Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] , який вони зареєстрували 28 липня 2011 року, про що складено відповідний актовий запис № 03 Великокостромською сільською радою Апостолівського району Дніпропетровської області. В шлюбі народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалось через несумісність характерів, кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Позивач з Відповідачем сімейного життя не ведуть з грудня 2023 року, шлюбних стосунків не підтримують, а отже збереження шлюбу неможливе. Просить не давати їм час для примирення та шлюб розірвати. Ухвалою судді від 28 червня 2024 року було відкрите провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток поштою. Таким чином, відповідно до ст.280 ЦПК України, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечувала. Враховуючи наведене вище і прийняття судом ухвали про заочний розгляд справи, справа підлягає розгляду в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У відповідності до ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання про задоволення позову на підставі наступного. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 28 липня 2011 року, про що складено відповідний актовий запис № 03 Великокостромською сільською радою Апостолівського району Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , видане цим же органом 28 липня 2011 року (а.с.7). В шлюбі народилися діти: [PERSON] , [INFO] (а.с.6) та [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Наразі подружні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач позов підтримала, а відповідач проти розірвання шлюбу заперечень не надавав, тому шлюб між ними повинен бути розірваний. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до ст.110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачем не заявлено вимогу щодо відновлення дошлюбного прізвища, таким чином суд приходить до висновку про залишення позивачу прізвища « [PERSON] ». Відповідно до 264\~ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки позов підлягає задоволенню, в силу\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати сплачені останньою судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп. - за подачу позову до суду.

Outcome: approved