Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

Заявниця 28 червня 2024 року звернулася до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, згідно з якою просила суд встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , без реєстрації шлюбу в період з травня 2013 року по [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що заявниця та [PERSON] з травня 2013 року до дня зникнення останнього перебували у фактичних шлюбних відносинах. [PERSON] є військовослужбовцем та набув статусу особи, безвісно зниклої за особливих обставин 05 січня 2024 року. Розшук особи здійснює Бахмутський районний відділ поліції ГУНП в Донецькій області. Заявниця проживала з [PERSON] у квартирі [ADDRESS] , яка належить заявниці на праві особистої приватної власності. Заявниця з [PERSON] мали спільний побут, взаємні права та обов`язки. Метою встановлення факту є отримання щомісячного грошового забезпечення. 31 травня 2024 року заявниці фактично було відмовлено у призначенні грошового забезпечення за заявою останньої, тому вона звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Бебешку М.М. Ухвалою суду від 02 липня 2024 року відкрито провадження у даній справі за правилами окремого провадження та призначено судовий розгляд у справі на 25 липня 2024 року. 22 липня 2024 року на адресу суду від заінтересованих осіб [PERSON] та [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності та підтримання заяви [PERSON] у повному обсязі. В судовому засіданні заявниця та її представник підтримали свою заяву та просили суд її задоволити з підстав викладених у заяві. Заявниця додатково пояснила, що з 2013 року вони почали проживати із [PERSON] у її квартирі [ADDRESS] . У неї є чача та чотири коти. До приїзду [PERSON] у її квартиру у неї було все, так як її колишній чоловік займався бізнесом. З [PERSON] вони спільно купували чайник та пилосос. [PERSON] обробляв город на дачі. У неї є дорослий син, який проживає з нею, а раніше проживав у квартирі її матері. [PERSON] зник під Бахмутом і [PERSON] сестра та батьки просили її звернутися до суду із заявою для отримання матеріальної допомог від держави. На даний час допомогу отримують батьки [PERSON] , але мати [PERSON] віддає їй всі грошові кошти з своєї частини соціальної допомоги. Вона спілкувалася з куратором із департаменту поліції і він рекомендував їй звернутися до суду. Їй передали всі особисті речі [PERSON] і визнали потерпілою у кримінальному провадженні. Представник заінтересованої особи - Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся судом своєчасно та належним чином. Допитана в якості свідка [PERSON] показала суду, що вона є рідною сестрою [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] дуже гарно проживали між собою. Раніше [PERSON] двічі був одружений, але в 2006 розлучився з другою дружиною та з 2013 року почав проживати із [PERSON] у її квартирі.. На [PERSON] він говорив, що це моя жіночка і все у них було спільне. [PERSON] із [PERSON] часто були в неї в гостях і вона часто була в гостях у [PERSON] з [PERSON] . Допитана в якості свідка [PERSON] показала суду, що вона є особистим [PERSON] , яка з 2013 року проживала спільно з [PERSON] . Вони запрошували свідка до себе додому, їздили разом на дачу, [PERSON] купував продукти харчування та корм для тварин. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне: 05 січня 2024 року [PERSON] включено до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. Розшук особи покладено на Бахмутський районний відділ поліції ГУНП в донецькій області. 14 травня 2024 року заявниці зверталася до Департаменту національної поліції із заявою про надання їй офіційного документу щодо відмови у виплату грошового забезпечення, на яку 31 травня 2024 року Департамент поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють» повідомила заявницю про перелік документів, необхідних для призначення та виплати грошового забезпечення. 12 березня 2024 року в Комунальному підприємстві Білоцерківської міської ради «ЖЕК № 1» складено акт, згідно з яким заявниця в присутності двох сусідів підтвердили проживання [PERSON] , з травня 2013 року по день зникнення без реєстрації спільно з заявницею. 15 грудня 2023 року Бахмутським районним відділом поліції ГУНП в Донецькій області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом неповернення з поля бою рядового поліції [PERSON] . У вказаному кримінальному провадження заявницю визнано потерпілою. Заявницею долучено до матеріалів справи копію паспорта [PERSON] , свідоцтва про народження та довідки про присвоєння ідентифікаційного коду останнього. При вирішенні справи суд виходить з наступного: Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких належить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Оцінюючі зібрані у справі докази, в їх сукупності, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст. 1264 Цивільного кодексу України - у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України - сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Частина 4 ст. 3 Сімейного кодексу Українивказаує на те, що сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до п.6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року у справі № 1-8/99 № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно проживають разом та ведуть спільне господарство. Згідно з вимогами п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року - при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом) судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Подібні правовідносини містяться і в Постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25 січня 2018 року у справах: № 337/5266/15-ц від 25 січня 2018 року, № 588/350/15-ц від 15.08.2019 року. Відповідно до ч.3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України - кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.ч.1, 2 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Встановивши, що заявник не надала до суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту спільного проживання однією сім`єю з [PERSON] в період часу з травня 2013 року до 05 січня 2024 року, не надала суду доказів ведення спільного бюджету, господарства та побуту, а також спільної праці, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю. Суд не бере до уваги акт від 12 березня 2024 року, складений в присутності заявниці та двох свідків про те, що остання з травня 2013 року по день зникнення безвісті [PERSON] проживала з ним за адресою: [ADDRESS] , так як вказаний акт по своїй суті може бути прирівняний до показів свідків, а свідками не може підтверджуватися факт ведення спільного господарства, наявність взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю, а для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання), фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16 (провадження № 61-5296св19), від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц (провадження № 61-11607св18), від 11 грудня 2019 року в справі № 712/14547/16-ц (провадження № 61-44641св18), від 24 січня 2020 року в справі № 490/10757/16-ц (провадження № 61-42601св18), від 08 грудня 2021 року у справі № справа № 531/295/19 (провадження № 61-3071 св 21). До такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 552/196/20 від 27.05.2021. За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви [PERSON] щодо встановлення факту спільного проживання однією сім`єю із [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: dismissed