт на будинок садибного типу за адресою: [ADDRESS] та витяг із Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва № 386 від 12.09.2022 на цей же будинок за адресою: [ADDRESS] , відповідно до якого житловий будинок садибного типу літера «А», загалбною площею 49,8 кв.м.в тому числі житловою 40,6 кв.м. складається із двох житлових кімнат, рік завершення будівництва 1988; вбиральня літера «Б», рік завершення будівництва 1988; колодязь «І»; огорожа № 1-3. Згідно із даних Довідки №?101-09/2022 від 12 вересня 2022 року на земельній ділянці по [ADDRESS] розташований житловий будинок літ. «А» загальною площею 49.80 кв.м., в тому числі житловою 40.60 кв.м. (кількість кімнат дві), крім того на земельній ділянці знаходиться вбиральня літ. «Б», колодязь І та № 1-3 огорожа. Житловий будинок, надвірні будівні та споруди збудовано до 1990 року. Відповідно до даних Довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості, оціночна вартість житлового будинку за адресою: [ADDRESS] становить 928901,34 грн. Вирішуючи заявлені вимоги на підставі досліджених доказів, суд виходить із таких правових норм. Відповідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому, у відповідності до вимог ст.ст.12,13 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із положеннями ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно з пунктами 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до положень частини 1 статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР). Згідно із положеннями частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Зважаючи на вимоги ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1ст. 1220 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1ст. 1221 ЦК України). Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ст. 1258 ЦК України). Згідно із ч.1 ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Згідно ч.1 та ч.3 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Виходячи із змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Статтею 334 ЦК України передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Частиною 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Відповідно до частини 4 статті 3 цього Закону будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом. На час будівництва спірного будинку діяла постанова Ради Міністрів УРСР від 12 березня 1981 року № 125 «Про приймання в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» (втратила чинність згідно з постановою КМУ від 15 жовтня 1992 року №587 у зв`язку з прийняттям постанови КМУ від 5 серпня 1992 року №449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення»). Листом Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 № 12/5-126 роз`яснюється, що по об`єктах, які збудовані до 05.08.1992, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається бюро технічної інвентаризації (до врегулювання цього питання законодавчими на нормативними актами). Тобто громадяни, які збудували житлові будинки до 05.08.1992, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно на земельній ділянці яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. Беручи до уваги зазначені нормативно правові акти, ВССУ у Листі № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013, робить висновок, що за наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності, в порядку спадкування, на спірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Таким чином, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. Зазначений висновок міститься також в постанові Верховного Суду від 15.01.2021 у справі № 1540/3952/18 та узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним Судом у постанові від 15.10.2020 у справі № 623/214/17. Крім того, згідно роз`яснення Міністерства юстиції України «Щодо порядку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна» № 19-32/319 від 21.02.2005, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Суд враховує і те, що відповідно до п.3.1 роз`яснення ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Таким чином, судом встановлено, що згідно із наданих технічних документів на спадкове майно, житловий будинок з належними до нього господарськими та побутовими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , збудований до 05.08.1992, а інших документів, які б підтверджували право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно у спадкоємця немає. Суд бере до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи те, що позивач позбавлений можливості зареєструвати право власності на житловий будинок, що входить до складу спадщини, у позасудовому порядку, оскільки постановою нотаріуса йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо цього майна,

Outcome: approved