Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

Позивач Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» 02 квітня 2024 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування, просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 9\~171,07 грн; стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати за сплату судового збору в розмірі 3\~028,00 грн, на професійну правничу допомогу в розмірі 6\~000,00 грн. Стислий виклад позиції позивача. Так, вимоги позивача обґрунтовані тим, що 12 листопада 2020 року між Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» та [PERSON] був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 201845080, предметом якого є страхування транспортного засобу IVECO DAILY, державний номерний знак [NUMBER] . 27.01.2021 року в місті Одеса по вулиці Шота Руставелі, 2а сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої водій транспортного засобу IVECO DAILY, державний номерний знак [NUMBER] , при виборі швидкості руху не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та інтервалу руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом TOYOTA COROLA, державний номерний знак [NUMBER] , та з транспортним засобом CHEVROLET CRUZE, державний номерний знак [NUMBER] . Відповідно до постанови Малиновського районного суду м. Одеса від 17.03.2021 року по справі № 521/2085/21 вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм транспортного засобу IVECO DAILY, державний номерний знак [NUMBER] Правил дорожнього руху, а саме: вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП. Цивільно - правова відповідальність водія транспортного засобу IVECO DAILY, державний номерний знак [NUMBER] на момент скоєння ДТП була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант», відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 201845080. 10.02.2021 року позивач отримав повідомлення про ДТП та заяву про страхове відшкодування від власника пошкодженого транспортного засобу TOYOTA COROLA, державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] 15.02.2021 року представником позивача було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу TOYOTA COROLA, державний номерний знак [NUMBER] , про що складено відповідний протокол огляду. Згідно Аварійного сертифікату № 05-D/83/6 з розрахунку вартості матеріального збитку, завданого транспортному засобу від 28.02.2021 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу TOYOTA COROLA, державний номерний знак [NUMBER] , складає 13\~703,08 грн. 23.04.2021 року позивачем було складено страховий акт, затвердженого розрахунку страхового відшкодування та виплачено страхове відшкодування на користь потерпілого в розмірі 9\~171,07 грн. На підставі вище викладеного позивач і звернувся з вказаним позовом до суду. Заяви, клопотанні, інші процесуальні дії у справі. 29 квітня 2024 року Ухвалою Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження та вона призначена до підготовчого судового розгляду з викликом, повідомленням сторін. 29 травня 2024 року Ухвалою Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області судове закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті з викликом, повідомленням сторін. 31 липня 2024 року Ухвалою Білгород Дністровського міськрайонного суду, суд перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.\~ст. 280 - 281 ЦПК України. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, на заочний розгляд справи згодний. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляд справи повідомлявся належним чином ,причина неявки суду невідома. Викликався неодноразово, повістки повернулись на адресу суду з відміткою «за терміном зберігання». Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно до наданих клопотань, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши всі надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що дійсно вимоги позивача обґрунтовані тим, що 12 листопада 2020 року між Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» та [PERSON] був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 201845080, предметом якого є страхування транспортного засобу IVECO DAILY, державний номерний знак [NUMBER] . 27.01.2021 року в місті Одеса по вулиці Шота Руставелі, 2а сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої водій транспортного засобу IVECO DAILY, державний номерний знак [NUMBER] , при виборі швидкості руху не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та інтервалу руху, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом TOYOTA COROLA, державний номерний знак [NUMBER] , та з транспортним засобом CHEVROLET CRUZE, державний номерний знак [NUMBER] . Відповідно до постанови Малиновського районного суду м. Одеса від 17.03.2021 року по справі № 521/2085/21 вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм транспортного засобу IVECO DAILY, державний номерний знак [NUMBER] Правил дорожнього руху, а саме: вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП. Цивільно - правова відповідальність водія транспортного засобу IVECO DAILY, державний номерний знак [NUMBER] на момент скоєння ДТП була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант», відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 201845080. 10.02.2021 року позивач отримав повідомлення про ДТП та заяву про страхове відшкодування від власника пошкодженого транспортного засобу TOYOTA COROLA, державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] 15.02.2021 року представником позивача було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу TOYOTA COROLA, державний номерний знак [NUMBER] , про що складено відповідний протокол огляду. Згідно Аварійного сертифікату № 05-D/83/6 з розрахунку вартості матеріального збитку, завданого транспортному засобу від 28.02.2021 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу TOYOTA COROLA, державний номерний знак [NUMBER] , складає 13\~703,08 грн. 23.04.2021 року позивачем було складено страховий акт, затвердженого розрахунку страхового відшкодування та виплачено страхове відшкодування на користь потерпілого в розмірі 9\~171,07 грн. Нормативне обґрунтування. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до\~статті 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до пункту 22.1\~статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи. Згідно з ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. В п. 38.1.1 ст. 38 ЗУ "Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів", якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником); Згідно із ст.27 ЗУ «Про страхування», ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходять право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно із ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Оцінка аргументів сторін, висновки суду Суд вважає доцільним дотримання принципу змагальності та найбільш відповідного цьому принципу стандарту доказування, процесуальної рівності та переваги більш вагомих доказів, того, що оцінка обставин справи здійснюється з урахуванням усієї сукупності наявних в ній доказів та правил й критеріїв визначених ЦПК України. Натомість, відповідач не скористався своїм процесуальним правом подання відзиву проти позову позивача, або будь-яких інших пояснень і документів, що спростовували б заявлені вимоги позивача. Таким чином враховуючи, що відповідачем було здійснено дорожньо-транспортну пригоду, що встановлено постановою Малиновського районного суду м. Одеса від 17.03.2021 року, та останній після вчинення ДТП залишив місце її вчинення, а також прийнявши до уваги, що позивачем було відшкодовано в повному обсязі шкоду, заподіяну відповідачем внаслідок ДТП, то суд приходить до висновку, що відповідачем має бути відшкодовано матеріальну шкоду понесену Товариством з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» у зв`язку із виплатою страхового відшкодування, а отже позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Вирішення питання щодо судових витрат Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 3\~028,00 грн. Стосовно витрат на правову допомогу, судом встановлено наступне. Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Вказане кореспондується з позицією ВСУ, викладеною у Постанові від 23.11.2020 року у справі № 638/7748/18 При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення». У даній конкретній цивільній справі, що розглядається, позивачем у підтвердження обґрунтованості позову у частині стягнення витрат на правничу допомогу приєднані наступні документи: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, посвідчення адвоката, акт прийому-передачі наданої правничої допомоги до Договору про надання правничої допомоги від 14.05.2019 року, детальний розрахунок та опис робіт. Таким чином, суд вважає за необхідно сягнути з відповідача на користь позивача вказані витрати у розмірі 6 000,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved