Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю „Бізнес позика" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення кредитноїзаборгованості на загальну суму 82523 гривень 60 копійок. Свої вимоги обґрунтували тим, що 19 вересня 2023 року між ТОВ „Бізнес позика" та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту № 474131-КС-001 на загальну суму 19000 гривень на строк 24 тижні, шляхом обміну електронними повідомленнями. Кінцева дата повернення кредиту - 5 березня 2024 року. Позивачем - ТОВ „Бізнес позика" 19 вересня 2023 року було направлено [PERSON] пропозицію укласти договір № 474131-КС-001 про надання кредиту, яка була прийнята відповідачем у той же день на умовах, визначених офертою. У свою чергу позивачем було направлено відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор на номер телефону [NUMBER] , який в подальшому було введено [PERSON] . Таким чином, 19 вересня 2023 року між позивачем - ТОВ „Бізнес позика" та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання кредиту № 474131-КС-001, який був підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Закону України „Про електронну комерцію". ТОВ „Бізнес позика" свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому грошові кошти на суму 19000 гривень шляхом перерахування на банківську карту № [NUMBER] , вказану відповідачем в особистому кабінеті. Відповідач на виконання умов договору не здійснював сплату коштів за вказаним договором, чим порушив зобов`язання, встановлені договором. Станом на 10 квітня 2024 року заборгованість відповідача перед позивачем за договором № 474131-КС-001 про надання кредиту становить 82523 гривень 60 копійок, з яких: 19000 гривень 00 копійок - заборгованість по тілу кредиту, 60673 гривень 60 копійок - заборгованість по відсотках, 2850 гривень 00 копійок - прострочені платежі за комісію. Посилаючись на зазначені обставини, ТОВ „Бізнес позика" просило стягнути в його користь з відповідача [PERSON] 82523 гривень 60 копійоккредитної заборгованості та судові витрати по справі. Представник позивача - ТОВ „Бізнес позика" Памірський М.А. в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення у випадку неявки в судове засідання відповідача не заперечує. Відповідач [PERSON] на виклик в судове засідання не з`явився, хоча у встановленому законом порядку завчасно повідомлявся судом про час та місце слухання справи шляхом направлення судової повістки за його зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про одержання судової повістки, про причини неявки суд не повідомив, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Враховуючи те, що представник позивача у поданій до суду заяві не заперечує щодо розгляду справи у його відсутності та відсутності відповідача, в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності представника позивача - ТОВ „Бізнес позика" Памірського М.А. та відповідача [PERSON] 17 травня 2024 року від відповідача [PERSON] на електронну адресу суду надійшов відзив на позовні вимоги ТОВ „Бізнес позика", в якомувідповідач вказав, що доводи позивача, викладені у поданій до суду позовній заяві, є необґрунтованими. Позовні вимоги [PERSON] визнає частково, зокрема, в частині підставності стягнення з нього суми прострочених платежів по тілу кредита на суму 19000 гривень. Вважає, що договір № 474131-КС-001 не містить ознак кредитного договору, позивачем не надані до суду докази на обґрунтування того, що він був ознайомлений з умовами наданого кредиту та взагалі отримував кредитні кошти, не надано до суду первинних бухгалтерських документів щодо видачі кредиту та його погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та ін.), а тому, на його думку, не має підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку та довідці, є правильними. Просив позовні вимоги ТОВ „Бізнес позика" задовольнити частково, стягнувши з нього на користь позивача лише суму прострочених платежів по тілу кредита на суму 19000 гривень. В задоволенні решти позовних вимог просив відмовити за безпідставністю. 20 травня 2024 року від представника позивача - ТОВ „Бізнес позика" Виноградова Ю.Е. надійшла відповідь на відзив, згідно якої заперечення [PERSON] на позовні вимоги ТОВ „Бізнес позика", викладені у відзиві відповідача, вважають безпідставними, а тому позовні вимоги ТОВ „Бізнес позика" просили задовольнити у повному обсязі, стягнувши з відповідача [PERSON] кредитну заборгованість на загальну суму 82523 гривень 60 копійок. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту. Згідно з ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов?язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов?язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов?язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов?язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ст. 1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України „Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов?язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Згідно з ст. 3 Закону України „Про електронну комерцію" електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов?язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз?яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз?яснення логічно пов?язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України „Про електронну комерцію"). Згідно з ч. 1, 2 ст. 6 Закону України „Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов?язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб?єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. В судовому засіданні встановлено, що 19 вересня 2023 року між ТОВ „Бізнес позика" та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту № 474131-КС-001 на загальну суму 19000 гривень на строк 24 тижні, шляхом обміну електронними повідомленнями. Кінцева дата повернення кредиту - 5 березня 2024 року. Позивачем - ТОВ „Бізнес позика" 19 вересня 2023 року було направлено [PERSON] пропозицію укласти договір № 474131-КС-001 про надання кредиту, яка була прийнята відповідачем у той же день на умовах, визначених офертою. У свою чергу позивачем було направлено відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор на номер телефону [NUMBER] , який в подальшому було введено [PERSON] . Таким чином, 19 вересня 2023 року між позивачем - ТОВ „Бізнес позика" та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання кредиту № 4741131-КС-001, який був підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Закону України „Про електронну комерцію". ТОВ „Бізнес позика" свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому грошові кошти на суму 19000 гривень шляхом перерахування на банківську карту № [NUMBER] , вказану відповідачем в особистому кабінеті. Відповідач на виконання умов договору не здійснював сплату коштів за вказаним договором, чим порушив зобов`язання, встановлені договором. Станом на 10 квітня 2024 року заборгованість відповідача перед позивачем за договором № 474131-КС-001 про надання кредиту становить 82523 гривень 60 копійок, з яких: 19000 гривень 00 копійок - заборгованість по тілу кредиту, 60673 гривень 60 копійок - заборгованість по відсотках, 2850 гривень 00 копійок - прострочені платежі за комісію.