Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, зайняття ним постійним доглядом за своєю хворою бабусею [PERSON] , яка є інвалідом ІІ групи та яка через наявність порушення функцій організму та невиліковні хвороби не може самостійно самообслуговуватись, потребує постійного догляду на непрофесійній основі від фізичної особи. Ухвалою суду від 29.03.2024 року відкрито провадження у справі та призначено заяву до судового розгляду. Ухвалою суду від 23.05.2024 року залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи Франківський відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (79044, м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 85, код ЄДРПОУ 26144908) та виключено з числа зацікавлених осіб - Відділ соціальної роботи Франківського району ЛМЦСССДМ Франківської районної адміністрації Львівської міської ради. Від повноважного представника заявника адвоката Зубашевського Н.П. до суду надійшла письмова заява в якій просить справу розглядати за його відсутності, заяву підтримує та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи Франківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради у судове засідання повторно не прибув із невідомих причин, хоча про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Жодних письмових заяв від такого до суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до наступних висновків. [PERSON] , [INFO] , відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії МСЕ №032417 від 24.02.1993 р. є інвалідом другої групи загального захворювання. Потребує постійного стороннього догляду. Згідно даних медичної документації доволі тривалий період часу [PERSON] страждає на деформуючий коксоартроз III ст. правого тазобедренного сустава, тендіноз зліва, - що підтверджується матеріалами її індивідуальної медичної картки. [INFO] помер чоловік [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 09.12.1998. [INFO] помер син [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19.07.2014, виданим Виконкомом Кам`янобрідської сільської ради Яворівського району Львівської області. Заявник [PERSON] , [INFO] , являється рідним онуком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 06.10.2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Яворівського районного управління юстиції Львівської області. Відтак, [PERSON] є єдиною особою, яка здійснює догляд та піклується про бабу, зокрема, згідно його пояснень, наданих у фабулі поданої до суду заяви, постійно доглядає її, прибирає житло, купує їжу та необхідні ліки, харчування, сплачує комунальні послуги, оскільки така через захворювання самостійно важко пересувається та більшість часу вимушена лежати. Таким чином, враховуючи вік, стан здоров`я баби, її залежність від інших осіб, повну нездатність до самообслуговування та те, що в родині немає нікого хто би міг здійснювати за нею догляд, заявник змушений вести постійний догляд за нею. Зазначене також підтверджується наданими до суду деклараціями №0001-6КТ9-18АО та №0001-Е239-18АО про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, згідно яких надавачем ПМД заявнику та бабі є КНП «Львівське територіальне медичне обєднання «Клінічна лікарня планового лікування, реабілітації та паліативної допомоги» (м. Львів, вул. Чупринки, 43). Порядок вирішення питання можливості оформлення постійного догляду за особами, що потребують постійного стороннього догляду, визначено: Законом України «Про соціальні послуги»; Порядком підготовки та перепідготовки фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2020 року №430; Порядком подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 року №1040; Порядком подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 року №859; Порядком організації надання соціальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2020 року №587. Вказані нормативно-правові акти визначають порядок та підстави отримання статусу фізичної особи, яка надає соціальні послуги з догляду, внесення відомостей про таких осіб до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг, порядок отримання витягу з такого Реєстру. Фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, виплачується компенсація за догляд (ч. 7 ст. 13 Закону України «Про соціальні послуги»). Відповідно до положень ч. 4 ст. 11 Закону України «Про соціальні послуги» до повноважень районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських рад міст обласного значення, рад об`єднаних територіальних громад належать, серед іншого… забезпечення ведення Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг на місцевому рівні. Як слідує з Порталу Дія, довідка про здійснення догляду за громадянином (громадянкою), яка є особою з інвалідністю, видається протягом 30 днів безкоштовно на підставі індивідуального рішення органу місцевого самоврядування в межах території. Про зазначене йдеться у постанові КЦС ВС від 05.06.2024 року у справі №283/1199/23, де ВС вказує на необхідність установлення в конкретній справі (конкретних правовідносинах) можливості позасудового порядку встановлення факту здійснення постійного догляду за особою, яка за станом здоров`я потребує соціальної послуги з догляду. Відповідно до п. 4 «Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 р. №859, розмір компенсації відповідно до статті 13 Закону України "Про соціальні послуги" обчислюється як різниця між прожитковим мінімумом на одну особу в розрахунку на місяць, установленим законом на 1 січня календарного року, в якому надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, та середньомісячним сукупним доходом фізичної особи, яка надає соціальні послуги, за один квартал, який передує місяцю, що є попереднім до місяця звернення із заявою про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі. Таким чином, у випадку, якщо середньомісячний сукупний дохід надавача послуги перевищує прожитковий мінімум - це є підставою для відмови. Положення, що визначають порядок формування споживчого кошика і використання прожиткового мінімуму, встановлені Законом України "Про прожитковий мінімум" №966-XIV від 15.07.1999. Відповідно до пп. 4 п. 2 ст. 41 Бюджетного кодексу до вступу в силу Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період прожитковий мінімум застосовується в розмірах і на умовах, що діяли в грудні попереднього бюджетного періоду. Відповідно до Закону України від 09.11.2023 № 3460-ІХ «Про Державний бюджет України на 2024 рік», прожитковий мінімум в Україні з 01.01.2024 становить 2 920 грн. Згідно представленої заявником до суду довідки ТзОВ «ВСБУД» від 19.06.2024 р. вих. №006/24, такий дійсно працює в ТзОВ «ВСБУД» на посаді директора з 02.04.2018 по теперішній час із окладом 8 100,00 грн. Зазначене позбавляє заявника можливості оформити догляд на непрофесійній основі (встановити факт постійного догляду) в позасудовому порядку. Статтею 1 Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні" визначено, що обмеження життєдіяльності - це помірно виражена, виражена або значно виражена втрата особою внаслідок захворювання, травми (її наслідків) або вроджених вад здатності до самообслуговування пересування, орієнтації, контролю своєї поведінки, спілкування, навчання, виконання трудової діяльності нарівні з іншими громадянами. Постійний сторонній догляд - вид догляду, яким забезпечуються інваліди із значно вираженою важкістю, функціональними порушеннями в організмі, зумовленими професійним захворюванням, травмою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності, надзвичайною залежністю від постійного стороннього догляду, допомоги або нагляду інших осіб, неспроможні до самообслуговування (не можуть самостійно приймати їжу, забезпечувати туалет, потребують допомоги при прогулянках тощо). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальні послуги» чинники, що можуть зумовити складні життєві обставини: а) похилий вік; б) часткова або повна втрата рухової активності, пам`яті; в) невиліковні хвороби, хвороби, що потребують тривалого лікування; г) психічні та поведінкові розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин; г) інвалідність. Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про соціальні послуги», фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є: особами з інвалідністю І групи; дітьми з інвалідністю; громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися; дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет І типу (інсулінозалежні), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги. Згідно із ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Статтею 315 ЦПК України наведено перелік фактів, що мають юридичне значення, справи про встановлення яких розглядаються судом. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із ч. 1,2 ст. 256 ЦПК України суд, розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України віл 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» відстрочка від направлення для проходження базової військової служби надається призовникам, які мають право на звільнення з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою статті 26 цього Закону. Ч. 12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин під час дії воєнного стану на таких підставах: необхідність здійснювати постійний догляд за одним із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка), який є особою з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших членів сім`ї першого чи другого ступеня споріднення такої особи або якщо інші члени сім`ї першого чи другого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я. Відповідно до п.п. 9, 13-14 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: які - зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю (батьком чи матір`ю дружини (чоловіка), якщо вона сама потребує постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, померла (загинула), визнана зниклою безвісти або безвісно відсутньою, оголошена померлою, і батько чи мати дружини не має інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати за ними догляд), які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного догляду; - мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю; члени сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи, зайняті постійним доглядом за нею (не більше одного та за умови відсутності членів сім`ї першого ступеня споріднення або якщо члени сім`ї першого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я). У разі відсутності членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення норма цього пункту поширюється на членів сім`ї третього ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи. Враховуючи вищевикладені обставини та досліджені судом докази, суд вважає встановленим факт зайняття постійним доглядом [PERSON] за своєю хворою матір`ю, яка є інвалідом ІІ групи та яка через наявність порушення функцій організму та невиліковні хвороби не може самостійно самообслуговуватись, потребує постійного догляду на непрофесійній основі від фізичної особи [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved