Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-01 00:00:00

В квітні 2024 року\~ Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду з позовом до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що 19.12.2022 року між ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] укладено договір про приєднання до Правил відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг, шляхом підписання заяви-договору карткового рахунку №2022/І_С/395-002234, відповідно до умов якого Банк відкрив клієнту картковий рахунок та субрахунок за програмою кредитування: «Еко-кредитка», на якому встановлено орієнтовну суму кредиту 10000,00 грн., можливу суму кредиту 300000,00 грн., щомісячний платіж по кредиту 7% мінімум 50,00 грн, відсотковою ставкою 43,00%, відсотковою ставкою на прострочену заборгованість 43,00%, в період карантину, далі - 48%, процентна става на пільговий період 0,000001% річних, строк кредитування 12 місяців з можливістю пролонгації відповідно до умов правил. Банк свої зобов`язання за договором виконав повністю, надав відповідачу платіжну картку, відкрив рахунок, надав кредитні кошти у встановленому договором ліміті, а позичальник в свою чергу свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим, станом на 29.02.2024 року утворилася заборгованість по договору у розмірі 59622,34 грн., яка складається із: заборгованості по кредиту поточна 45000,00 грн., заборгованість по процентнах поточна 1533,20 грн., заборгованості по процентам прострочена 13089,14 грн. У зв`язку з порушенням кредитних зобов`язань зі сторони відповідача, ПАТ АБ «Укргазбанк» було направлено вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту у зв`язку з наявністю простроченої заборгованості, яка виконана не була. Тому, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 59622,34 грн. та судові витрати в розмірі 3028,00 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2024 року головуючим суддею визначено Кошеля Б.І. та матеріали передані для розгляду. Ухвалою судді від 02 травня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Судом 20.05.2024 року за вх.№27723 отримано клопотання, в якому представник позивача за довіреністю Слісаренко Л.Л. просила суд розгляд справи проводити без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити позов, проти заочного розгляжу справи не заперечує. Відповідач,\~ належним чином повідомлялася про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не скористалася, в судове засідання не з`явилася, про місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином, а тому згідно ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків ( ст. 11 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір в силу приписів ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За ч 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію Банку Відповідач підписом у Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнає та погоджується на запропоновані Банком умови користування послугами Банку. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що 09.12.2022 між Публічним акціонерним товариством Акціонерним банком «Укргазбанк» до [PERSON] укладено договір про приєднання до Правил відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг, шляхом заповнення та підписання заяви-договору №2022/І_С/395-002234, відповідно до якої відповідач підписавши дану заяву у повному обсязі приєдналася до Правил відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання слуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк», умов банківських продуктів та які разом з тарифами банку, становлять договір комплексного банківського обслуговування, тобто був укладений договір, згідно якого відповідачу було відкрито картковий рахунок та субрахунок за програмою кредитування: «Еко-кредитка», на якому встановлено орієнтовну суму кредиту 10000,00 грн., можливу суму кредиту 300000,00 грн., щомісячний платіж по кредиту 7% мінімум 50,00 грн, відсотковою ставкою 43,00%, відсотковою ставкою на прострочену заборгованість 43,00%, в період карантину, далі - 48%, процентна става на пільговий період 0,000001% річних, строк кредитування 12 місяців з можливістю пролонгації відповідно до умов правил, що підтверджується копією заяви-договору та Правилами відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк», тарифами та паспортом споживчого кредиту. Відповідно до п. 1.2.1. Правил відкриття та обслуговування рахунків фізичних осіб та надання слуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк» (далі Правила) ці правила визначають умови та порядок обслуговування банком клієнта по обраних продуктах банку. Відповідно до п. 1.2.4., п. 1.2.5. Правил, договір вважається укладеним, якщо Клієнт належним чином заповнив та підписав заяву-договір, а Банк прийняв таку заяву без зауважень та відкрив рахунок/субрахунок. Датою укладення Договору є дата відкриття рахунку/субрахунку. Зі змісту п. 1.3.1.1., 1.3.1.2, 1.3.1.3., 1.3.2, 1.4.1.2. Правил вбачається, що Банк, у разі акцептування клієнтом умов цих правил, зобов`язується: відкривати Клієнту рахунки та обслуговувати такі рахунки; надавати кредит у формі Дозволеного овердрафту на карткові рахунки, відкривати рахунок та/або субрахунок, видавати Клієнту замовлені ним картки та інші банківські послуги. Зі змісту п. 1.3.5, 2.2.2.3 Правил вбачається, що клієнт оплачує отримані банківські послуги на умовах, визначених договором, та зобов?язується виконувати інші умови укладеного договору. Відповідно до п. 3.3.2.2 Правил клієнт надає банку заяву про замовлення кредитного продукту шляхом подачі письмової заяви до відділення банку або шляхом заповнення на сайті банку. Відповідно до ч. 2 п. 3.3.7 Правил банк встановлює на субрахунку клієнта у гривні ліміт дозволеного овердрафту відповідно до параметрів, що зазначені у заяві-договорі. Відповідно до п. 3.3.8.2 Правил сторони домовилися, що на підставі оформленої належним чином Заяви-договору, якою Клієнт замовив Кредит, Банк надає Клієнту Кредит шляхом встановлення за Субрахунком Клієнта Ліміту Дозволеного овердрафту для проведення операцій, а Клієнт зобов`язується повернути Банку кредитні кошти та проценти за користування Дозволеним овердрафтом у порядку та на умовах, визначених цими Правилами, Програмою кредитування та Заявою-договором. У разі, якщо Кредит буде надано внаслідок здійснення операцій за Субрахунком, ініційованих Довіреною особою, вважається, що Кредит надано безпосередньо Клієнту. В п. 3.3.14 Правил, передбачено, що Банк та Клієнт мають право протягом строку дії Дозволеного овердрафту змінювати розмір Ліміту Дозволеного овердрафту (в тому числі при автоматичному подовженні строку дії Дозволеного овердрафту, відповідно до підпункту 3.4.6. цих Правил). Відповідно до підпункту п. 3.3.14.2 Правил збільшення розміру Ліміту Дозволеного овердрафту здійснюється виключно у межах максимального розміру Ліміту Дозволеного овердрафту, передбаченого Програмою кредитування, за результатами оцінки Банком кредитоспроможності Клієнта згідно з вимогами законодавства, яке регулює відносини у сфері споживчого кредитування, в тому числі у зв`язку із суттєвим збільшенням середньомісячних надходжень на Рахунок Клієнта. В п. 3.3.14 Правил передбачено, що Банк інформує Клієнта про зміну розміру Ліміту Дозволеного овердрафту шляхом відправлення Повідомленням на Номер мобільного телефону Клієнта, в якому зазначається новий розмір Ліміту Дозволеного овердрафту та дата, з якої він застосовується. Інформація про оновлений розмір Ліміту Дозволеного овердрафту також відображається на екранах банкоматів Банку, у виписках за Рахунком, у тому числі, у чеках, виданих Банкоматами. Відповідно до п. 3.3.18 Правил Клієнт зобов`язаний погашати заборгованість за нарахованими процентами за користування Дозволеним овердрафтом щомісяця до дати, встановленої обраною Програмою кредитування, в день закінчення строку дії Дозволеного овердрафту, а також в день дострокового припинення дії Дозволеного овердрафту у випадках, визначених цими Правилами. Відповідно до п. 3.4.3.1 Правил сторони домовились, що розміри процентних ставок встановлюються на субрахунку відповідно до значень параметрів Продукту та Тарифних планів, чинних на дату приймання від клієнта заяви-договору та діють протягом строку, визначеного обраним продуктом. В п. 3.4.6 Правил передбачено, що якщо умовами Продукту та Програмою кредитування передбачено умови автоматичного подовження строку дії Дозволеного овердрафту, сторони погоджують такі умови подовження (пролонгації) строку дії Дозволеного овердрафту: після сплину строку дії Дозволеного овердрафту, визначеного у Заяві-договорі, дія Дозволеного овердрафту може щоразу подовжуватися на такий самий строк у разі прийняття Банком рішення щодо пролонгації строку дії Дозволеного овердрафту. Датою початку нового строку дії Дозволеного овердрафту вважається дата, наступна за датою закінчення попереднього строку дії Дозволеного овердрафту. На підставі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Так, статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до п. 1.4.3.12. Правил Банк має право вимагати дострокового виконання зобов?язань Клієнтом за укладеним Договором, зокрема, у разі порушення Клієнтом строків/термінів сплати будь-яких платежів за Договором, в тому числі сплати процентів, Комісії, та інших платежів, передбачених Заявою-договором та цими Правилами, про що Клієнту надсилається відповідна письмова вимога. Так, 25.01.2024 року, у зв`язку з порушенням кредитних зобов`язань зі сторони відповідача, ПАТ АБ «Укргазбанк» направив [PERSON] на її адресу проживання: [ADDRESS] , вимогу про дострокове повернення кредиту, в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України, в якій вимагав сплатити всю суму кредиту, проценти і комісії за користування кредитом у загальному розмірі 56450,21 грн. протягом 30 днів з моменту отримання даної вимоги. Відповідно до п.3.3.32 Правил «Сторони узгодили, що у разі настання Події припинення, Банк зупиняє нарахування процентів, Комісій пов`язаних з користуванням Лімітом Дозволеного овердрафту з дня настання Події припинення. З дня настання події припинення вся фактична заборгованість Клієнта вважається простроченою, а Клієнт зобов?язаний повернути та сплатити Платежі згідно з ч. 2. ст. 625Цивільного Кодексу України за весь період прострочення. Платежі згідно з ч. 2. ст. 625 Цивільного Кодексу України - проценти від суми простроченої заборгованості Позичальника (Клієнта) у розмірі процентів за користування Несанкціонованим кредитом, який зазначено у Тарифному плані. Сторони узгодили, що днем настання Події припинення та датою прострочення заборгованості Клієнта щодо погашення суми Ліміту Дозволеного овердрафту, нарахованих процентів за користування Лімітом Дозволеним овердрафтом та Комісій є: 1) неповернення Клієнтом суми Кредиту у термін, встановлений Договором на наступний календарний день після кінцевої дати строку дії Ліміту Дозволеного овердрафту, визначеної вЗаяві - договору; 2) пред`явлення Банком вимоги про дострокове повернення Кредиту - дата зазначена втакому письмовому повідомленні Банку (30 днів з дати отримання вимоги у даній справі); 3) звернення Банку з позовом про дострокове стягнення Кредиту, у тому числі, шляхом звернення стягнення на майно - наступний календарний день за днем поштового відправлення позовної заяви Банку до відповідача. З наданого позивачем розрахунку, вбачається, що заборгованість відповідача за вказаним договором станом на 29.02.2024 року становить - 59622,34 грн., яка складається із: заборгованості по кредиту 45000,00 грн., поточної заборгованості по процентах 1533,20 грн., заборгованості по процентах простроченої 13089,14\~ грн.. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з умовами договору була ознайомлена, підписала договір і отримала кредит, що також підтверджується випискою про рух коштів по рахунку за період з 09.12.2022 по 29.02.2024, однак умови договору порушила. Отже, позивачем доведено факт укладення кредитного договору, факт отримання відповідачем грошових коштів та порушення ним зобов`язання щодо їх повернення. Тому, суд вважає, що згідно ст. 611 ЦК України підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення заборгованості, оскільки відповідачем були порушені умови зобов`язання, обумовлені договором. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79, 80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Відповідач відзив з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подала. Даючи оцінку встановленим обставинам та зібраним по справі доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн., а тому на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі, а саме: сплачений позивачем судовий збір підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Outcome: approved