Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, якою просив встановити факт належності йому, [PERSON] , свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області 12.09.2012 та зареєстрованого в реєстрі за № 1-974, яке раніше було видано на ім`я « [PERSON] ». Свої вимоги заявник мотивує тим, що 12.09.2012 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної конторою Одеської області йому, [PERSON] , було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 1-974 на земельну ділянку площею 1,88 га, кадастровий номер земельної ділянки 5122080400:01:002:0641 у межах згідно з планом, що розташована на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У травні 2024 року він звернувся до Приватного підприємства Дінекс-Трейд з метою укладання договору оренди належної йому земельної ділянки, однак, листом від 28 травня 2024 року, директор ПП Дінекс-Трейд повідомив йому про неможливість укладання з ним договору оренди належної йому земельної ділянки так як у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , його прізвище вказане як [PERSON] , в той час як у Свідоцтві про право на спадщину, виданому Ізмаїльською державною нотаріальною конторою 12 вересня 2012 року, прізвище власника вказане як [PERSON] . Зазначає, що вказана ситуація виникла у зв`язку з тим, що на час видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області 12.09.2012, він мав інший паспорт громадянина України, в якому його прізвище було зазначено як « [PERSON] », а 04 вересня 2013 року ним було отримано новий паспорт громадянина України, в якому прізвище зазначено як « [PERSON] ». В судове засідання заявник не з`явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, представник заявника надав суду клопотання про розгляд справи без його участі. В судове засідання представник заінтересованої особи не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до частини другої статті 197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Під час розгляду справи повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося у відповідності до ч.2 ст.247 КПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що\~ заявник [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,88 га, кадастровий номер земельної ділянки 5122080400:01:002:0641 , у межах згідно з планом, що розташована на території Багатянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області 12.09.2012 та зареєстрованого в реєстрі за № 1-974. Проте, у свідоцтві про право на спадщину за заповітом виданому Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області 12.09.2012 та зареєстрованому в реєстрі за № 1-974 вказано прізвище « [PERSON] », замість « [PERSON] », оскільки на час видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області 12.09.2012 та зареєстрованого в реєстрі за № 1-974, заявник мав паспорт громадянина України на ім`я [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 24.12.1999 року Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області, що підтверджується копією спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , а починаючи з 04.09.2013 та по теперішній час є власником паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 04.09.2013 року Ізмаїльським РВ ГУДМС України в Одеській області, на ім`я [PERSON] . Згідно довідки № 394 виданої старостою Багатянського старостинського округу Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області [PERSON] , [PERSON] , дійсно має у власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,88 га, кадастровий номер земельної ділянки 5122080400:01:002:0641. Згідно ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, зокрема, договори та інші правочини. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. З огляду на вищевикладене, суд вважає доведеним факт належності [PERSON] , свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області 12.09.2012 та зареєстрованого в реєстрі за № 1-974, яке раніше було видано на ім`я « [PERSON] ».

Outcome: approved