Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-08 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», що є правонаступником права вимоги за зобов`язаннямиТОВ «Мілоан», звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 100042386 від 11.09.2023 року в сумі 37015 гривень. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.09.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 100042386, відповідно якого відповідачу надано кредит в сумі 10000 гривень на строк 105 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом пільгового періоду та 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду, в обмін на зобов`язання відповідача повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом у відповідності до умов договору. На виконання умов договору товариство свої зобов`язання виконав належним чином, перерахувавши [PERSON] кредитні кошти, проте останній своїх зобов`язань належним чином не виконав, порушивши умови кредитного договору, в результаті чого виникла заборгованість за договором загальною сумою 37015 грн., яку позивач просить стягнути в примусовому порядку. Крім того, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», що є правонаступником права вимоги за зобов`язаннямиТОВ «Мілоан», звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 5489250 від 11.09.2023 року в сумі 26285 гривень. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.09.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 5489250, відповідно якого відповідачу надано кредит в сумі 7000 гривень на строк 110 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом пільгового періоду та 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду, та комісією в сумі 700 гривень, в обмін на зобов`язання відповідача повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом у відповідності до умов договору. На виконання умов договору товариство свої зобов`язання виконав належним чином, перерахувавши [PERSON] кредитні кошти, проте останній своїх зобов`язань належним чином не виконав, порушивши умови кредитного договору, в результаті чого виникла заборгованість за договором загальною сумою 26285 грн., яку позивач просить стягнути в примусовому порядку. Крім того, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», що є правонаступником права вимоги за зобов`язаннямиТОВ «Маніфою», звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики № 6135062 від 11.09.2023 року в сумі 3325,19 гривень. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.09.2023 року між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] було укладено договір позики № 6135062, відповідно якого відповідачу надано кредит в сумі 1100 гривень на строк 71 день зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 3% на день в обмін на зобов`язання відповідача повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом у відповідності до умов договору. На виконання умов договору товариство свої зобов`язання виконав належним чином, перерахувавши [PERSON] кредитні кошти, проте останній своїх зобов`язань належним чином не виконав, порушивши умови договору позики, в результаті чого виникла заборгованість за договором загальною сумою 3325,19 грн., яку позивач просить стягнути в примусовому порядку. 18.07.2024 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При цьому, відповідач [PERSON] копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з доданими до неї документами отримав, клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження не заявляв, відзиву на позов не надав. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За загальним правилом (ч. 1 ст. 13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Із матеріалів справи встановлено, що 11.09.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 100042386, відповідно якого відповідачу надано кредит в сумі 10000 гривень на строк 105 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом пільгового періоду та 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду, в обмін на зобов`язання відповідача повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом у відповідності до умов договору (копія договору з додатками а.с. 8-15). На виконання умов договору товариство свої зобов`язання виконав належним чином, перерахувавши [PERSON] кредитні кошти, проте останній своїх зобов`язань належним чином не виконав, порушивши умови кредитного договору, в результаті чого виникла заборгованість за договором загальною сумою 37015 грн., в тому числі: 10000 грн. основного боргу та 27015 грн. заборгованості за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором за період з 26.12.2023 року по 31.05.2024 року (а.с. 20). Відповідно договору факторингу № 26122023 від 26.12.2023 року ТОВ «Мілоан» право вимоги за договором про споживчий кредит № 100042386 від 11.09.2023 року, укладеним з [PERSON] , на суму 37015 грн. відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (копія договору - а.с. 16-17, копія акту прийому-передачі Реєстру боржників № 2 від 26.12.2023 року - а.с. 18, витяг з Реєстру боржників № 2 від 26.12.2023 року - а.с. 19). Крім того, 11.09.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 5489250, відповідно якого відповідачу надано кредит в сумі 7000 гривень на строк 110 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом пільгового періоду та 3% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду, та комісією в сумі 700 гривень, в обмін на зобов`язання відповідача повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом у відповідності до умов договору (копія договору з додатками а.с. 21-28). На виконання умов договору товариство свої зобов`язання виконав належним чином, перерахувавши [PERSON] кредитні кошти, проте останній своїх зобов`язань належним чином не виконав, порушивши умови кредитного договору, в результаті чого виникла заборгованість за договором загальною сумою 26285 грн., в тому числі: 7000 грн. основного боргу, 18585 грн. заборгованості за відсотками та 700 грн. комісії, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором за період з 29.01.2024 року по 31.05.2024 року (а.с. 33). Відповідно договору факторингу № 29012024 від 29.01.2024 року ТОВ «Мілоан» право вимоги за договором про споживчий кредит № 5489250 від 11.09.2023 року, укладеним з [PERSON] , на суму 26285 грн. відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (копія договору - а.с. 29-30, копія акту прийому-передачі Реєстру боржників № 1 від 29.01.2024 року - а.с. 31, витяг з Реєстру боржників № 1 від 29.01.2024 року - а.с. 32). Крім того, 11.09.2023 року між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] було укладено договір позики № 6135062, відповідно якого відповідачу надано кредит в сумі 1100 гривень на строк 71 день зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 3% на день в обмін на зобов`язання відповідача повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом у відповідності до умов договору (копія договору з додатками а.с. 40-49). На виконання умов договору товариство свої зобов`язання виконав належним чином, перерахувавши [PERSON] кредитні кошти, проте останній своїх зобов`язань належним чином не виконав, порушивши умови договору позики, в результаті чого виникла заборгованість за договором загальною сумою 3325,19 грн., в тому числі: 1100 грн. основного боргу та 2225,19 грн. заборгованості за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором позики за період з 11.01.2024 року по 31.05.2024 року (а.с. 56). Відповідно договору факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024 року ТОВ «Маніфою» право вимоги за договором позики № 6135062 від 11.09.2023 року, укладеним з [PERSON] , на суму 3325,19 грн. відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (копія договору - а.с. 50-52, копі додаткової угоди № 1 до договору факторингу № 11-01/2024 від 11.01.2024 року - а.с. 53, копія акту прийому-передачі Реєстру боржників від 11.01.2024 року - а.с. 54, витяг з Реєстру боржників № 1 від 11.01.2024 року - а.с. 55). Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Із досліджених судом договорів про споживчий кредит № 100042386 від 11.09.2023 року та № 5489250 від 11.09.2023 року, укладених між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , встановлено, що останні укладені в електронній формі в особистому кабінеті позивальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби відповідно до п. 6 кредитних договорів. Із дослідженого судом договору позики № 6135062 від 11.09.2023 року, укладеного між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] , встановлено, що останній укладений в електронній формі та зі сторони споживача підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором t49259. Отже, укладення даних договорів свідчить про те, що [PERSON] всі умови цілком зрозумів, підтвердив та закріпив те, що сторони договорів діяли свідомо, були вільні в укладенні даних договорів, вільні у виборі контрагента та умов договору. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Разом з тим, статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З боку відповідача не надано до суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог позивача, а також у відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України жодного належного та допустимого доказу в спростування доводів позивача щодо нарахованих сум. Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача необхідно задовольнити повністю, оскільки відповідачем порушено умовидоговорів про споживчий кредит № 100042386 від 11.09.2023 року та № 5489250 від 11.09.2023 року, укладених між ним та ТОВ «Мілоан», а також умови договору позики № 6135062 від 11.09.2023 року, укладеного між ним та ТОВ «Маніфою», та не виконано взятих на себе зобов`язань. Крім того, відповідно до ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. При цьому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог , інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Як встановлено в судовому засіданні, позивач поніс судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 3028 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 73440 від 21.06.2024 року (а.с. 1), а тому суд у відповідності ст. 141 ЦПК України стягує його з відповідача.

Outcome: approved