Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

1. Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] . Від вказаного шлюбу вони мають спільну дитину [PERSON] [INFO] року шлюб між ними був розірваний, дитина залишилась проживати разом з нею. Позивачка займається вихованням дитини та утримує її матеріально. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не спілкується із сином, не піклується про нього, не виявляє батьківської турботи, не турбується про його фізичний та духовний стан, не бере участі у вихованні, не забезпечує матеріально, ухиляється від сплати аліментів. Також, відповідач сам просить позбавити його батьківських прав щодо сина. Позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з вищевказаних підстав. Також, позивачка пояснила, що вона припинила спільне проживання з відповідачем, коли їх сину [PERSON] виповнилося вісім місяців. З того часу відповідач жодного разу не бачив дитини, не телефонував, не цікавився її життям та здоров`ям, не з`ясовував потреби сина. До двох років вона виховувала [PERSON] самостійно, потім вийшла заміж та наразі перебуває в іншому шлюбі від якого має дочку. ЇЇ син обізнаний про те, що [PERSON] його батько, однак він вважає батьком її теперішнього чоловіка. Відповідач відзиву на позов не подав. Він був вчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, проте у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подав. У підготовчому судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав. Представник третьої особи не заперечувала проти задоволення позову, вказавши, що вихованням та матеріальним забезпеченням [PERSON] займається його мати. Батько з дитиною не спілкується, не бере участі у її вихованні, матеріально не забезпечує. Під час розмови з дитиною працівниками служби було встановлено, що хлопчик, не знає батька. Він вважає батьком теперішнього чоловіка його матері. Позбавлення відповідача батьківських прав буде в найкращих інтересах дитини. Заслуханий у судовому засіданні малолітній [PERSON] повідомив, що свого батька [PERSON] він не знає і ніколи з ним не спілкувався. Батько ніколи не відвідував його ні вдома, ні у школі, не телефонував. Його виховує вітчим, який піклується про нього і саме його він вважає за батька. Не заперечує проти позбавлення [PERSON] батьківських прав. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 21 травня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрите загальне позовне провадження у справі, призначене підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 11 червня 2024 року закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті, позивачку зобов`язано забезпечити явку [PERSON] , третю особу - надати належним чином засвідчені копії документів, що стали підставою для надання висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Ухвалою суду від 24.06.2024 розгляд справи відкладений за клопотаням представника позивача. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи. Заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши думку дитини щодо вирішення спору, дослідивши матеріали справи, суд установив, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.12, 17). [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] , разом з матір`ю. (а.с. 9-10,14). Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 24.10.2013 шлюб між сторонами розірваний. Також, рішенням вказаного суду від 14.10.2013 з [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] (а.с. 15-16). Як убачається із характеристики на [PERSON] , наданої Феськівською гімназією Менської міської ради Чернігівської області, за місцем навчання дитини, вирішенням питань пов`язаних з навчальним процесом та шкільним життям сина займається мати [PERSON] , тоді як батько жодного разу не відвідував батьківські збори, навчанням та вихованням дитини не цікавився, психологічно та матеріально не підтримував. (а.с. 24). [PERSON] станом на 07.05.2024 мав заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 134112,97 грн., (а.с.19; 25-26). Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї [PERSON] від 13.03.2024, [PERSON] проживає та зареєстрований у будинку за адресою [ADDRESS] разом з матір`ю, вітчимом та молодшою сестрою. У будинку створені умови для його виховання та розвитку. Батько [PERSON] не приймає участі у його житті. (а.с.20). Відповідач [PERSON] надав свою письмову згоду на позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується його заявою від 29.02.2024, посвідченою приватним нотаріусом Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Хайлуком О.В. (а.с.18). Рішенням виконавчого комітету Менської міської ради № 86 від 24.04.2024, затверджений висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] . Вказаний висновок обґрунтований наявністю нотаріально засвідченої заяви [PERSON] про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо сина [PERSON] , поясненнями [PERSON] , що батько не бачив сина з піврічного віку, не телефонував, не намагався поспілкуватися з сином, відомостями отриманими за результатами обстеження умов проживання позивачки, також урахована думка самої дитини. (а.с. 22-23). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно зі статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом із батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження. Статтею 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною належної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч.2, 4 ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Європейський суд з прав людини в рішенні від 11.07.2017р. у справі «М. С. проти України» вказав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09). Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»(далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. За змістом п. 16 Постанови ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Установлені в процесі судового розгляду обставини свідчать про винну поведінку та свідоме ухилення [PERSON] від виконання свої батьківських обов`язків щодо свого сина [PERSON] . Відповідач усвідомлено нехтує своїми батьківськими обов`язками, не піклується про фізичний та духовний розвиток свого сина, не бере участі у його вихованні, не цікавиться навчанням, не забезпечує дитину матеріально у добровільному порядку та не сплачує аліменти за рішенням суду. [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо [PERSON] , фактично переклавши їх на матір - [PERSON] . Висновок виконавчого комітету Менської міської ради про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його дитини, узгоджується з обставинами встановленими під час судового розгляду. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення у повному обсязі, оскільки [PERSON] протягом життя сина [PERSON] безпричинно та свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо нього, а тому є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав щодо нього. Також, суд дійшов висновку, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відповідатиме найкращим інтересам дитини [PERSON] , оскільки батько не відіграє ніякої ролі у його житті, не виявляє бажання виправити ситуацію, не переймається майбутнім свого сина, про що свідчить також неявка відповідача у судове засідання. Проте, суд вважає за доцільне роз`яснити [PERSON] , що відповідно до ст. 169 СК України, він має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки та обставин, що стали підставою для позбавлення батьківських прав. Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягнувши з відповідача на користь позивачки понесені нею витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved