Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

У травні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» (далі Товариство) звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 69947,51 грн., з яких: 2811,97 грн. заборгованість по тілу кредиту (прострочена на день подання позовної заяви), 24187,95 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту, 31,81 грн. проценти за кредитом (прострочені на день подання позовної заяви), 8007,76 грн. прострочені проценти за кредитом, 897 грн. комісія за обслуговування кредиту (прострочена на день подання позовної заяви), 26013 грн. прострочена комісія за обслуговування кредиту, 7998,02 грн. штрафи, пені, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. В обгрунтування вимог представник позивача вказував, що 18.06.2018 [PERSON] уклав з акціонерним товариством «Юнекс Банк» кредитний договір № 0.013.79.0618ФО_К, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у сумі 30000 грн. терміном користування до 18.06.2021 зі сплатою комісії, процентів за користування кредитом та інших платежів згідно умов договору. 31.03.2021 між АТ «Юнекс Банк» та ТОВ «ФК «Омега Фінанс» укладено договір факторингу № 31/03-2021, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання по договору, не сплачував щомісячні платежі за кредитом, комісію за обслуговування та проценти за користування кредитом та інші платежі, у зв`язку з чим станом на 31.03.2021 виникла заборгованість у вказаному вище розмірі. Ухвалою судді від 08.05.2024 відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Копії позовної заяви з додатками [PERSON] направлено позивачем 01.05.2024 цінним листом. Відповідачу за зареєстрованою та фактичною адресами місця проживання судом направлено копії ухвали про відкриття провадження. Згідно відмітки відділення Укрпошти від 29.05.2024 адресат відсутній за зареєстрованою адресами, у зв`язку з чим конверт із вкладенням повернуто суду, але згідно положень п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається врученим. За адресою фактичного місця проживання адресат отримав вкладення 04.07.2024. У встановлений судом строк [PERSON] відзив на позов не подав. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне. Встановлено, що 18.06.2018 між [PERSON] та АТ «Юнекс Банк» укладено кредитний договір № 0.013.79.0618ФО_К, на підставі якого відповідачу надані кредитні кошти у розмірі 30000 грн. терміном користування до 18.06.2021. При цьому позичальник зобов`язався повернути отримані кредитні кошти, сплатити комісії, нараховані проценти за користування кредитом та інші платежі в порядку, в строки та на умовах, передбачених цим договором, а також виконати інші умови цього договору (п.1.1 договору). Згідно з п.1.4 договору, позичальник у будь-якому випадку зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни, встановлені цим договором, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової домовленості сторін або достроково, відповідно до умов договору або чинного законодавства України. Кредит вважається повернутим в момент зарахування суми кредиту в повному обсязі на відповідні рахунки банку з обліку заборгованості позичальника за цим договором. Відповідно до п.1.5 договору, за користування кредитом позичальник сплачує: проценти за користування кредитом щомісячно, із розрахунку фіксованої процентної ставки 12,00 % річних (п.п.1.5.1 договору); комісію за надання кредиту одноразово, не пізніше дня отримання кредиту, в розмірі 0,00 % від суми кредиту, зазначеної в п.1.1 цього договору (п.п.1.5.2 договору); комісію за обслуговування кредиту щомісячно, в розмірі 2,99 % від суми кредиту, зазначеної в п.1.1 цього договору, яка включається до складу щомісячних ануїтетних платежів (п.п.1.5.3 договору). Пунктом 2.3 договору визначено, що погашення кредиту, комісії за обслуговування кредиту та нарахованих процентів здійснюється позичальником щомісячно в період з 01 до 10 (включно) число кожного місяця протягом строку дії цього договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання цього договору, в сумі 1894 грн. Відповідно до п.3.2.2 договору, позичальник зобов`язується сплачувати щомісячно платіж по кредиту, комісію за обслуговування та нараховані проценти згідно п.п.2.3, 2.4 цього договору, забезпечити повернення отриманого кредиту, комісію за обслуговування і сплату нарахованих процентів та комісій у встановлені цим Договором строки. Згідно п.4.1 договору, за порушення строків повернення кредиту та/або комісії за обслуговування та/або процентів та/або комісій позичальник сплачує банку додатково до встановленої за кредитом процентної ставки пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від суми зазначеної простроченої заборгованості (суми кредиту та/або комісії за обслуговування та/або процентів та/або комісій), розрахованої за кожний день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості. Сума пені не може бути більшою за 15 процентів суми простроченого платежу. Відповідно до п.4.2 договору, сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань позичальника на підставі цього договору, не може перевищувати 50% суми кредиту, вказаної в п.1.1 цього договору, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Додатком № 1 до договору визначено графік погашення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів та обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за кредитним договором, відповідно до якого кредит надавався строком з 19.06.2018 по 17.06.2018. За визначений договором період відповідач, крім тіла кредиту 30000 грн. мав ще також сплатити проценти за користування кредитом у сумі 5723,51 грн. та комісію за обслуговування кредиту у сумі 32292 грн. Всього сума платежів за кредитом протягом дії договору мала скласти 68015,51 грн. Факт видачі АТ «Юнекс Банк» та отримання відповідачем коштів за договором підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача за період з 18.06.2018 по 31.03.2021. Відповідно до вказаної виписки по особовому рахунку відповідача, останній користувався кредитними коштами, погашав заборгованість за кредитним договором. 28.03.2021 на електронному майданчику (електронна торгова система) ТОВ «Смарттендер» відбувся електронний аукціон з продажу лоту № 1, до складу якого входять: права вимоги за кредитними договорами фізичних осіб, організатором аукціону та власником активів якого було акціонерне товариство «Юнекс Банк». Переможцем електронного аукціону є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс», що підтверджується протоколом електронного аукціону № UA-PS-2021-03-19-000106-1 від 28.03.2021. 31.03.2021 між АТ «Юнекс Банк» та ТОВ «ФК «Омега Фінанс» укладено договір факторингу № 31/03-2021. Відповідно до умов даного договору ТОВ «ФК «Омега Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «Юнекс Банк» в тому числі і до [PERSON] за кредитним договором № 0.013.79.0618.ФО_К від 18.06.2018, що також підтверджується актом прийому передачі прав вимоги до договору факторингу № 31/03-2021 від 31.03.2021 та реєстром прав вимоги. Відповідно до додатку № 1 договору факторингу № 31/03-2021 від 31.032021 реєстру прав вимоги, ТОВ «ФК «Омега Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 69947,51 грн. ТОВ «ФК «Омега Фінанс» 27.10.2021 та 07.03.2024 здійснювало надсилання боржнику [PERSON] повідомлення про відступлення права вимоги та надавало строк для погашення суми заборгованості у розмірі 69947,51 грн. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем зобов`язання по погашенню кредитної заборгованості. Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 26999,92 грн., процентами у розмірі 8039,57 грн. та штрафу, пені у розмірі 7998,02 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Разом з тим, банк просить стягнути з відповідача 26910 грн. заборгованості по комісії, сплату якої передбачено умовами договору (п.п.1.5.2, 1.5.3). Однак, згідно з абзацом третім частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01.01.2017 остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. 10.06.2017 набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 № 1734-VІІІ. Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері. У зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10.06.2017), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21). Пунктом 1.5.3 договору встановлено комісію за обслуговування кредиту, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Іншого з кредитного договору не випливає, перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту кредитний договір не містить. Згідно з ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочини, якщо його недійсність встановлена законом. У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Враховуючи вище зазначене, вимога позивача про стягнення комісії за договором у розмірі 26910 грн. є безпідставною, а тому задоволенню не підлягає. Таким чином, є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість по договору у загальному розмірі 43037,51 грн., з яких: 26999,92 грн. заборгованість за кредитом, 8039,57 грн. заборгованість за процентами, 7998,02 грн. штрафи, пеня. Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України, оскільки позов задоволено на 61,53 % з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1490,50 грн. судового збору.

Outcome: partial