Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - 16-а КДНК, ПН КМНО Лілеєва М.М. , про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на майно в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] є онукою та спадкоємницею, спадкодавця [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , після смерті якої відкрилась спадщина, що складається із 1/4 частини квартири [ADDRESS] . Вказана квартира складається з трьох житлових кімнат, загальна площа квартири 68,40 кв. м., житлова площа квартири складає 41,00 кв. м. Спадкова справа за померлою [PERSON] була відкрита ПН КМНО Лілеєвою М.М. 10.12.2019 за №8/2019 на підставі заяви, онуки померлої [PERSON] . Заява про прийняття спадщини за законом була подана позивачем до нотаріуса в термін, відповідно до ст. 1269, 1270 ЦК України. Позивач, як спадкоємниця просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , яка належала померлій [PERSON] . При цьому правовстановлюючих документів на 1/2 частику квартири, разом із заявою подано не було, оскільки вони знаходяться у доньки померлої [PERSON] . У зв`язку з чим ПН Лілеєва М.М. постановила відмовити [PERSON] у вчиненні нотаріальних дій - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно. Разом з тим, у червні 2021 року позивач дізналась, що власником 1/4 частини квартири [ADDRESS] є відповідач, право власності якої було зареєстроване 12.09.2020 державним реєстратором - нотаріусом 16-ї КДНК Шапченко М.І. на підставі свідоцтва про спадщину, серія та номер: 2-982, виданого 16-ю КДНК 12.09.2020. На думку позивача, вказане свідоцтво про спадщину, видане на ім`я [PERSON] є таким, що порушує права [PERSON] як спадкоємиці, оскільки спадщина була нею прийнята своєчасно та вчиненні усі необхідні дії для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Крім того, державним нотаріусом 16-ї КДНК Шапченко М.І. в порушення пункту 2.1 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, пункту 3.3.1. Положення про Єдиний реєстр заповітів та спадкових справ, не перевіривши наявності або відсутності спадкової справи а даними Єдиного реєстру заповітів та спадкових справ, відкрила по суті другу спадкову справу за заявою відповідача, після того як уже була заведена спадкова справа за заявою позивача. Після смерті [PERSON] , позивач неодноразово зверталась до відповідача з проханням надати правовстановлюючі документи на квартиру [ADDRESS] , для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, проте відповідач не надала позивачу на її прохання жодної відповіді. Таким чином, враховуючи те, що [PERSON] прийнявши спадщину, подавши до приватного нотаріуса відповідну заяву про прийняття спадщини, не має можливості оформити в установленому поряду та у відповідності до цивільного законодавств, спадщину та отримати свідоцтво про право на цю спадщину, змушена звернутись до суду із вказаним позовом. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.11.2021 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. До Києво-Святошинського районного суду Київської області 27.06.2022 надійшов відзив на позов відповідача, яка категорично заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки у позові зазначено дані, які не відповідають дійсності, позивач фактично має на меті заволодіти всім спадковим майном та позбавити відповідача права на спадкування після смерті рідної матері. З якої причини ПН Лілеєва М.М. не змогла знайти заведену спадкову справу № 564/219 відповідачці невідомо. Також вважає, що позивач, звертаючись до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, обрала невірний спосіб захисту, що є окремою підставою для відмови в позові. На думку відповідача. належним способом захисту прав позивача як спадкоємиці мало бути звернення до суду із заявою про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. До Києво-Святошинського районного суду Київської області 01.03.2023 позивачем подано заяву про зміну предмету позову, оскільки у ході розгляду вказаної справи виявилось, що окрім квартири, яка є предметом спору, до складу спадщини після смерті [PERSON] входять ще дві земельні ділянки, відповідно позивач просить суд: - визнати право [PERSON] на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] ; - внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 12.09.2020, зареєстровано в реєстрі за № 2-982, бланк HOP №820107, виданого державним нотаріусом 16-ї КДНК Шапченко М.І., виданого [PERSON] на спадкове майно 1/2 частину квартири [ADDRESS] , зазначивши право [PERSON] на спадкове майно 1/4 частину квартири [ADDRESS] , після померлої [INFO] [PERSON] ; - внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 16.06.2020, зареєстровано в реєстрі з № 2-633, номер спадкової справи 564/2019, бланк НОН №487543, виданого державним нотаріусом 16-ї КДНК Шапченко М.І., виданого [PERSON] на спадкове майно, земельну ділянку площею 1,5145 га., що розташована на території Івангородської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, кадастровий номер: 7421784800:03:000:1702, зазначивши право [PERSON] на спадкове майно 1/2 частину земельної ділянки, площею 1,5145 га., що розташована на території Івангородської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, кадастровий номер: 7421784800:03:000:1702, після померлої [INFO] [PERSON] ; - внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 16.06.2020, зареєстровано в реєстрі з № 2-634, номер спадкової справи 564/2019, бланк НОН №487543, виданого державним нотаріусом 16-ї КДНК Шапченко М.І., виданого [PERSON] на спадкове майно, земельну ділянку площею 0,3503 га., що розташована на території Івангородської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, кадастровий номер: 7421784800:03:000:1703, зазначивши право [PERSON] на спадкове майно 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,3503 га., що розташована на території Івангородської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, кадастровий номер: 7421784800:03:000:1703, після померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.03.2023 вказану цивільну справу передано за підсудністю до Дарницького районного суду міста Києва. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 26.04.2023 справу прийнято у провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 21.06.2023 до участі у розгляді справи у якості третьої особи залучено [PERSON] . Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 11.10.2023 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 13.12.2023, за клопотанням представника позивача, вирішено повернутись до розгляду справи у підготовчому засіданні. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 29.02.2024 прийнято заяву позивача про зміну предмету позову. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 08.05.2024 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовних вимог не визнав та просив суд відмовити у задоволенні позову. Треті особи у судове засідання не з`явились. Заслухавши позивача, представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 05.01.1999. У подальшому, після реєстрації шлюбу з [PERSON] . 02.09.2020, [PERSON] змінила дошлюбне прізвище на прізвище чоловіка - " [PERSON] ", про що надано відповідне свідоцтво про шлюб. [PERSON] є сином [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про народження від 02.08.1972. У подальшому, після реєстрації шлюбу з [PERSON] . 10.07.1998, [PERSON] змінив дошлюбне прізвище на прізвище дружини - " [PERSON] ", про що надано відповідне свідоцтво про шлюб. З викладеного вбачається, що позивач [PERSON] є онукою [PERSON] [PERSON] померла [INFO] , після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з наступного нерухомого майна: - квартири [ADDRESS] , що належала померлій, таким чином: 1/4 частина квартири - на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації житла Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації 06.12.2004, згідно з розпорядженням (наказом) 06.12.2004 від № 39051, зареєстрованого Комунальним підприємством Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 21.01.2005, записаного у реєстру книги за № 5233; 1/4 частка квартири - на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Шістнадцятою київською державною нотаріальною конторою 17.02.2015 за реєстром № 2-177, державна реєстрація № 2- 177, державна реєстрація права власності на вказану 1/4 частину квартири за [PERSON] проведена в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.02.2015, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 576138080000, номер запису про право власності 8753070, згідно Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 33724587, сформовано державним реєстратором - нотаріусом Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори Шапченко М.І. 17.02.2015; - земельної ділянки площею 0,3503 га., що розташована на території Івангородської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, кадастровий номер: 7421784800:03:000:1703, що належала померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого нотаріусом Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори Шапченко М.І. 25.09.2015, зареєстрованого в реєстрі за № 2-1527. Державна реєстрація права власності на вказану земельну ділянку за [PERSON] проведена в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.09.2015, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 734028474217, номер запису про право власності 11327952, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; - земельної ділянки площею 1,5145 га., що розташована на території Івангородської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, кадастровий номер: 7421784800:03:000:1702, що належала померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого нотаріусом Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори Шапченко М.І. 25.09.2015, зареєстрованого в реєстрі за № 2-1528. Державна реєстрація права власності на вказану земельну ділянку за [PERSON] проведена в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.09.2015, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 214788374217, номер запису про право власності 11329573, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За життя [PERSON] заповіту не склала. В першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Цивільний кодекс передбачає почергове прийняття спадщини родичами померлого. Разом з тим, внуки спадкоємця не входять ні в першу, ні в другу, ні в третю, ні в четверту чергу. Тим не менше, цивільний кодекс зазначає, що внуки є спадкоємцями по праву представлення в складі першої черги. Це означає, що внуки мають право спадкування після баби, діда тільки в тому випадку якщо батьки (діти баби, діда) померли раніше за бабу, діда або одночасно з ними. Якщо батьки живі та здорові, вони вступають у спадщину після смерті діда, баби. А їх діти - внуки - у такому разі у спадщину не вступають. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] , батько позивача, помер [INFO] , тобто раніше за [PERSON] , тобто позивач має право на спадкування у складі першої групи після смерті [PERSON] . Відповідно до ст. 1296 ЦК України та ст. 66 Закону України «Про нотаріат», [PERSON] як спадкоємиця, подала до приватного нотаріуса 18.06.2021 за № 2/02-14 заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину по закону на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . У заяві позивач просила видати їй свідоцтво про право на спадщину по закону на 1/2 частину вказаної квартири, яка належала померлій [PERSON] , при цьому правовстановлюючі документи на квартири разом із заявою позивачем подані не були, так як вони знаходяться у доньки померлої [PERSON] . У зв`язку з викладеним ПН КМНО Лілеєва М.