Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-04 00:00:00

ПрАТ «ВФ Україна» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , згідно якого прохали стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за надані телекомукаційні послуги в сумі 12211,21 грн, та витрати зі сплати судового збору в сумі 3028 грн. Свої вимоги позивач мотивував тим, що між ПрАТ «МТС Україна», що з 23.05.2017 змінило свою назву на Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» та [PERSON] було укладено Договори про надання послуг мобільного зв`язку №1.12207270/5136416 від 24.07.2010 р. , на номер телефону [NUMBER], тарифний пакет RED XL, [NUMBER] від 14.10.2020р. на номер телефону [NUMBER] тарифний пакет GSM» Супер МТС Олімпійський». «ВФ Україна» здійснила фактичні дії, щодо виконання Договору в повному обсязі. Відповідач зобов`язався своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги на умовах визначених Договором, а також сплачувати авансові внески до моменту фактичного використання попереднього внеску. Позивачем на адресу відповідача було надіслано рахунок № [NUMBER] від 30.04.2022р., за послуги, що були надані за період з 01.04.2022 по 30.04.2022 року, що склав 12211,21 грн. Проте, відповідач не оплатив згідно рахунку отримані ним послуги зв`язку. Так, відповідно до умов Договору номер телефону був відключений від мережі зв`язку ПрАТ «ВФ Україна». Відповідачу було направлено претензію №295368714228/08 від 25.08.2022 року з пропозицією погасити борг, однак відповідач вказаний борг не погасив. Позивачем було подано заяву про видачу судового наказу про стягнення заборгованості, однак ухвалою суду від 22.12.2023 року відмовлено у видачі судового наказу. За викладених обставин позивач вимушений звернутись до суду. 25.04.2024 судом було прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача Кондра Л.С. не з`явився, направив клопотання про розгляд справи без його участі вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та прохає їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений, відзив на позовну заяву чи будь-яких клопотань до суду не надав. Враховуючи, що відповідач, який був належним чином повідомлений про день місце і час розгляду справи не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин своєї неявки за відсутності відзиву та з урахуванням заяви представника позивача, суд вирішив на підставі ст. 247, 280 ЦПК України, провести розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, приходить до наступного. Судом встановлено, що між ПрАТ «МТС Україна», що з 23.05.2017 змінило свою назву на Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» та [PERSON] було укладено Договори про надання послуг мобільного зв`язку №1.12207270/5136416 від 24.07.2010 р., на номер телефону [NUMBER], тарифний пакет RED XL, [NUMBER] від 14.10.2020р. на номер телефону [NUMBER] тарифний пакет GSM» Супер МТС Олімпійський». Згідно з пунктом 2.4.2. Договору, абонент зобов`язаний своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за збереження номеру при тимчасовому відключені в мережі мобільного оператора по всіх телефонах, зареєстрованих на його особистому рахунку. Фактичне використання абонентом тієї чи іншої послуги означає, що така послуга була замовлена абонентом. Згідно з пунктом 2.4.3. Договору, абонент зобов`язаний сплачувати авансові внески до моменту фактичного використання раніше внесеного авансу. Розділ 2 Договору містить права та обов`язки сторін, абонент, серед іншого, має право користуватись послугами в межах районів України, зазначених на карті зон для мереж отримувати інформацію про послуги, рахунки та залишки авансу. Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» здійснила фактичні дії, щодо виконання Договору. Позивачем на адресу відповідача було надіслано рахунок № [NUMBER] від 30.04.2022р., за послуги, що були надані за період з 01.04.2022 по 30.04.2022 року. Згідно вищезазначеного рахунку загалом було нараховано 12211,21 грн. Проте, відповідач не оплатив згідно рахунку отримані ним послуги зв`язку. Відповідачу було направлено претензію №295368714228/08 від 25.08.2022 року з пропозицією погасити борг у сумі 12211,21 грн., однак відповідач вказаний борг не погасив. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, є, серед іншого, договори та інші правочини. Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів (ч.2 ст. 627 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У ст. 1 Закону України «Про телекомунікації» визначено, що абонент - це споживач телекомунікаційних послуг, який отримує телекомунікаційні послуги на умовах договору, котрий передбачає підключення кінцевого обладнання, що перебуває в його власності або користуванні, до телекомунікаційної мережі: оператор телекомунікацій - суб`єкт господарювання, який має право на здійснення діяльності у сфері телекомунікацій із правом на технічне обслуговування та експлуатацію телекомунікаційних мереж. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про телекомунікації» споживачі телекомунікаційних послуг зобов`язані виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Згідно зі ст. 903 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. При вирішенні даного спору суд виходить з того, що між сторонами існували договірні правовідносини, що виникли на підставі Договору про надання послуг рухомого (мобільного) телефонного зв`язку. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, у справах про невиконання умов будь-яких договорів позивач має довести, що у відповідача є зобов`язання, яке ним не виконано, а відповідач, відповідно, що зобов`язання ним виконано відповідно до умов договору або не виконано не з його вини. Судом встановлено, що позивачем на підтвердження позовних вимог подано розрахунок заборгованості, в якому відображено всі операції щодо отримання позичальником [PERSON] послуг рухомого (мобільного) телефонного зв`язку за договором, вичерпну інформацію про отримання послуг позичальником та наявність заборгованості. Надані позивачем докази суд визнає належними та допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення заборгованості. Всупереч вищенаведеному, відповідачем не подано жодного доказу на спростування розрахунку, поданого позивачем, та неналежного виконання зобов`язань за договором. Таким чином, судом встановлено, що відповідач не виконав взятих на себе за договором зобов`язань, внаслідок чого утворилася заборгованість перед ПрAT «ВФ Україна» в сумі12211,21 грн. Враховуючи, що зазначена заборгованість на даний час залишається непогашеною, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Так, понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved