Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом зазначивши, що між нею та організатором концерту ФОП - [PERSON] 22.01.2022 укладено договір про надання послуг у сфері концертної діяльності у формі отримання чотирьох квитків на концерт [PERSON] та групи «[INFO]», який повинен був відбутися 02.03.2022 у приміщені Львівського державного цирку за адресою: місто Львів, вул. Городоцька, будинок 83 . За вказані квитки була проведена оплата у повному обсязі, однак концерт не відбувся через введення на території України воєнного стану. При цьому організатор події повідомив, що концерт перенесено на невизначену дату у зв`язку з тим, що на всій території України запроваджений воєнний стан, квитки поверненню та обміну не підлягають. Станом на дату звернення до суду з даним позовом концерт не проведено, кошти не повернуто. На досудову вимогу про розірвання договору та повернення коштів відповідач відреагував відмовою, посилаючись на настання форс-мажорних обставин (війна). У зв`язку із тим, що концерт фактично не проведено, а кошти за квитки не повернуто, позивач просить визнати вищевказаний договір про надання послуг у сфері концертної діяльності від 22.01.2022 - розірваним; стягнути з відповідача на її користь суму матеріальних збитків у розмірі 4200,00 грн., а також понесені судові витрати. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 29.11.2022 прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] та відкрито провадження у справі; розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання; учасникам справи встановлено строки для подання заяв по суті справи. Представник відповідача - адвокат Лиска П.О. подав відзив на позов, відповідно до змісту якого просив відмовити у позові, посилаючись на те, що при придбанні квитка покупець безумовно погоджується із договором публічної оферти, який розміщена на сайті «INTERNET-BILET.UA». Пунктом 8.1. публічної оферти ТОВ «Інтернет-Білет» визначено, що у разі скасування, перенесення або заміни «заходу», крім випадків форс - мажору, повернення коштів покупцеві (позивачу) проводиться організаторами заходу (відповідачем) з пред`явленням документа, що посвідчує особу. Пункт 8.4. договору визначено, що покупець підтверджує і погоджується з тим, що порядок і підстави повернення «Номінальною ціни Електронного квитка», а також особа, яка зобов`язана здійснювати таке повернення, «Системою» до нього доведені в повному обсязі, йому відомі і зрозумілі. Отже позивач був належним чином повідомлений про умови укладення договору та погодився з ними. ФОП - [PERSON] не могла виконати зобов`язання з підстав настання форс-мажорної обставини (військової агресії російської федерації проти України), яка засвідчена листом Торгово - промислової палати України від 28.02.2022. На звернення позивача про повернення квитка була надана відповідь про те, що квиток дійсний, концерт не відміняється, а переноситься до більш сприятливих часів. При цьому ФОП - [PERSON] не заперечує свої зобов`язання щодо організації та проведення концерту, які будуть виконані при першій можливості, концерт був перенесений не з вини організатора, а внаслідок форс-мажорних обставин, наразі є домовленість з [PERSON] та групою «[INFO]» про перенесення гастрольного туру на найближчі дати після закінчення воєнного стану, про що неодноразово повідомлялись клієнти. Позивач, представник позивача у судове засідання не з`явились, позивачка подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача заперечував проти позову, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Представник третьої особи подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 12.04.1996 року Про практику розгляду цивільних справ по позовах про захист прав споживачів, розглядаючи питання про характер правовідносин між споживачем і виробником (виконавцем), про наявність основ і умов їхнього виникнення, про права й обов`язки сторін суд може виходити як з норм Закону України від 12.05.1991 року "Про захист прав споживачів" і прийнятих відповідно до нього нормативних актів, так і з відповідних норм ЦК України й іншого законодавства, що регулює ті ж самі питання і не суперечать Закону. Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Судом встановлено, позивачем у справі 22.01.2022 придбано чотири квитки по 1050 грн кожен на концерт [PERSON] та групи [INFO], який мав відбутися 02.03.2022 о 19:00 год., у приміщені Львівського державного цирку за адресою: місто Львів, вул. Городоцька, будинок 83 , а саме квитки з місцями 56, 57, 58, 59 у лівому секторі 3 у 12-му ряді. Як зазначає позивач вказані квитки були куплені у касі за місцем проведення даного заходу. У зв`язку з тим, що концерт не відбувся, позивач звернулась до сервісу з продажу квитків internet-bilet.ua з прохання повернути сплачені кошти за квитки. У відповідь на вказане звернення, листом від «Info internet-bilet (info@internet-bilet.com.ua ) від 12.06.022, позивачу повідомлено, що сервіс продажу квитків internet-bilet.ua є посередником, тому без згоди організатора, немає юридичного права самостійно приймати рішення у вирішенні фінансових питань. Також на звернення позивача щодо повернення коштів ДП «Львівський державний цирк» повідомило позивача про те, що останнє не являється організатором концерту, а лише надавало комплекс послуг у проведенні концерту. Інкасація отриманих доходів від продажів квитків та питання повернення коштів за квитки покладено на організатора події, саме на ФОП - [PERSON] , яка за договором, укладеним із ДП «Львівський державний цирк» самостійно здійснювала реалізацію квитків із застосуванням автоматизованої системи продажів квитків (АСПК), як у касах цирку так і іншими способами через мережу Інтернет, компанією «Інтернет-білет». Отримавши відомості про організатора концерту позивач направила ФОП - [PERSON] досудову вимогу, у якій вказала, що відмовляється від договору та розриває договір про надання послуг у сфері концертної діяльності від 22.01.2022 у вигляді чотирьох квитків на концерт [PERSON] та групи «[INFO]», який повинен був відбутися 02.03.2022 у приміщені Львівського державного цирку за адресою: місто Львів, вул. Городоцька, будинок 83 . Також просила повернути сплачені за квитки кошти, перерахувавши їх на банківський рахунок. У відповідь на електронну пошту позивача надійшов лист про відмову у задоволенні вимоги у зв`язку з настанням форс мажорних обставин (війна). Також зазначено, що організатор не відмовляється від своїх зобов`язань, квитки дійсні, а концерт перенесено та буде проведено після закінчення воєнного стану. Таким чином, судом встановлено, що організатором концерту згідно куплених позивачем квитків ФОП - [PERSON] , основним видом діяльності якої відповідно до виписки з ЄДР є 90.01 театральна та концертна діяльність. У свою чергу сервіс з продажу квитків internet-bilet.ua є лише посередником з продажу квитків, а ДП «Львівський державний цирк», окрім продажу квитків, ще надавало комплекс послуг у проведенні самого концерту, які діяли на підставі на підставі договорів, укадених з організатором. Вказана обставина стороною відповідача не заперечувалась. На квитках міститься посилання «INTERNET-BILET.UA», а також зазначено, що при його придбанні покупець безумовно погоджується, зокрема, з тим, що квиток не підлягає обміну та поверненню; перенесення дати заходу або затримка часу початку заходу не є підставою для повернення квитка; у випадку скасування заходу гроші повертаються виключно організатором, а не продавцем квитка (за наявності квитка). Заперечуючи проти позовних вимог сторона відповідача вказувала, що при придбанні квитка покупець безумовно погоджується із договором публічної оферти, який розміщена на сайті «INTERNET-BILET.UA». Пунктом 8.1 публічної оферти ТОВ «Інтернет-Білет» визначено, що у разі скасування, перенесення або заміни «заходу», крім випадків форс - мажору, повернення коштів покупцеві проводиться організаторами «заходу» з пред`явленням документа, що посвідчує особу (паспорта, військового квитка, студентського квитка, посвідчення водія, службового посвідчення). Згідно з умовами пункту 8.2. повернення «Сервісних послуг» та «Сервісного збору» «Агентом з реалізації квитків» не проводиться, так само, як не підлягає поверненню вартість доставки бланків «Електронних квитків», якщо послуга по доставці була додатково замовлена і належно виконана кур`єрською службою. Відповідно до пункту 8.3 «Агент з реалізації квитків» зобов`язується за письмовою вимогою «Покупця» надати йому інформацію про особу, відповідальну за повернення «Номінальної ціни» попередньо придбаного «Електронного квитка» за допомогою «Системи». Покупець підтверджує і погоджується з тим, що порядок і підстави повернення «Номінальною ціни Електронного квитка», а також особа, яка зобов`язана здійснювати таке повернення, «Системою» до нього доведені в повному обсязі, йому відомі і зрозумілі (пункт 8.4). Пункт 9.1 передбачає, що «Агент по реалізації квитків» не несе відповідальність за перенесення, заміну або скасування «Заходів», не є зобов`язаною особою, і рівної стороною за угодою, укладеною між «Принципалом» і «Покупцем», а так само між «Абонентом» і «Покупцем». «Агент з реалізації квитків» не несе відповідальності за невідповідність наданих «Принципалом» послуг очікуванням «Покупця» і або його суб`єктивною оцінкою. Поради та рекомендації, надані «Покупцеві», не можуть розглядатися як гарантії (пункт 9.2). Згідно з пунктом 9.4 у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань по «Оферті», сторони за укладеним договором на реалізацію електронних квитків на культурно-видовищні заходи, за допомогою «Система он-лайн продажу «INTERNET-BILET» несуть відповідальність відповідно до законодавства України та умов цієї «Оферти», при цьому відповідальність «Агента з реалізації квитків» обмежується точністю зазначених реквізитів купленого «Електронного квитка», які однозначно описують і підтверджують право на відвідування «Заходу». Сторона відповідача, посилаючись на настання обставин форс-мажору, вказує, що концерт не скасовано, а лише перенесено на невизначений термін, а тому підстав для повернення коштів за квитки немає. Однак з такими доводами суд погодитись не може з огляду на таке. Згідно із пунктом 7 частини 1 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами. Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частин 1, 2 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. За змістом статей 610-612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється. Частина 2 ст. 651 ЦК України передбачає, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Iстотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У відповідності до ст. 9 Закону України "Про захист прав споживачів" при розірванні договору купівлі-продажу розрахунки із споживачем провадяться, виходячи з вартості товару на час його купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів. Згідно ч. 1, 2 ст. 10 Закону України Про захист прав споживачів - споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Згідно Розділу Х Інструкції з ведення квиткового господарства в театрально-видовищних підприємствах та культурно-освітніх закладах, затвердженої наказом Міністерства культури і мистецтв України №452 від 07 липня 1999 року, у разі скасування, переносу або зміни заходу відвідувачі (глядачі, слухачі) мають право повернути попередньо придбані квитки. Повернення коштів відвідувачам (глядачам, слухачам) проводиться організаторами заходу з пред`явленням документа, що посвідчує особу (паспорта, військового квитка, студентського квитка, посвідчення водія, службового посвідчення). Відповідно до пункту 13 Постанови Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №35 «Про затвердження Порядку організації та проведення гастрольних заходів» організатори гастрольних заходів, гастролери, підприємства, установи та організації, залучені до організації та проведення гастрольних заходів, а також власники (уповноважені ним органи чи особи) стаціонарних сценічних майданчиків у межах своїх повноважень забезпечують дотримання вимог законодавства про культуру, авторські та суміжні права, захист прав споживачів. Враховуючи встановлені обставини, оскільки позивач не змогла відвідати концертний захід та спожити відповідну розважальну послугу з причин, що не залежали від неї, суд дійшов висновку про стягнення з організатора заходу ФОП - [PERSON] на користь позивача суму сплачених за квитки коштів. Доводи відповідача проте, що з 24 лютого 2022 року вона не змогла виконати свої зобов`язанняу зв`язку з форс-мажорною обставиною, при цьому вона не відмовляється відвиконання взятих на себезобов`язань, як тільки буде завершений воєнний стан, суд до уваги не приймає, оскільки, як встановлено вище у разі скасування, переносу або зміни заходу відвідувачі (глядачі, слухачі) мають право повернути попередньо придбані квитки. Більше того, відповідно до ст.14-1 Закону України Про торгово-промислові палати України Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Однак у матеріалах справи відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України про засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) відсутній. Також слід зауважити, що є загально відомою обставиною факт проведення культурних заходів (концертів), у тому числі іноземних виконавців, під час дії в України воєнного стану. При цьому, зазначення відповідачем про проведення концерту після закінчення воєнного стану ставить споживача у невигідне становище, оскільки час закінчення воєнного стану передбачити неможливо, а споживач у такому випадку на невизначений час позбавлений можливості, як спожити послугу, так і використати сплачені кошти іншим чином. Суд ухвалюючи рішення також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів сторін), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29). Таким чином суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 984 гривні 80 копійок, оскільки позивач при подачі позову звільнена від його сплати. На підставі викладеного,

Outcome: approved