Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-11 00:00:00

27 червня 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Гадяцької міської ради, третя особа: приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавсько області Заєць Ніна Миколаївна про визнання права власності на спадкове майно, а саме на гараж, позначений у технічному паспорті літ. Б з погребом б, розташований за адресою: [ADDRESS] , гараж № [NUMBER] , як за спадкоємцем після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] . 11 липня 2023 року ухвалою Гадяцького районного суду провадження у даній справі відкрито за правилами загального позовного провадження. Вказана справа з 27.06.2023 перебувала у провадженні судді Гадяцького районного суду Тищенко Л. І., яка згідно рішення Вищої ради правосуддя від 18.07.2023 звільнена з посади судді, у зв`язку з поданням заяви про відставку. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 04.08.2023 справа перебуває у провадженні судді Гадяцького районного суду Максименко Л. В. 23 травня 2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті в судовому засіданні. В судове засідання позивач подала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача Гадяцької міської ради в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позов не надав. Третя особа: приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавсько області Заєць Н. М. у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи та наявні в матеріалах справи докази, надавши їм належну правову оцінку, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.10.1991 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Як вбачається з постанови приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Н. М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.05.2023, нею 09.08.2013 була заведена спадкова справа №130/2013 до майна померлого [INFO] [PERSON] , який проживав на день смерті в [ADDRESS] . Відповідно до матеріалів спадкової справи, спадкоємцями за законом є його дружина [PERSON] та його донька [PERSON] . Дружина спадкодавця [PERSON] прийняла спадщину, подавши у встановлений законом строк до нотаріуса заяву. Донька спадкодавця [PERSON] подала заяву про відмову від спадщини. [PERSON] звернулась до нотаріуса по питанню видачі спадщини на гараж, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право спадщину за законом на вказаний гараж, у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджували б право власності спадкодавця на цей гараж. Проте, позивач вказує, що їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж № [NUMBER] , що знаходиться на земельній ділянці по [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів на нього. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Гадяцької міської ради №154-20 від 15.04.1999 р. [PERSON] було надано дозвіл на будівництво гаража розміром 7,0 х 4,5 м з підвалом по [ADDRESS] та зобов`язано одержати дозвіл на будівництво та схему розміщення гаража в головного архітектора міста. Позивач [PERSON] є дружиною [PERSON] [PERSON] помер [INFO] у м. Гадяч. Рішенням виконавчого комітету Гадяцької міської ради №132 від 17.03.2016 р. присвоєно поштову адресу гаражу з погребом, збудованому згідно рішення виконавчого комітету Гадяцької міської ради №154-20 від 15.04.1999 р. [PERSON] (нині покійного) по [ADDRESS] , гараж № [NUMBER] та зобов`язано [PERSON] встановити показчик адреси та провести технічну інвентаризацію гаража. Відповідно до довідки виконавчого комітету Гадяцької міської ради №03.1-24/42 від 26.06.2023, земельна ділянка по [ADDRESS] , не перебуває в приватній власності. Згідно технічного паспорту на гараж № [NUMBER] по [ADDRESS] , останній побудований у 1999 році. Відповідно до витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації єдиної державної електронної системи у сфері будівництва - гараж [ADDRESS] можлива ознака надійної та безпечної експлуатації об`єкта. За повідомленням ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 01.05.2023 № 4214, за матеріалами Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» реєстрація права власності на гараж № [NUMBER] станом на лютий місяць 2004 р. за адресою: [ADDRESS] не проводилась. Надаючи правову оцінку даним правовідносинам, суд виходить із наступного. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Однією з таких підстав, відповідно до\~статті 1217 ЦК України, є спадкування майна за законом. Згідно статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно з пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо будівництво здійснюється згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. На підставі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Після чого, відповідно до ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Відповідно до п. 4.15. ч. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як вбачається зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 4.15. ч. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. На підставі вище вказаного позивач фактично звернулася до суду із позовними вимогами про визнання права власності на самочинне будівництво у порядку спадкування. Судом встановлено, що за життя спадкодавець не оформив право власності на гараж, правовстановлюючі документи про належність гаража спадкодавцеві у справі відсутні. Згідно з частиною другою статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до змісту п.1ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Взявши до уваги вищезазначені правові норми, суд приходить до висновку про те, що оскільки спадкодавець за свого життя не оформив та не зареєстрував право власності на гараж, то і не набув такого права власності, що підлягає обов`язковій державній реєстрації, тому спірне майно (гараж) не може входити до складу спадщини, а відтак відсутні правові підстави для визнання за позивачем права власності на гараж у порядку спадкування. Суд також звертає увагу, що земельна ділянка під гаражем не приватизована. В рішенні від 15.04.1999 р., яким надано дозвіл на будівництво гаража, крім іншого вказано, що дозвіл на будівництво та схему розміщення гаража одержати в головного архітектора міста. Поміж тим позивачем не надано схему розміщення гаража та дозвіл головного архітектора, в зв`язку з чим суд не може визначити чи не порушує розміщення такого гаража прав та інтересів інших осіб. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У разі відсутності документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок, або відсутності державної реєстрації права власності необхідно з`ясувати причини відсутності правовстановлюючих документів, державної реєстрації права власності або документів на забудову. У разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно, судами може визнаватись в порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна. Так,\~відповідно до\~п.\~8\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~№ 7\~від 30.05.2008\~року,\~ якщо\~будівництво здійснюється\~згідно із\~законом,\~то у\~разі смерті\~забудовника до\~завершення будівництва\~його права\~та обов`язки\~як забудовника\~входять до\~складу спадщини. Якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності. Таким чином, спадкоємець має право звернутись до суду з позовом про визнання за ним майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини. Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 707/1803/16-ц (провадження № 61-1132св17). Подібні висновки Верховний Суд зробив також у постановах від 12 серпня 2019 року у справі № 607/9408/16-ц (провадження № 61-27922св18) та від 28 травня 2020 року у справі № 2-2317/11 (провадження № 61-13194св18). У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що гараж з погребом № [NUMBER] по [ADDRESS] , не може\~входити до\~складу спадщини,\~оскільки спадкодавець за життя не набув на нього права власності у встановленому законом порядку, померлий [PERSON] за матеріалами позову був забудовником спірного гаража, тому суд не вбачає достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог. Позивач є спадкоємцем за законом після смерті свого чоловіка та прийняла спадщину, а тому позивач, згідно\~ст. 1216 ЦК України, не позбавлена можливості звернутися до суду із позовом про визнання за нею прав та обов`язків забудовника спірного гаража у порядку спадкування. Згідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed