Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором кредитним договором №R01.00600.003816633 від 30.03.2018 року у розмірі 70337, 87 грн. та за угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки №С21.232.73947 від 07.09.2017 року в розмірі 25099, 54 грн., а всього разом - 95437,41 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 30.03.2018 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» (надалі «кредитор») і [PERSON] (надалі «відповідач/позичальник») було укладено кредитний договір №R01.00600.003816633, відповідно до умов якого, відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпечення, повернення, строковості, платності були надані кредитні кошти в розмірі 66716,49,00 грн. Свої зобов`язання кредитор виконав, надавши грошові кошти [PERSON] . Окрім цього, 07.09.2017 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки №С21.232.73947. Згідно угоди відповідач отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по поточному рахунку № [NUMBER] , операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу в межах встановленого ліміту кредитної лінії. Максимальний ліміт кредитної лінії становить 200\~000, 00 грн., доступний кредитний ліміт на момент укладання угоди 7000, 00 грн., процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24,00%. Акціонерне товариство «Ідея Банк» відступило право вимоги за кредитними договорами (з усіма додатковими договорами та угодами до нього) Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОНАТІ» на підставі договору факторингу № 25/07 від 25.07.2023 року. Відповідач зі своєї сторони, не виконав умови кредитного договору, а саме не здійснив належним чином погашення кредиту, внаслідок чого станом на 21.02.2024 року утворилась заборгованість за кредитним договором №R01.00600.003816633 від 30.03.2018 року в розмірі 70337,87 грн., з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту в розмірі 53064,68 грн.; прострочена заборгованість за відсотками в розмірі 17273,19 грн. та за угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки №С21.232.73947 від 07.09.2017 року в розмірі 25099,54 грн., з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту в розмірі 7928,77 грн.; прострочена заборгованість за відсотками в розмірі 17170,77 грн., що разом становить 95437,41 грн. Відповідач не здійснив жодної оплати після уступки права вимоги і не надав доказів оплати, відповідно сума заборгованості не змінилася. Згідно облікової політики Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОНАТІ», позивач, після відступлення прав вимоги, не нараховував відсотки та комісії по кредитному договору. Позивачем направлено відповідачу вимогу про виконання боргових зобов`язань за кредитним договором, надавши можливість добровільно врегулювати спір та сплатити заборгованість, однак вимога не був виконав. Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить позов задовольнити. Ухвалою Галицького\~районного суду\~м.\~Львова від\~30.05.2024\~року відкрито спрощене позовне провадження у справі. 24.06.2024 року [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву. Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві зазначив, що просить розгляд справи здійснювати у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. З відзиву на позовну заяву вбачається, що позовні вимоги заперечує, просить відмовити в задоволенні позовних вимог. [PERSON] вважає, що пунктом 5.5 договору № R01.00600.003816633 від 30.03.2018 року визначено сторони домовились, що строк позовної давності за цим договором встановлюється сторонами тривалістю у 5 років. Відповідач зазначає, що з інформації наданої позивачем у вигляді виписки за період з 30.03.2018 по 25.07.2023 по рахунку 29091000473647.980 кредит № R01.00600.003816633 від 30.03.2018 чітко видно, що остання оплата по кредиту була здійснена 02.11.2018 року. В виконавчому написі нотаріуса за №6502 зробленого приватним нотаріусом Гуревічовим О.М. зафіксовано, що строк платежу за цим договором настав 02.12.2018 року. Між тим, відповідно до ст. 262 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Тому відповідач вважає, що строк позовної давності за договором № R01.00600.003816633 від 30.03.2018 сплив 02.12.2023 року. Стосовно вимог позивача по угоді № С21.232.73947 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки від 07.09.2017 року [PERSON] зазначає, що надані позивачем копії документів суперечать один одному, в даних документах відсутня інформація про те ким і коли та за який період проводилися нарахування відсотків та по якій відсотковій ставці це робилося. Також, [PERSON] зазначає, що в наданих позивачем документах згадується додаткова угода №С21.232.73947 від 07.09.2017 до кредитного договору № С21.232.73947 від 07.09.2017, однак такої додаткової угоди він не підписував. Враховуючи наведене просить відмовити в задоволенні позову. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому за таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутність оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 30.03.2018 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №R01.00600.003816633, відповідно до умов якого, відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпечення, повернення, строковості, платності були надані кредитні кошти в розмірі 66716,49 грн. 07.09.2017 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки №С21.232.73947. Згідно угоди відповідач отримав кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії по поточному рахунку № [NUMBER] , операції за яким можуть здійснюватися за дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу в межах встановленого ліміту кредитної лінії. Максимальний ліміт кредитної лінії становить 200\~000, 00 грн., доступний кредитний ліміт на момент укладання угоди 7000, 00 грн., процентна ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24,00%. 25.07.2023 року Акціонерне товариство «Ідея Банк» відступило право вимоги за договором №R01.00600.003816633 від 30.03.2018 року (з усіма додатковими договорами та угодами до нього) та за угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки №С21.232.73947 від 07.09.2017 року Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОНАТІ» на підставі договору факторингу № 25/07 від 25.07.2023 року. Згідно з витягом з реєстру боржників №1 до договору факторингу № 25/07 від 25.07.2023 року,\~ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОНАТІ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №R01.00600.003816633 від 30.03.2018 року в розмірі 70337,87 грн., з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту в розмірі 53064,68 грн.; прострочена заборгованість за відсотками в розмірі 17273,19 грн. та за угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки №С21.232.73947 від 07.09.2017 року в розмірі 25099,54 грн., з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту в розмірі 7928,77 грн.; прострочена заборгованість за відсотками в розмірі 17170,77 грн. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором №R01.00600.003816633 від 30.03.2018 року за [PERSON] \~ рахується заборгованість у розмірі 70337,87 грн., з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту в розмірі 53064,68 грн.; прострочена заборгованість за відсотками в розмірі 17273,19 грн. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості за угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки №С21.232.73947 від 07.09.2017 року за [PERSON] \~ рахується заборгованість у розмірі 25099,54 грн., з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту в розмірі 7928,77 грн.; прострочена заборгованість за відсотками в розмірі 17170,77 грн. 21.02.2024 року ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОНАТІ» скерувало на адресу [PERSON] письмову вимогу про виконання боргових зобов`язань за кредитним договором. Згідно з положеннями ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання, згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною першою статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 3 ст. 1079 ЦК України фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Згідно з ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені\~статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені\~законом\~як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України передбачено,що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За приписами ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ч. 1, 2 ст. 1055 ЦК України). Згідно з ч. 3 ст. 1 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів справи вбачається, що суду надано розрахунок заборгованості в якому міститься вся необхідна інформація, а також виписку по рахунку, тому суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про те, що позивачем не надано належного розрахунку заборгованості за яким можна було б встановити правильність нарахування заборгованості. Крім того, відповідачкою та її представником не надано суду іншого розрахунку заборгованості, який на їх думку є правильним, як і не заявлено клопотання про проведення експертизи, тому суд вирішує спір на підставі наявних документів. Судом встановлено, що між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] фактично було укладено кредитні договори, згідно з якими відповідач отримав грошові кошти у кредит. 25.07.2023 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОНАТІ» було укладено договір факторингу № 25/07 відповідно до якого та реєстру боржників №1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОНАТІ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №R01.00600.003816633 від 30.03.2018 року та угодою про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки №С21.232.73947 від 07.09.2017 року. Відповідач скористався кредитними коштами, але свої зобов`язання за договором виконав не у повному обсязі. Загальна сума боргу [PERSON] становить 95437,41 грн. Таким чином, виходячи із наведеного, суд вважає, що відповідачка грубо порушив умови договору, тому з останнього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОНАТІ», яке набуло право вимоги за кредитними договороми, слід стягнути заборгованість у визначеному розмірі. Враховуючи викладене, у зв`язку з тим, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав через що утворилась заборгованість за договоромаити, суд приходить до висноску, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ\~«СОНАТІ» підлягає стягненню сплачена сума судового збору у розмірі 3028, 00 грн. Згідно з ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Встановивши, що строк позовної давності пропущено без поважних причин, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо стороною у спорі заявлено вимогу до ухвалення ним рішення про застосування строку позовної давності, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для відмови. Наслідками пропущення строку позовної давності є відмова у задоволенні позову (стаття 267 ЦК України). Загальна позовна давність застосовується до вимог, що стосуються захисту права власності та інших речових прав. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності. Відповідачем [PERSON] подано заяву про застосування спливу строку позовної давності. Останній вважає, що позивач пропустив строк позовної давності в частині пред`явлення вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором №R01.00600.003816633 від 30.03.2018 року у розмірі 70337, 87 грн., оскільки пунктом 5.5 договору № R01.00600.003816633 від 30.03.2018 року визначено сторони домовились що строк позовної давності за цим договором встановлюється сторонами тривалістю у 5 років. Виходячи з інформації наданої позивачем в вигляді виписки за період з 30.03.2018 по 25.07.2023 по рахунку 29091000473647.980 кредит № R01.00600.003816633 від 30.03.2018 вбачається, що остання оплата по кредиту була здійснена 02.11.2018 року. В виконавчому написі нотаріуса за №6502 зробленого приватним нотаріусом Гуревічовим О.М. чітко зафіксовано що строк платежу за цим договором настав 02.12.2018 року. Тому відповідач вважає, що строк позовної давності за договором № R01.00600.003816633 від 30.03.2018 сплив 02.12.2023 року. Однак пунктом 5.2 кредитного договору № R01.00600.003816633 від 30.03.2018 року передбачено, що цей договір вступає в законну силу з дня його підписання сторонами та діє протягом строку кредитування, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Таким чином, суд вважає, що строк на звернення до суду з даним позовом не пропущено, оскільки кредитний договір діє на даний час, адже відповідачем в повному обсязі не виконано зобов`язань за договором, а тому у задоволенні клопотання відповідача про застосування спливу строку позовної давності слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: approved