Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-31 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся в суд із заявою про визнання його дідуся [PERSON] , [INFO] ,\~який проживає\~за адресою:\~ [ADDRESS] недієздатним та призначення його опікуном останнього. В обґрунтування\~заяви покликається\~на те,\~що [PERSON] , [INFO] є його дідусем по маминій лінії, та проживає разом з ним у квартирі [ADDRESS] , власником якої є його матір [PERSON] . Інших родичів які б з ними проживали - немає. Після перенесеного [PERSON] у 2021 році коронавірусу, в нього погіршився, як фізичний так і психічний стан, він не може самостійно рухатися, більшість часу проводить у ліжку, з якого самотужки не може піднятися. Дочка [PERSON] - [PERSON] , проживає окремо в [ADDRESS] , та не в змозі здійснювати постійний догляд за ним. Згідно висновку лікаря спеціаліста КНП «Дрогобицька міська поліклініка ДМР» № 238 від 30.05.2024, у [PERSON] , виявлено психічні розлади з 2021 року після перенесеного коронавірусу. З часом когнітивні та мнестичні розлади наростали. Різке погіршення психічного стану протягом останніх двох років призвело до різкого зниження пам`яті особливо на минулі події, він став безпорадним, дезорієнтованим, не завжди розуміє звернену мову, не може залишатися сам, частково втратив навики самообслуговування, з`явились недоречності в поведінці. Не спроможний задовольняти свої основні життєві потреби самостійно. За своїм психічним станом потребує стороннього догляду рідних. Лікарем встановлено діагноз: Інші розлади особистості і поведінки, спричиненні органічним ураженням головного мозку з емоційно-вольовими поведінковими розладами, когнітивними розладами, частковою втратою навиків самообслуговування. Згідно висновку про стан здоров`я виданого 05.06.2024 КНП «Дрогобицька міська поліклініка ДМР», [PERSON] за станом здоров`я може надавати послуги по догляду за фізичною особою. Внаслідок захворювань його дідусь [PERSON] не може висловлювати свої думки, погано розмовляє, не здатний самообслуговуватися, не розуміє обставини, що відбуваються навколо нього, не може давати оцінку своїм діям та діям оточуючих. Інших осіб, які б могли доглядати за його дідусем немає. Ухвалою судді від 13.06.2024 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку окремого провадження. Встановлено представнику заінтересованої особи п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на заяву. Також заявнику встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а представнику заінтересованої особи п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. 02.07.2024 у даній справі призначено судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Львівської філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» (м. Львів вул. Кульпарківська, 95), провадження у справі зупинено. 23.07.2024 на адресу суду надійшов висновок судово психіатричного експерта № 940 від 19.07.2024. 25.07.2024 ухвалою суду провадження у даній справі поновлено, розгляд справи призначено на 01.08.2024. В судове засідання представник заявника адвокат Зварич Н.Т. не з`явилась, однак від неї поступила заява, в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності та відсутності її довірителя та задоволити заяву на підставі матеріалів справи. Представник виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області (як орган опіки та піклування) Білоган Л.М. в судове засідання не з`явилася, однак на адресу суду поступила заява, в якій вказала, що просить проводити розгляд справи у її відсутності, щодо задоволення вимог заявника не заперечую, при винесенні рішення покладається на думку суду. Представник особи стосовно якого розглядається справа про визнання його недієздатним та призначення опікуна [PERSON] адвокат Гирич О.В. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності та відсутності його довірителя, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити. У відповідності до вимог абз. 2 ч. 1 ст. 299 ЦПК України, з врахуванням висновку судово-психіатричної експертизи та думки учасників справи, розгляд заяви проводиться у відсутності особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною. Перевіривши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підставна та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Матеріалами справи встановлено, [PERSON] , [INFO] , є дідусем заявника [PERSON] по маминій лінії та проживає разом з ним у квартирі [ADDRESS] . Власником даної квартири є [PERSON] , яка є матір`ю заявника. Інших родичів які б проживали у даній квартирі - немає. Дочка [PERSON] - [PERSON] проживає окремо в [ADDRESS] , не взмозі здійснювати постійний догляд за своїм батьком, а заявник [PERSON] за станом здоров`я може надавати послуги по догляду за фізичною особою. Відповідно до Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» [PERSON] станом на 30.05.2024 на території України незнятої чи непогашеної судимості не має. Згідно висновку № 940 судово-психіатричного експерта, виданого Львівською філією судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» від 19.07.2024, [PERSON] страждає тяжким психічним розладом у вигляді розладів психіки та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку змішаного генезису з вираженим психоорганічним синдромом, емоційно вольовими розладами, інтелектуально-мнестичним зниженням та когнітивними порушеннями, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом [PERSON] потребує опіки. Оскільки згідно вказаного вище висновку, [PERSON] страждає тяжким психічним розладом та за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки, тому його слід визнати недієздатним. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку. Згідно з ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років, а згідно ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~41\~ЦК України\~над недієздатною\~фізичною особою\~встановлюється опіка. Стаття 62\~ЦК України визначає, що опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. За змістом ст. 63 ЦК України опіку на або піклувальника призначає орган опіки та піклування. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Опікуном або піклувальником не може бути фізична особа: 1) яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 2) поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування (ст. 64 ЦК України). У постанові від 24 липня 2019 року, винесеній за результатом розгляду цивільної справи № 545/3835/16-ц Верховний Суд зазначив, що при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Так як призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду, оскільки у такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а у даному конкретному випадку, забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою, то [PERSON] задля забезпечення повноцінного здійснення ним своїх прав, слід призначити опікуна. Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна. Отже, призначення опікуна недієздатній особі на думку суду, переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що подана заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним та необхідність встановлення над ним опіки. За замістом ч.2 ст. 299 ЦПК України усі судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною та, як наслідок, встановлення над недієздатною особою опіки та призначення їй опікуна, відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved