Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-13 00:00:00

У березні 2024 року позивач через свого представника адвоката Лошакова Євгена Миколайовича вперше в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що з 03 серпня 2018 року перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого подружжя має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , однак сімейне життя з відповідачем не склалося через те, що між сторонами втрачено почуття любові один до одного, так само втрачені й спільні інтереси. У позивача з відповідачем виникають непорозуміння та конфлікти, що істотно впливає, в тому числі на психологічний стан дитини, внаслідок чого з грудня 2021 року сторони не проживають однією сім`єю та спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, а тому просила шлюб розірвати. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2024 року зазначену позовну заяву передано за зміненою підсудністю до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 травня 2024 року зазначену цивільну справу розподілено судді Колесніченко О.В. та передано 31 травня 2024 року. Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, позивач в судове засідання не з`явилася, її представник [PERSON] за відсутності обмежень у повноваженнях 21 червня 2024 року через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС надіслав заяву про розгляд справи за його та позивача відсутності, в якій також зазначається, що позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. У зв`язку з відсутністю поштового обігу з м. Маріуполь Донецької області, де проживає відповідач, і яке знаходиться на тимчасово окупованій та відповідно непідконтрольній українській владі території України, виклик відповідача в судове засідання здійснено шляхом розміщено на офіційному веб-порталі «Судова влада України» оголошення про виклик до суду. Інших відомостей про місцезнаходження відповідача, його адреси як тимчасово переміщеної особи, відомостей про місце роботи суд не має. Відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, та, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, про розгляд справи в його відсутність не клопотав та про причини неявки не повідомив, на підставі чого з урахуванням відсутності заперечень з боку позивача та її представника за правилами ст.ст.\~280, 287, 288 ЦПК України\~справа підлягає розглядові судом в заочному порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 03 серпня 2018 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконкомом Старо-Кримської селищної ради Кальміуського району міста Маріуполя Донецької області, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 03 серпня 2018 року, залученим до матеріалів справи в копії (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, видане виконкомом Старо-Кримської селищної ради Кальміуського району міста Маріуполя Донецької області, залученим до матеріалів справи в копії (а.с. 5). Сімейне життя не склалося через те, що між сторонами втрачено почуття любові один до одного, так само втрачені й спільні інтереси. У позивача з відповідачем виникають непорозуміння та конфлікти, що істотно впливає, в тому числі на психологічний стан дитини, внаслідок чого з грудня 2021 року сторони не проживають однією сім`єю та спільного господарства не ведуть. Відповідачем до суду не надано доказів, які спростовують доводи позивача, також не надано доказів, які підтверджують можливість подальшого спільного життя подружжя та збереження їх шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України\~ дружина\~ та\~ чоловік\~ зобов`язані\~ спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими\~ членами\~ сім`ї\~ на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин,\~примушування до їх збереження,\~в тому числі примушування до статевого\~зв`язку за\~допомогою фізичного\~або психічного насильства,\~є порушенням права\~дружини,\~чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В ході розгляду справи, судом перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу і суд переконався у дійсному волевиявленні сторін. Вирішуючи справу, суд зважає на особливий характер сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, при цьому, бере до уваги наявність у подружжя малолітнього сина [PERSON] , враховує також його інтереси та зазначає про те, що задля охорони його інтересів є кращим проживання в повній родині, проте зауважує на зазначені вище та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, категоричне заперечення позивача проти збереження шлюбу, неявка відповідача до суду, вочевидь свідчать про те, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу. Про розподіл судових витрат на свою користь позивач не клопотала, тому судові витрати з відповідача не стягуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved