Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

Представник позивача звернулася до Приморського районного суду з позовною заявою до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2023 року у справі №522/3589/23 з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 22 лютого 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . В своєму відзиві на позовну заяву [PERSON] відповідач [PERSON] вказав, що в змозі та згоден виплачувати аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] в розмірі 1/14 з усіх його доходів. Після винесення рішення витрати позивача [PERSON] збільшилися в наслідок народження ще однієї дитини. Саме тому позивач звертається до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, щоб мати можливість покривати всі витрати своїх дітей. Оскільки з [PERSON] подружнє життя не склалося, [PERSON] одружився вдруге і вже має у шлюбі двоє малолітніх дітей. Відповідачка має можливість достатньо забезпечувати утримання [PERSON] , зважаючи на те, що вони їздять відпочивати за кордон. Натомість, витрати та фінансові можливості позивача значно зменшилися і погіршилися. В другому шлюбі з [PERSON] у позивача народилася дитина [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . [PERSON] перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною, та не має жодних доходів. Оскільки позивач та його дружина є іноземцями в країні свого проживання, вони зобов`язані постійно нести додаткові витрати по оплаті медичного страхування та оформлення документів для законного проживання на території іншої держави. Окрім цього, позивач платить орендну плату за квартиру, в якій вони проживають, в той же час він залишив відповідачці все спільно нажите майно, в тому числі і спільну квартиру. На підставі вищевикладеного позивач просить суд зменшити розмір аліментів та призначити до сплати 1/11 частини розміру доходів [PERSON] на утримання неповнолітньої [PERSON] на користь [PERSON] . Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2024 року було відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. В судове засідання 23 травня 2024 року позивач не з`явився. Представник позивача за ордером адвокат Мохнюк Р.Г. не вийшла на відеозв`язок у встановлений час. Сторона позивача про дату, час та місце розгляду справи сповіщалася належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, а також шляхом направлення електронних листів на електронну пошту, про що в матеріалах справи є довідки про доставку електронного листа. Про причини неявки суд не повідомили. Відповідачка в судове засідання не з`явилася. про дату, час та місце розгляду справи сповіщалася належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, а також шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання на офіційному сайті суду. Про причини неявки суд не повідомила, заяв, клопотань чи відзиву до суду не надходило. В судове засідання 02 липня 2024 року позивач не з`явився, представник позивача вийшла на відеозв`язок, просила суд відкласти судове засідання у зв`язку з підготовкою додаткових пояснень з метою уточнення позовних вимог. Відповідачка в судове засідання не з`явилася. про дату, час та місце розгляду справи сповіщалася належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, проте судова повістка повернулася з відміткою АТ «Укрпошта» - «Адресат відсутній за вказаною адресою». Про причини неявки суд не повідомила, заяв, клопотань чи відзиву до суду не надходило. 30 липня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій вона просить суд зменшити розмір та призначити до сплати 1/11 (одну одинадцяту) розміру доходів [PERSON] щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину [PERSON] , [INFO] , починаючи з 02 квітня 2024 року по 26 травня 2025 року, що мають сплачуватися на користь [PERSON] . В судове засідання 07 серпня 2024 року позивач не з`явився, представник позивача вийшла на відеозв`язок. Підтримала свої позовні вимоги від 30 липня 2024 року, просила суд їх задовольнити. Мотивувала позовні вимоги погіршанням матеріального становища позивача у зв`язку із другим шлюбом, в якому народилося двоє дітей, а також у зв`язку із проживанням на території іншої держави, що спричиняє збільшення витрат на проживання. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, сповіщалася належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, шляхом розміщення оголошення про виклик до судового засідання на офіційному сайті суду, шляхом направлення судової повістки електронним повідомленням в мобільний додаток Viber, про що в матеріалах справи наявна довідка про доставку повідомлення від 19 липня 2024 року. Про причини неявки суд не повідомила, заяв, клопотань чи відзиву до суду не надходило. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вислухавши сторону позивача, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 22 лютого 2023 року [PERSON] звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник відповідача надала відзив на позов, в якому зазначає, що [PERSON] надає згоду на сплату аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/14 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки в нього на утримані є інша дитина [PERSON] , [INFO] та дружина [PERSON] , яка перебуває в декретній відпустці. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2023 року позовні вимоги [PERSON] були задоволені частково, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 22 лютого 2023 і до повноліття дитини, тобто до [INFO] . На теперішній час позивач [PERSON] просить суд зменшити розмір аліментів до 1/11 частини доходів у зв`язку з погіршенням матеріального становища, проживанням разом з новою родиною на території іншої держави та народженням 2 малолітніх дітей. Проте, згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1997 року, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до роз`яснень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього кодексу), або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачується щомісячно. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 XII 78912 та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Проте, суд дослідивши надані докази, вислухавши доводи представника позивача,

Outcome: dismissed