Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

В обґрунтування заяви [PERSON] посилалася на те, що [INFO] в с. Маньківці померла [PERSON] . Оскільки тіло померлої не було оглянуте експертом, тому довідка про смерть не видавалася, реєстрація смерті не проводилася. Через відсутність свідоцтва про смерть заявник не може оформити спадкові права після її смерті. Просить суд встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , [INFO] в [ADDRESS] . Представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від Барського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Жмеринському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, покладаються на розсуд суду. Від Северинівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області надійшла заява про розгляд справи без участі представника, позов визнали повністю. У судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник вимоги заяви підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі. Заявник додатково пояснила, що померла є її далекою родичкою, тіткою чоловіка. Так як чоловік помер, вона доглядала за [PERSON] , інших родичів у неї не було. Коли помер чоловік, тіло завезли в морг і видали свідоцтво про смерть. Заявник вказувала, що була хвора, тому просто поховали [PERSON] без свідоцтва. Місцева влада дозволила ховати без свідоцтва про смерть. Поховали [PERSON] в Маньківцях на цвинтарі. Заявник організувала похорон, вказала, що це було в кінці 2023 року. Там були сусіди. Буває, що так ховають в селі старих людей без оформлення свідоцтва про смерть. Вказувала, що після смерті [PERSON] залишилось майно, заявник є спадкоємцем за заповітом. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що заявник є її свекрухою. Померла [PERSON] проживала в с. Маньківці, свідок приїжджала та бачила її. Вказала, що була на похороні в кінці 2023 року, ховали на цвинтарі в с. Маньківці. Свідок підтвердила факт смерті [PERSON] в кінці 2023 року. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що заявник є її рідною сестрою. Була знайома з [PERSON] , вона проживала в с. Маньківці. [PERSON] доглядала за нею, тому на неї зробила заповіт. [PERSON] померла в кінці грудня 2023 року. Свідок допомагала організовувати похорон, була присутня на похороні. Підтвердила факт смерті [PERSON] в грудні 2023 року. Вислухавши учасників розгляду, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов таких висновків. Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з частиною 1 статті 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Судом встановлені такі обставини. За даними паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Барським РВ УМВС України в Вінницькій області, [PERSON] народилась [INFO] у селі Маньківці, Барського району Вінницької області, що підтверджується фотокопією паспорта, наданою заявником. За даними паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Барським РВ УМВС України в Вінницькій області, [PERSON] народилась [INFO] у селі Маньківці, Барського району Вінницької області, РНОКПП [NUMBER] . За даними заповіту від 25.11.2013, зареєстрованому в реєстрі за № 46 в с. Маньківці Барського району Вінницької області, [PERSON] , [INFO] заповіла усе своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось, все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право, [PERSON] . За даними довідки, виданої Северинівською сільською радою № 119 від 23.04.2024, тіло померлої [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] захоронено на території місцевого кладовища с. Маньківці, Жмеринського району Вінницької області. За даними довідки, виданої Северинівською сільською радою № 104 від 08.04.2024 [PERSON] , [INFO] проживала одна, останнє місце реєстрації [ADDRESS] . За даними інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нерухомого майна № 54167757 від 27.02.2016, [PERSON] належить земельна ділянка площею 1.9957 га за адресою: Вінницька обл., Барський р., с/рада Маньковецька, кадастровий номер 0520283200:01:002:0141. За даними відповіді Барського відділу ДРАЦС у Жмеринському районі Вінницької області № 422-28.12-35 від 26.04.2024, на адвокатський запит, актовий запис про смерть на [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в с. Маньківці Жмеринського району Вінницької області відсутній. За даними відповіді на запит суду Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області №52-2203вих-24 від 28.05.2024, згідно ІТС до Жмеринського РВП та ВП № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області повідомлення про смерть [PERSON] , [INFO] не надходили та не розглядалися, відомості до ЄРДР не вносились. За даними відповіді на запит суду Северинівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області №422 від 27.05.2024 документи на підставі яких на території Маньковецького сільського кладовища здійснювалось поховання [PERSON] відсутні. Державна реєстрації смерті [PERSON] сільською радою не здійснювалась, свідоцтво про смерть не видавалось. Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Згідно зі статтею 13 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Відповідно до частини третьої статті 16 Цивільного кодексу України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої-п`ятої статті 13 цього Кодексу. Згідно з частиною 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064. Згідно з частиною 1 статті 298 Цивільного кодексу України кожен зобов`язаний шанобливо ставитися до тіла людини, яка померла. Згідно з частиною 2 статті 11 Закону України «Про поховання та похоронну справу» виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка зобов`язалася поховати померлого, в установленому законодавством порядку в день звернення видаються: лікарське свідоцтво про смерть - закладом охорони здоров`я; свідоцтво про смерть та довідка про смерть - відділом державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчим органом сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад, консульською установою чи дипломатичним представництвом України. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про поховання та похоронну справу» особа, яка зобов`язалася поховати померлого, на підставі свідоцтва про смерть звертається згідно із статтею 8 цього Закону до сільського голови або ритуальної служби з приводу укладення відповідного договору-замовлення на організацію та проведення поховання. Згідно з частиною 3 статті 25 Закону України «Про поховання та похоронну справу» після здійснення поховання померлого виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка взяла на себе зобов`язання поховати померлого, як користувачу місця поховання (користувачу місця родинного поховання) спеціалізованим комунальним підприємством (а в разі його відсутності - виконавчим органом сільської, селищної, міської ради) видається відповідне свідоцтво, зразок якого затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. У заяві [PERSON] йдеться про поховання на території кладовища в селі Маньківці, яка не є окупованою і на якій не велися і не ведуться бойові дії, особи, яка померла з невстановлених причин і похована за відсутності лікарського свідоцтва про смерть і без державної реєстрації смерті, що є неприпустимим і порушує основний принцип у галузі поховання - поховання в установленому законодавством порядку, передбачений статтею 4 Закону України «Про поховання та похоронну справу». При цьому під час судового розгляду не встановлено, що у заявника [PERSON] були наявні об`єктивні перешкоди в забезпеченні належної поваги до тіла ймовірно померлої, забезпечення огляду її тіла лікарем для встановлення причин ймовірної смерті та належної реєстрації смерті і організації поховання відповідно до чинного законодавства України. Жодних доказів наявності таких перешкод суду не надано. Водночас, під час судового розгляду з пояснень заявника встановлено, що [PERSON] було достовірно відомо про належне поводження із тілами померлих осіб та порядок державної реєстрації смерті, оскільки вона здійснювала поховання свого померлого чоловіка і забезпечила огляд його тіла лікарем та оформлення свідоцтва про смерть. З пояснень заявника вбачається, що вона самостійно констатувала смерть [PERSON] , не забезпечила медичного огляду вказаної особи, байдуже поставилася до свого обов`язку, як особи, яка взяла на себе зобов`язання поховати померлу, як вона стверджує, [PERSON] , здійснити поховання у встановленому законом порядку. За таких обставин, коли заявник свідомо без поважних порушила чинне законодавство, яким врегульовано порядок поховання померлих, не забезпечила медичного огляду [PERSON] , яку вважала померлою, самостійно, не маючи медичної освіти і повноважень, констатувавши її смерть, не встановивши, чи потребує вона медичної допомоги, перешкодила встановленню причин смерті [PERSON] , не можна вважати достовірними доказами факту смерті [PERSON] показання свідків. Крім того, заявник, яка діючи недобросовісно, проявляючи неповагу до ймовірно померлої особи, не забезпечивши медичного огляду особи, смерть якої заявник констатувала самостійно, без поважних причин порушивши законодавство, яким врегульовано порядок поховання померлих, не може отримати майнових вигод від такої недобросовісної поведінки, легалізувавши свою бездіяльність через суд, оскільки недобросовісна поведінка виключає можливість надання судового захисту. Таким чином, з наведених мотивів суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed