Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

ТОВ «ФК «Преміум Актив» 04.03.2024 звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.09.2023 між ТОВ «ФК «Є Гроші Ком» та [PERSON] було укладено договір позики «Потужний» № 3567707227-3048252, згідно умов якого відповідачка отримала у кредит в розмірі 30 000 грошових коштів, з визначенням у договорі умов строковості, зворотності та платності, шляхом перерахування на банківську карту позичальника зі строком повернення до 22.10.2023 включно. Зазначено, що 01.02.2024 ТОВ «ФК «ПРЕМІУМ АКТИВ» набуло право грошової вимоги за укладеним Договором позики між відповідачем та ТОВ «ФК «Є Гроші Ком» від 23.09.2023 № №3567707227-3048252 на підставі договору факторингу №2024-02-1П, укладеного між ТОВ «ФК «ПРЕМІУМ АКТИВ» та «ТОВ «УКРКРЕДИТПРОМІНВЕСТ» на загальну суму заборгованості в розмірі 182787.31 грн., що складається з: 27122.24 грн заборгованість за тілом; 1797.68 грн борг відсотків за правомірне користування коштами;153867.39 грн борг послуг (комісії). Після придбання права вимоги ТОВ «ФК «Преміум Актив» додаткових нарахувань не здійснювало. Посилаючись на те, що відповідачка не виконала зобов`язання за кредитним договором, позивач просить стягнути на його користь суму заборгованості за кредитом в розмірі 182787.31 грн та 5000 за правничу допомогу і судовий збір. Ухвалою суду від 06.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті та з огляду на розмір суми заборгованості в порядку загального позовного провадження 15.04.2024 від представника відповідачки надійшла заява пояснення на позову заяву, за яким заявлені позовні вимоги не визнаються, в задоволені позову просить відмовити. Вказує, що розрахунок заборгованості наданий позивачем є неналежним доказом, також позовна заява не містить доказів видачі позики на рахунок [PERSON] . Також вважають, що позивачем не надано доказів відступлення фактору Прав Вимоги попереднім позикодавцем прав відступлення права вимоги на користь ТОВ «ФК «Преміум Актив». Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, за якою позовні вимоги підтримує, на доповнення подали договір факторингу між ТОВ «ФК «Є ГРОШІ КОМ» та ТОВ «ФК» «ТОП -1» № 2023-11-1Т від 01.11.2023 та договір про надання фінансових послуг з факторингу з витягом укладений між ТОВ «ФК «ТОП 1» та ТОВ «КРЕДИТПРОМІНВЕСТ» № 2023-12-Т від 07.12.2023, після чого в подальшому ТОВ «КРЕДИТПРОІНВЕСТ» було відступленою право вимоги стосовно [PERSON] ТОВ ФК «ПРЕМІУМ АКТИВ», просить розгляд справи провести за їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, представник відповідачки - адвокат Цокало Т.М. просила розглядати справу у їх відсутності, в позові просила відмовити з мотивів викладених у поясненнях. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останні скористалася своїми процесуальними правами, надавши пояснення, доповнення та заяви про слухання справи у їх відсутність. У відповідності до вимог частини 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, вивчивши та проаналізувавши представлені докази в їх сукупності, дійшов висновку, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 23.09.2023 між ТОВ «ФК «Є Гроші Ком» та [PERSON] було укладено договір позики «Потужний» № 3567707227-3048252, згідно умов якого відповідачка отримала у кредит в розмірі 30 000 грошових коштів, з визначенням у договорі умов строковості, зворотності та платності, шляхом перерахування на банківську карту позичальника зі строком повернення до 22.10.2023 включно, а позичальниця зобов`язується повернути позику, сплатити проценти та комісії за користування позикою, визначені цим Договором. Цей договір укладено дистанційно шляхом добровільного заповнення та підписання позичальником, з використанням мобільного додатку позикодавця, в особистому кабінеті позичальника через визначену позикодавцем форму формуляра цього Договору позики, що одночасно є акцептом електронного правочину. Договір підписано зі сторони позикодавця кваліфікованим електронним підписом директора позикодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу, який створено та використано відповідно до вимог Закону України «Про електронні довірчі послуги». Договір підписано зі сторони позичальника електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором, який автоматично згенеровано в Інформаційно-телекомунікаційній системі позикодавця у вигляді алфавітно-цифрової послідовності (коду) та/або надіслано позичальнику шляхом смс-повідомлення на номер телефону, зазначений позичальником при реєстрації особистого кабінету. Позичальник підтверджує, що усвідомлює наслідки підписання цього Договору аналогом власноручного підпису електронним підписом одноразовим ідентифікатором, і погоджується з такою формою укладення Договору та з його наслідками. Пунктом 2.8 Договору передбачено, що позика надається на споживчі цілі. Сума позики може бути використана позичальником для будь-якої мети, що не заборонена цим Договором або чинним законодавством України. Відповідно до пункту 2.2 Договору, строк кредитування (строк позики) за цим Договором складає 30 календарних днів, позика має бути повернута в термін до 22.10.2023 включно. В разі невнесення (або недовнесення) суми грошових коштів для виконання грошового зобов`язання до зазначеної дати зобов`язання вважається простроченим і до позичальника застосується відповідальність за порушення умов цього Договору, визначена вимогами розділу 5 Договору. Строк кредитування може бути продовжено виключно за бажанням позичальника шляхом укладення додаткової угоди до цього Договору, яка підписується в порядку, вказаному в п. 1.2 Договору. Зміна строку кредитування в односторонньому порядку не допускається. Згідно пункту 2.3 Договору, за користування позикою позичальник сплачує проценти за користування коштами за фіксованою процентною ставкою. Розмір процентів за користування коштами складає 0.20 % від суми позики, що за календарний рік становить 73 % річних. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за позикою. Нарахування процентів здійснюється щоденно протягом строку кредитування. День надання та повернення позики враховується при нарахуванні процентів (пп. 2.3.1 п. 2.3). У пункті 2.4 Договору визначено, що позичальник сплачує одноразову комісію за видачу позики в розмірі 2,50 %, але не менше 100,00 гривень від суми позики, яка нараховується одноразово та підлягає сплаті в момент надання позики шляхом її утримання позикодавцем із суми позики, та стягується за оформлення цього Договору (пп. 2.4.1 п. 2.4); комісію за використання позики, яка складає 4.2 % від суми позики та нараховується щоденно за супроводження договору, надання цілодобової підтримки позичальнику з приводу виконання умов Договору, обслуговування заборгованості (за наявності). При цьому, з першого дня надання позики (день перерахування грошових коштів на банківський рахунок позичальника) до закінчення строку згідно п. 2.2 цього Договору, позичальнику здійснюється нарахування пільгової комісії за використання позики 3 % від суми позики щоденно. Якщо позичальником буде порушено строки виконання зобов`язань згідно даного Договору, в перший день прострочення позикодавець проводить перерахунок комісії за використання за весь строк кредитування до рівня базового розміру комісії за використання та продовжує нараховувати базову комісію за використання за кожен день користування позикою понад строк кредитування. Нарахування і сплата комісії за використання проводиться на залишок заборгованості за позикою. Нарахування комісії за використання здійснюється щоденно протягом дії цього Договору із розрахунку кількості календарних днів у році, нарахування починається з дня надання позики (включно). Нарахування повністю і остаточно припиняється в день фактичного повернення позики в повному обсязі. День повернення позики враховується при нарахуванні комісії за використання (пп. 2.4.2 п. 2.4); комісію за реєстрацію позичальника через систему віддаленої ідентифікації BankID у розмірі 32,00 гривень, яка нараховується в разі реєстрації позичальника в особистому кабінеті з використанням системи BankID Національного банку України за отримання позикодавцем доступу до персональних даних позичальника (пп. 2.4.3 п. 2.4). Вартість вказаних у п. 2.4 Договору комісій є фіксованою протягом строку кредитування. Комісії підлягають сплаті в строки, визначені Графіком платежів (п. 2.5 Договору). Положеннями пунктів 2.6, Договору встановлено, що сума позики яка сплачується позичальником згідно умов Договору становить 50\~132 грн. За змістом пунктів 4.1 Договору, позичальник зобов`язаний здійснювати повернення позики, сплату нарахованих процентів та комісій на умовах, встановлених цим Договором. Сторони досягли згоди в тому, що повернення позики, сплата процентів за користування позикою та комісій здійснюватиметься у відповідності до умов цього Договору та Додатку № 1 до цього Договору. Заборгованість за договором позики, що включає в себе суму позики, нараховані проценти за користування коштами, комісії, штрафні санкції (пеня, штраф) у разі несвоєчасного повернення позики позичальником, підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок позикодавця. Фактом оплати вважається надходження грошових коштів на поточний рахунок позикодавця. У разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за Договором у повному обсязі ця сума погашає вимоги позикодавця в такій черговості: - в першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума позики та прострочені проценти за користування позикою; - в другу чергу сплачуються сума позики та проценти за користування позикою; - в третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до цього Договору. Пунктом 5 Договору передбачена відповідальність сторін. До укладення цього Договору позичальник ознайомився та погодився з всіма суттєвими умовами обраного кредиту, в тому числі з інформацією про істотні характеристики послуги з надання мікрокредиту/споживчого кредиту та з паспортом споживчого кредиту. Судом встановлено, що договір позики «Потужний» № 3567707227-3048252 від 23.09.2023 підписано [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, Договір є читабельним, в ньому також визначено графік платежів. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного, іншого технічного засобу зв`язку. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (cт. 629 ЦК України). Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Положеннями ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11 цього Закону передбачено, що електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Нормами ч.ч. 3,6,7,8,12 ст. 11 цього Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. У статті 12 цього Закону закріплено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктом 6 ч. 1 ст. 3 цього Закону визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 цього Закону). Встановивши, що без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету договір позики не був би укладений, суд вважає, що укладення договору позики в запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Аналогічні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року по справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року по справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21). Вищевикладене узгоджується також з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 14 червня 2022 року по справі № 757/40395/20-ц. Підписавши договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором, [PERSON] (відповідачка) засвідчила, що вона погодилася на отримання грошових коштів у позику саме на умовах, що визначені в договорі позики «Потужний» від 23.09.2023. Сторони узгодили всі істотні умови надання грошових коштів у позику, а отже, волевиявлення сторін на укладення і підписання договору були вільними. Таким чином, договір позики укладено між сторонами відповідно до положень ст. ст. 10, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», тобто шляхом пропозиції на його укладення однієї сторони та її прийняття іншою стороною та підписанням зі сторони позичальника електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Також представником позивача надано Графік платежів, який підписано електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором. З довідки ТОВ «ФК «Фін Пей» вбачається, що 23.09.2023 було успішно проведено платіж у розмірі 29\~250.00 грн. на номер картки вказаний відповідачкою. 01.11.2023 року між ТОВ «ФК «Є Гроші Ком» та ТОВ «ФК «ТОП 1» (фактор) і було укладено договір про надання фінансових послуг з факторингу № 2023-11-1Т 07.12.2023 ТОВ «ФК «ТОП 1» уклало договір з ТОВ «КРЕДИТПРОМІНВЕСТ» № 2023-12-Т, після чого 01.02.2024 було укладено договір № 2024-02-1 П про надання фінансових послуг між ТзОВ ФК «ПРЕМІУМ АКТИВ» (як фактор) та ТзОВ «КРЕДИТПРОМІНВЕСТ». Відповідно до п.п. 1.1-1.2 п. 1 Договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Клієнт передав Фактору, а Фактор прийняв і зобов`язується оплатити Клієнту права вимоги за грошовими зобов`язаннями в загальному розмірі, що виникли в Клієнта за основними договорами, укладеними між боржниками та первісним кредитором. На підставі цього Договору Фактор стає новим кредитором у зобов`язаннях, що виникли з основних договорів, та отримує права вимоги за основними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті боргу за основними договорами, строк платежу за якими настав, відповідно до Акту прийому-передачі прав вимоги (додаток № 1 до Договору), а також вимоги по основним договорам, які виникнуть у майбутньому. Згідно витягу з акту прийому-передачі прав вимоги до Договору про надання фінансових послуг з факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» набуло право вимоги за договором позики № 3567707227-3048252 від 23.09.2023 згідно якого боржником є [PERSON] . За змістом п. 1 ч. 1 ст. 512, ч. 1 ст. 514, ч. 1 ст. 516 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом або договором. Представник відповідачки посилається на те, що відсутні відомості про отримання коштів [PERSON] та відсутність в неї інформації щомісяця про наявної суми боргу та переуступку вимоги. Але таке спростовано умовами договору, отримавши кредитні кошти, [PERSON] не скористалася своїм правом, передбаченим пп. 2.10.1 п. 2.10 Договору, протягом 14 календарних днів з дня укладення договору відмовитися від договору без пояснення причин та не повернула отримані грошові кошти. Станом на 04.03.2024 у [PERSON] утворилась заборгованість за кредитним договором . Як зауважує Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного , що відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Наслідками неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним. Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. З огляду на викладене, саме по собі неповідомлення позичальника про уступку права вимоги, на що посилається представник відповідачки, не припиняє зобов`язань сторін за кредитним договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора. Відповідачка чи її представник не надали суду доказів, які б підтвердили перерахування грошей позикодавцю У ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. За ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У статті 612 ЦК України вказано, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Представник відповідача посилається на те, що відповідачка не була повідомлена про На підставі викладеного вище та враховуючи, що відповідачкою [PERSON] отримано грошові кошти за договором позики «Потужний» № 3567707337-3048252 від 23.09.2023, але в порядку та на умовах кредитного договору не повернуто, внаслідок чого виникла заборгованість, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Позивачем не обгрунтовано суму боргу послуг яка складає 153867.39 грн, які послуги надавались відповідачці доказів не надано, адже договір з позикодавцем було укладено 23.09.2023, а з позовом позивач до суду звернувся 04.03.2024, тобто через 5 місяців , згідно даних зазначених у графіку платежі за супровідні послуги складають комісія за використання за період з 23.09.2023 по 22.10.2023 в розмірі 17550.00 , одноразова комісія за видачу кредиту 750 грн., була стягнута з відповідачки в день отримання кредиту тому наразі стягненню з відповідачки не підлягає, адже на руки їй перераховано 29250 грн., також в розрахунку вказано 32.00 грн. комісія за реєстрацію, реальна річна процентна ставка зазначена в розмірі 72785 грн. 68 коп., загальна вартість кредиту вказана первісним позикодавцем 50132 грн. Отже,з урахуванням того, що позикодавцем вже стягнуто 750 грн. на підставі наведеного з відповідачки підлягає стягненню - 49379.68 грн платежу за кредитом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 494 грн.00 коп. тобто в залежності від розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про судові витрати, суд звертає увагу на те, що частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивач просив суд стягнути з відповідачки, понесені ним витрати в сумі 5 000 грн. на професійну правничу (правову) допомогу. Пунктом 1 ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої - шостої ст. 137 ЦК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги від відповідача не надійшло. Отже враховуючи вищенаведене, вимога про стягнення 5000 грн. за надання правничої допомоги підлягає задоволенню

Outcome: partial