Зазначені обставини встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, договору про надання кредиту № 474131-КС-001 від 19 вересня 2023 року та додатків до нього, пропозиції укласти договір про надання кредиту № 474131-КС-001 від 19 вересня 2021 року, анкети [PERSON] , розрахунку заборгованості за договором про надання кредиту № 474131-КС-001 від 19 вересня 2023 року станом на 10 квітня 2024 року, паспорта споживчого кредиту від 19 вересня 2023 року, Правил надання споживчих кредитів ТОВ „Бізнес позика". Кредитний договір № 474131-КС-001 був підписаний відповідачем 19 вересня 2023 року шляхом введення одноразового ідентифікатора UA-4868 в особистому кабінеті на сайті в мережі Інтернет www.my.bizpozyka.com. Відтак, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір про надання кредиту у формі електронного документу з електронними підписами сторін. Із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними. Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій відповідача щодо укладення електронного договору про надання кредиту № 474131-КС-001 від 19 вересня 2023 року в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ „Бізнес позика" на сайті www.my.bizpozyka.com. Матеріалами справи підтверджується, що 19 вересня 2023 року ТОВ „Бізнес позика" видало [PERSON] кредит шляхом перерахування коштів на картковий рахунок відповідача у розмірі 19000 гривень 00 копійок, що відповідачем [PERSON] , як вбачається зі змісту поданого ним до суду відзиву, не заперечується. Відповідно до представленого позивачем розрахунку станом на 10 квітня 2024 року розмір заборгованості [PERSON] перед ТОВ „Бізнес позика" за договором № 474131-КС-001 від 19 вересня 2023 року становить 82523 гривень 60 копійок, з яких: 19000 гривень 00 копійок - заборгованість по тілу кредиту, 60673 гривень 60 копійок - заборгованість по відсотках, 2850 гривень 00 копійок - прострочені платежі за комісію. Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов?язків (ст.ст. 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином та у встановлений строк відповідно до умов договору (ст. 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст. 525 ЦК України). Визначення поняття зобов?язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов?язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов?язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов?язку. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов?язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов?язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов?язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Матеріалами справи, які досліджувались в судовому засіданні, підтверджується виконання позивачем зобов?язань щодо надання відповідачу кредитних коштів на суму 19000 гривень. Як встановлено з представленого позивачем розрахунку заборгованості, відповідач зобов?язання щодо повернення кредиту у встановлений договором строк не виконав. Заборгованість відповідача за тілом кредиту становить 19000 гривень, що ним не оспорюється. Відповідач доказів належного виконання зобов?язань за кредитним договором від 19 вересня 2023 року суду не надав, факт заборгованості по тілу кредиту визнав, що підтверджує правомірність вимоги позивача про стягнення заборгованості за тілом кредитом. З урахуванням вищевикладеного, вимоги позивача - ТОВ „Бізнес позика" про стягнення заборгованості за тілом кредита на суму 19000 гривень підлягають до задоволення. Згідно з ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на фактичну суму наданого кредиту. Враховуючи зміст договору, проценти за користування коштами нараховуються в межах 24 тижнів, а після спливу вказаного строку проценти за користування кредитом не підлягають нарахуванню. З представленого позивачем розрахунку заборгованості встановлено, що проценти за визначеною договором відсотковою ставкою нараховані ТОВ „Бізнес позика" в межах строку дії договору про надання кредиту № 474131-КС-001 від 19 вересня 2023 року. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 у справі № 444/9519/12 висловлено правову позицію про те, що припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Як наслідок, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред?явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, оскільки в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов?язання. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що нарахування відсотків за кредитним договором № 474131-КС-001 від 19 вересня 2023 року відповідає умовам договору та вимогам чинного законодавства. Згідно з ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Згідно з ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов?язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов?язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Надані позивачем докази суд визнає належними і допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. Відповідачем [PERSON] відповідно до ст. 81 ЦПК України не подано доказів, що свідчать про неправильність представлених позивачем розрахунків суми заборгованості, що нарахована згідно умов укладеного договору. Відповідач не спростував розмір та порядок нарахування відсотків та інших платежів за договором, контррозрахунку суми нарахованих відсотків, який би суд міг належним чином оцінити чи інший доказ, наприклад, висновок експертизи про невірність наданого позивачем розрахунку не надав, відтак, у суду відсутні законні підстави для того, щоб піддати сумніву нараховану суму заборгованості за відсотками в розмірі 60673 гривень 60 копійок, а також комісії в розмірі 2850 гривень 00 копійок. Проаналізувавши та оцінивши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки ТОВ „Бізнес позика" взяті на себе зобов`язання по укладеному договору про надання кредиту № 474131-КС-001 від 19 вересня 2023 року виконало у повному обсязі, а відповідачем [PERSON] порушено умови вказаного договору, заборгованість по платежах та поточні платежі відповідно до умов укладеного договору ним своєчасно не сплачувалися, слід стягнути з [PERSON] на користь ТОВ „Бізнес позика" кредитну заборгованість на загальну суму 82523 гривень 60 копійок. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь ТОВ „Бізнес позика" 2422 гривень 40 копійок судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Outcome: approved