М. 23.06.2021 винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, згідно якої вказано, що приватним нотаріусом 10.12.2019 відкрито спадкову справу №8/2019 на підставі заяви онуки померлої [PERSON] про прийняття спадщини. Однак, оскільки [PERSON] не було надано нотаріусу правовстановлюючих документів на спадкове майно, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Разом з тим, згідно інформаційної довідки за № 26224480, встановлено, що власником 1/4 частини квартири [ADDRESS] є відповідач [PERSON] , право власності якої зареєстроване державним реєстратором - нотаріусом Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори Шапченко М.І. на підставі свідоцтва про спадщину, серія та номер: 2-982, виданого Шістнадцятою київською державною нотаріальною конторою 12.09.2020, номер запису про право власності / довірчої власності: 38145475. Реєстрація двох спадкових справ на померлу [PERSON] сталась з причин помилки державним реєстратором при реєстрації спадкової справи у Спадковому реєстрі, а саме зазначено по батькові " [PERSON] ", замість вірного " [PERSON] ", що вбачається із копії спадкової справи №564/2019, відкритої 24.09.2019 державним нотаріусом Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори Шапченко М.І. Крім того, під час відкриття ПН КМНО Лілеєвою М.М. спадкової справи за померлою [PERSON] , за заявою позивача, в Єдиному реєстрі заповітів та спадкових справ не було даних щодо заведення інших спадкових справ за спадкодавцем [PERSON] . З викладеного вбачається, що видане 12.09.2020 державним нотаріусом Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори Шапченко М.І. свідоцтва про спадщину на 1/4 квартири [PERSON] є таким, що порушує права [PERSON] як спадкоємиці, оскільки спадщина була нею прийнята своєчасно та вчиненні усі необхідні дії для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. В грудні 2022 року, позивач звернулась із заявою до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори, нотаріуса Шапченко М.І. про внесення змін до виданих нотаріусом свідоцтв про право на спадщину на [PERSON] , в якій позивач просила визнати за нею в порядку спадкування за законом, право власності в порядку спадкування першої черги на спадкове майно: 1/4 частину квартири за адресою: [ADDRESS] ; 1/2 частину земельної ділянки площею 0,3503 га., що розташована на території Івангородської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, кадастровий номер: 7421784800:03:000:1703, що належала померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого нотаріусом Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори Шапченко М.І. 25.09.2015, зареєстрованого в реєстрі за № 2-1527; 1/2 частину земельної ділянки площею 1,5145 га., що розташована на території Івангородської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, кадастровий номер: 7421784800:03:000:1702, що належала померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого нотаріусом Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори Шапченко М.І. 25.09.2015, зареєстрованого в реєстрі за № 2-1528. Проте, на призначений день та час державним нотаріусом, відповідач до нотаріальної контори не з`явилась, на прохання позивача надати правовстановлюючі документи на спадкове майно не реагує. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Порядок внесення змін до свідоцтва про право на спадщину передбачено статтею 1300 ЦК України. Так, за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину. Отже, застосування цього правила є можливим у випадку, коли після видачі свідоцтва про право на спадщину з`являться інші спадкоємці. У такому випадку нотаріус повинен вилучити у спадкоємців раніше видані свідоцтва та замість них видати нові, з актуальною інформацією. За таких обставин, передбачений статтею 1300 ЦК України, порядок внесення змін до свідоцтва про право на спадщину є самостійним способом захисту прав спадкоємців. Позасудовий порядок внесення змін до свідоцтва про право на спадщину застосовується у разі згоди на це усіх спадкоємців, які прийняли спадщину. Внесення змін до свідоцтва за судовим рішенням вимагається у разі відсутності на це згоди хоча б одного із спадкоємців з числа тих, які прийняли спадщину. Така позиція суду ґрунтується на позиції Верховного Суду, яка викладена в постанові ВС від 13.11.2019 (cправа № 758/5329/15, провадження 61-18376св18). Так, відповідно до ч.2 ст.1 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Відповідно до вимог п. 31 Інструкції нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України або не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у ст. 47 Закону України «Про нотаріат», або містять відомості, передбачені ч. 3 ст.47 зазначеного Закону. Аналогічні приписи містить ст.49 Закону України «Про нотаріат», п.1 гл.8 Інструкції. Зокрема, для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства або містять відомості, що принижують честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи або ділову репутацію юридичної особи, які мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережні виправлення, документи, тексти яких неможливо прочитати внаслідок пошкодження, а також документи, написані олівцем. Нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: вчинення такої дії суперечить законодавству України; не подано документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом. Відповідно до ст. 1217 Цивільного Кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. У силу ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (стаття 1296 ЦК України). Верховний Суд України у постанові Пленуму № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» в п.23 роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом ст. 392 ЦК України, належним відповідачем є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у разі їх відсутності, територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Частинами 1, 2, 3 та 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Водночас відповідачем у справі не надано суду жодних доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1816,00 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved