Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

11.06.2024р. [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. № 3-5). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 12.06.2024р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання (а.с.№13). Позивач в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що вони з відповідачкою зареєстрували шлюб 10.06.2011р. в Амур-Нижньодніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) під актовим записом № 327. Від даного шлюбу у них [INFO] народилася донька [PERSON] . Позивач також зазначав, що вони з дружиною з травня 2023р. не підтримують шлюбні відносини. Вони розірвали стосунки через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на обов`язки подружжя в сім`ї, ведення домашнього господарства та виховання доньки. Позивач по тексту позову, а також заяви до суду від 30.07.2024р. позовні вимоги підтримав, просив справу розглядати за його відсутності. Крім того, зауважив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду (а.с. № 3-5, 28). Відповідачка [PERSON] в судові засідання, які призначалися судом на 11.07.2024р. та 30.07.2024р., повторно не з`явилася, повідомлялася судом про дати розгляду справи шляхом направлення судових повісток та копії позову з додатками рекомендованими листами з повідомленнями за місцем реєстрації, яке було підтверджено відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру від 12.06.2024р. (а.с. № 12). Втім, до суду двічі повернулися конверти з позначками «адресат відмовився від отримання» (а.с. №16, 23). Крім того, про дату розгляду справи відповідачка повідомлялася шляхом направлення sms-повідомлень на 2 номери, які завчасно отримала (а.с. № 18, 19, 25, 26). Також про дату розгляду справи 30.07.2024р. відповідачка повідомлялася шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України»(а.с. №27). Отже, у відповідності до положень ч.ч. 7, 11 ст. 128 ЦПК України відповідачка вважається такою, що повідомлена належним чином про дати судових засідань. Про причини неявки в судові засідання відповідачка суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не надіслала, також не скористалася своїм правом на подачу відзиву на позов в порядку ст. 178 ЦПК України. З урахуванням прохання позивача по тексту позову та по тексту заяви від 30.07.2024р., повторної неявки відповідачки при належному повідомлені у відповідності до вимог ЦПК України про дати судових засідань, суд у відповідності до положень ч. 4 ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України ухвалив заочне рішення в судовому засіданні 30.07.2024р. за відсутності обох сторін (їх представників) та без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10.06.2011р. в Амур-Нижньодніпровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) під актовим записом № 327 (а.с.№ 7). У сторін є малолітня донька - [PERSON] , [INFO] (а.с. №8). Спільне життя сторін, зі слів позивача, не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на обов`язки подружжя в сім`ї, ведення домашнього господарства та виховання доньки. Сторони, зі слів позивача, остаточно припинили шлюбні відносини з травня 2023р., та з того часу не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, оскільки у відповідності до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб це добровільний союз чоловіка та жінки. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені, зі слів позивача, з травня 2023р. (більше року назад), з того часу не відновлювалися, позивач від позову не відмовився, а відповідачка заперечень стосовно позову не висловила, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню. При ухваленні рішення суд зазначає період остаточного припинення шлюбно-сімейних стосунків між сторонами саме з травня 2023р. відповідно до даних, які містить позовна заява, оскільки відповідачка своїх заперечень проти позову (чи іншого періоду припинення шлюбних стосунків) суду не направила. Питання щодо зміни прізвища відповідачки, відповідно до положень 113 СК України, не вирішується, оскільки остання при реєстрації шлюбу своє прізвище не змінювала. Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача понесені ним при подачі позову судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 211 грн. 20 коп. (а.с.№2). На підставі викладеного,

Outcome: approved