Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-25 00:00:00

У січні 2024 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що 25 жовтня 2018 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Стужицької сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області за актовим записом № 05. Від шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Вказує, що з відповідачем за останній період життя не складається, вони дуже часто сваряться, сперечаються у зв`язку з різними поглядами на життя, через різні характери відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у їхній сім`ї, він не має наміру підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Надалі, так проживати позивачка не має наміру, а тому вирішила шлюб між ними розірвати. Спільне господарство з відповідачем не ведеться, кожен має свій особистий шлях, шлюбні відносини не підтримують. Просить не надавати строк для примирення в зв`язку з тим, що її рішення про розірвання шлюбу є остаточним. Питання щодо участі в утриманні доньки сторонами погоджено в спільному порядку. З урахуванням наведеного та з посиланням на ст.ст. 105, 110 Сімейного кодексу України, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 4 квітня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. \~У строк, установлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачкою обставин та правових підстав позову не надав.\~ \~ \~ \~ Сторони, будучи належним чином повідомленими про місце, час та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Позивачка [PERSON] , будучи повідомленою про дату, час та місце проведення судового розгляду, в судове засідання не з`явилися. Попередньо 24 квітня 2024 року подала заяву, в якій просить справу №298/234/24 за її позовом до відповідача про розірвання шлюбу без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, повторно в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи суду не подав, відзив на позовну заяву не надав. Судом надіслане повідомлення про дату, час та місце проведення судового засідання за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою місця проживання відповідача, що встановлена в порядку передбаченому ч. 6\~ст. 187 ЦПК України, однак поштова кореспонденція повернулася з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», іншої адреси відповідача суду не повідомлено. В силу приписів п.4 ч.8\~ст.128 ЦПК України\~така поштова кореспонденція вважається врученою належним чином. Згідно ст.\~280\~ЦПК України,\~в разі\~неявки в\~судове засідання\~відповідача,\~який належним\~чином повідомлений\~про дату\~час та\~місце судового\~засідання і\~від якого\~не надійшло\~повідомлення про\~причини неявки,\~та який\~не подав\~відзив,\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів,\~якщо позивач\~не заперечує\~проти такого\~вирішення справи. Враховуючи відсутність заперечень з боку позивачки щодо заочного розгляду справи, враховуючи повторну неявку в судове засідання відповідача [PERSON] , який повідомлявся про дату час та місце судового засідання, відзив на позов не подав, повідомлення про причини неявки та клопотання про відкладення судового розгляду від нього не надходило, суд з урахуванням положень ст. 280 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. Відповідно до ст.223 ЦПК України неявка сторін, які були повідомлені про дату, час та місце проведення судового розгляду, не перешкоджає розгляду справи по суті. Враховуючи неявку учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов належить задовольнити, зважаючи на таке. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 25 жовтня 2018 року виконкомом Стужицької сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області, судом установлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , одружилися 25 жовтня 2018 року у Виконкомі Стужицької сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області, про що було зроблено відповідний актовий запис №05. Подружжя має дитину дочку [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 16 березня 2020 року). Позивачка, вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу, звернулася до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав. Таким чином, спірні правовідносини з приводу припинення шлюбу, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 11\~Сімейного кодексу\~України (далі - СК України). Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги заяву позивача, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, що визначено ч. 3 ст. 105 СК України. Відповідно до вимог ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст.112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Положеннями ст.24\~СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин, суд вважає, що подальше спільне проживання суперечитиме інтересам позивача, що має істотне значення. При цьому, судом враховуються аргументи позивача, наведені ним в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема, щодо припинення ведення спільного господарства, оскільки такі знайшли своє підтвердження в ході дослідження зібраних по справі доказів, та не оспорювалися відповідачем. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд не вбачає підстав для зупинення провадження по справі, в зв`язку з наданням сторонам строку на примирення. Приймається до уваги судом і та обставина, що сторони будь-якого бажання щодо збереження сім`ї не висловили, хоча мали таку можливість, а навпаки у поданих суду письмових заявах висловили позицію щодо розірвання шлюбу. При вирішенні спору суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, та на окремі з яких вірно посилається позивач в поданому позові. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивачки підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує вимоги ч.1\~ст.141 ЦПК України\~та вважає, що з відповідача на користь позивачки, слід стягнути 1211 гривень 20 копійок судового збору, сплаченого нею при поданні позову згідно квитанції від 23 січня 2024 року.

Outcome: approved