Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-07 00:00:00

[PERSON] (далі позивач), через свого представника, звернулася до суду з позовом до Липовецької міської ради та [PERSON] (далі відповідачі), в якому просила: - визнати за позивачем право власності за набувальною давністю на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. [INFO] в с. Зозів Вінницької обл. помер [PERSON] , а після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок по [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] , будучи племінницею [PERSON] мала намір оформити на себе спадщину на згаданий будинок, а після того, продати будинок позивачу. Однак, оскільки відповідач [PERSON] не мала змоги оформити такий будинок на себе, і в той же час позивач не мала де проживати, сторони усно домовилися, що відповідач надає позивачу розписку про отримання нею 19000,00 грн, які були передані при свідках, а після цього позивач засиляється у вищевказаному будинку, який належав дядьку відповідача [PERSON] . Наразі позивач виявила намір оформити житловий будинок по [ADDRESS] , але не може цього зробити, через те, що не може знати де проживає [PERSON] . При цьому, весь цей час після передачі відповідачу коштів, позивач продовжує проживати у вказаному будинку, проводити капітальний ремонт, доглядати за будинком та сплачувати комунальні платежі. Позивач з 2011 року фактично безперервно володіла та володіє даним будинком, а тому вважає, що має право на визнання за нею власності на житловий будинок за набувальною давністю. Ухвалою суду від 05.07.2024 відкрито провадження\~у справі\~та призначено\~її розгляд у загальному позовному провадженні з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Витребувано спадкову справу [PERSON] Відповідачі у визначений судом строк відзиву на позов не подали, однак і представник Липовецької міської ради і [PERSON] у своїх письмових заявах позов визнали повністю та просили про розгляд справи без їх участі. У судове засідання позивач та її представник не з`явились, а у своїй заяві просили суд про розгляд справи за їх відсутності, позов просили задовольнити. Суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, за наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи фіксацію судового засідання. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії виписки з Погосподарського обліку - форма 1, особовий рахунок № [NUMBER] , за адресою домогосподарства по [ADDRESS] , проживав лише один його голова [PERSON] , а згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Липовецької міської ради №213-4 від 02.07.2024 вказано, що [PERSON] , 08.04.1952, був власником вищевказаного будинку. За оцінкою Абсолют СВС Агенства нерухомості вказаний житловий будинок, з урахуванням загального стану, матеріалу побудови, місцезнаходження та морального і фізичного зносу, який має загальну площу 64,5 кв.м., та житлову 28,9 кв.м., у відповідності до кон`юктури ринку, становить близько 50000,00 грн. Також, на замовлення позивача було виготовлено технічний паспорт житлового будинку по [ADDRESS] з описом його характеристик. [INFO] в с. Зозів Вінницької обл. [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть сері [NUMBER] від 12.12.2011, а після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок по [ADDRESS] . Згідно відповіді на запит суду щодо витребування спадкової справи [PERSON] , державним нотаріусом Липовецької державної нотаріальної контори Вінницької області було повідомлено, що така спадкова справа не заведена, також надано витяг із Спадкового реєстру. Отже, відомостей про те, що [PERSON] розпорядився за життя долею свого будинку немає, так само й не має відомостей про те, що після його смерті хтось прийняв і оформив спадщину на його майно. Позивач стверджує, що відповідач [PERSON] , будучи племінницею [PERSON] мала намір оформити на себе спадщину на згаданий будинок, а після того, продати будинок позивачу, проте оскільки [PERSON] не мала змоги оформити такий будинок на себе, і в той же час позивач не мала де проживати, сторони усно домовилися, що відповідач надає позивачу розписку про отримання нею 19000,00 грн, які були передані при свідках, а після цього позивач засиляється у вищевказаному будинку, який належав дядьку відповідача [PERSON] . Копія вказаної розписки від 29.12.2012 з відповідним змістом наявна у матеріалах справи. Крім того, згідно акту комісії у складі [PERSON] - діловода Липовецької міської ради, [PERSON] та [PERSON] - жителів [ADDRESS] (акт затверджений старостою села Зозів Н.М.Некрут від 20.05.2021), вбачається, що позивач проживає у будинку по [ADDRESS] з вересня 2011 року і доглядає за ним, здійснила капітальний ремонт, а на території домогосподарства викопала колодязь та доглядає за присадибною земельною ділянкою. Також, згідно довідки, виданої Липовецькою міською радою №165 від 19.05.2021 вбачається, що позивач проживає у будинку по [ADDRESS] з вересня 2011 року і по даний час. Разом з тим, згідно акту від 16.05.2024 складеного комісією в складі депутата Липовецької міської ради [PERSON] та сусідів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] також підтверджено, що позивач проживає у будинку по [ADDRESS] , який належав [PERSON] з вересня 2011 року і по даний час, оскільки його племінниця [PERSON] передала позивачу ключі для того, щоб вона змогла в ньому проживати. Натомість саме позивач утримує в належному стані будинок та сплачує комунальні платежі. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. Разом з тим, можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст. 15, 16 ЦК України, а також ч. 4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права, а тому й позивач і заявляє про давність володіння вищевказаним майном по [ADDRESS] . Позивач вказує, що проживає відкрито, безперервно та добросовісно у житловому будинку по [ADDRESS] з 2011 року по даний час, протягом якого здійснила ремонт, сплачує комунальні платежі, а конфліктів на фоні проживання позивача із відповідачем - Липовецькою міською радою та племінницею покійного власника будинку відповідачем - [PERSON] , у сторін не було. В силу припису ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, суд зауважує, що у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01.08.2018 у справі №201/12550/16-ц суд зазначив, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння. За висновком Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. При цьому безтитульність визначена як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Отже, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Натомість володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Зазначені правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2019 у справі №910/17274/17, і відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України є обов`язковими для суду. Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач, і які не оспорюють відповідачі, а в сукупності на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи. Суд встановив, позивач довела, що майно, яким вона заволоділа є чужим. Так, житловий будинок по [ADDRESS] належав [PERSON] , який помер [INFO] , а відомостей про те, що [PERSON] розпорядився за життя долею свого будинку немає, так само й не має відомостей про те, що після його смерті хтось прийняв і оформив спадщину на його майно. Позивач стверджує, що відповідач [PERSON] , будучи племінницею [PERSON] мала намір оформити на себе спадщину на згаданий будинок, а після того, продати будинок позивачу, проте оскільки [PERSON] не оформила такий будинок на себе, і в той же час позивач не мала де проживати, сторони домовилися, що відповідач надає позивачу розписку про отримання нею 19000,00 грн, які були передані при свідках, а після цього позивач засиляється у вищевказаному будинку. Суд зауважує, що вищевказана розписка, в розумінні чинного законодавства, не могла бути підставою для набуття позивачем права власності на житловий будинок по [ADDRESS] , але на момент фактичного заволодіння таким майном на безстроковій основі, позивач не знала і не могла знати про це. При цьому та обставина, що родичка покійного власника будинку [PERSON] фактично, за відсутності будь-яких подальших претензій, добровільно й на безстроковій основі передала ключі від будинку позивачу, створила останній передумови для правомірного заволодіння будинком. Крім того, згідно акту комісії у складі діловода Липовецької міської ради та сусідів по вул. Шевченка, вбачається, що позивач проживає у будинку по [ADDRESS] з вересня 2011 року і доглядає за ним, здійснила капітальний ремонт, а на території домогосподарства викопала колодязь та доглядає за присадибною земельною ділянкою. Також, згідно акту складеного комісією в складі депутата Липовецької міської ради та сусідів підтверджено, що позивач проживає у будинку по [ADDRESS] , який належав [PERSON] з вересня 2011 року і по даний час, оскільки його племінниця [PERSON] передала позивачу ключі для того, щоб вона змогла в ньому проживати і саме позивач утримує в належному стані будинок та сплачує комунальні платежі. Таким чином, суд встановив, що позивач вже більше десяти років добросовісно володіє будинком по [ADDRESS] , оскільки при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Майно яким вона заволоділа, є чужим, а у самої позивачки, як добросовісного набувача на момент заволодіння будинком були відсутні передбачені законом підстави для набуття власності на нього і вона не знала і не могла знати про це. До того ж, таке заволодіння спричинене відсутністю будь-яких заперечень зі сторони родичів покійного власника будинку та органу місцевого самоврядування на території, якого будинок розміщений. Разом з тим, відповідачі Липовецька міська рада та племінниця нині покійного власника будинку [ADDRESS] [PERSON] , визнали пред`явлені позовні вимоги під час судового розгляду. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що позовна вимога: визнати за позивачем право власності за набувальною давністю на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved