Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

19.01.2024 року [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, у якому просила суд стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , картка фізичної особи-платника податків [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , аліменти на його користь на утримання малолітньої дитини: дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень щомісячно, але не менше як 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подання позову та до досягнення повноліття дитиною. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 2019 року вони з відповідачем у справі [PERSON] проживали сім`єю без реєстрації шлюбу. Від спільного подружнього проживання у нас народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Їхня малолітня дочка проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні, що підтверджується витягом з реєстру територіальних громад. Відповідач у справі більше 4 -х місяців проживає окремо від них, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Стан здоров`я відповідача задовільний, він в змозі сплачувати аліменти на утримання нашої дитини. Їхня малолітня дочка потребує значних коштів на харчування, придбання одягу та всього необхідного для нормального життя. Оскільки відповідач має мінливий неофіційний дохід, тому вона просить суд стягнути аліменти у твердій грошовій сумі. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.02.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. 15.05.2024 року відповідач через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву у якому просив суд відмовити позивачу стягнути відповідача [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на користь [PERSON] для утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4\~000 (чотири тисячі) гривень щомісячно, але не менше, як 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подання позову та до досягнення повноліття дитиною. Стягувати з відповідача [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліменти на користь [PERSON] для утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в сумі 2\~000,00 грн. щомісячно. Відзив мотивований тим, що позивач посилається на ту обставину, що відповідач не працює, має неофіційний дохід, але при цьому не надала доказів, що відповідач не працює, і що відповідач має мінливий неофіційний дохід. Відповідач заперечує проти позову в цілому та проти задоволення позовних вимог та підставі того, що відповідач [PERSON] \~працює офіційно\~та має\~заробітну плату/дохід\~в розмірі: листопад\~ 2023\~року \~6\~750,00\~грн.,\~грудень 2023 року - 6\~7500 грн., січень 2024 року 7\~200,00 грн., лютий 2024 року 7\~200,00 грн., березень 2024 року 7\~200,00 грн. та квітень 2024 року 8\~150,00 грн. Прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць з 01 січня 2024 року становить для\~дітей до 6 років 2 563,00 грн. 50 % прожиткового мінімуму для дитини до 6 (шести) років буде складати: 2\~563,00\~грн.\~:\~2\~=\~1\~281,50\~грн. З наведеного виходить, що, якщо відповідач буде сплачувати за місяць 4 000,00 грн., як того бажає позивач, то виходячи з того, що з квітня 2024 року відповідач має прожити місяць за 4\~150, 00 грн. (розрахунок: 8\~150,00 грн. 4\~000,00 = 4\~150,00 грн.). Відповідач проживає в кв. [ADDRESS] , де крім нього, ще проживає 2 (дві) особи та сплачує за житлово комунальні послуги близько 800 грн./міс. З цього виходить, що на проживання у відповідача залишається 3\~350,00 грн./міс. (розрахунок: 4 150,00 грн. 800 грн. = 3\~350,00 грн.) Відповідач за час коли не проживав разом з позивачем та дитиною, з листопада 2023 року, витратив на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , суму в розмірі 17\~071,84 грн. Відповідач заявляє суду, що може сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 2\~000,00 грн./міс., та просить суд вказану суму зарахувати/врахувати при постановленні рішення по справі. У судове засідання сторони не з`явились. Про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі\~неявки\~всіх\~учасників справи\~у\~судове\~засідання,\~яким\~завершується\~розгляд справи,\~або\~розгляду\~справи без\~повідомлення\~(виклику)\~учасників\~справи,\~суд\~підписує\~рішення без\~його\~проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України). У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши надані письмові докази у сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст.\~2\~ЦПК\~України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що з 2019 року позивачка [PERSON] з відповідачем у справі [PERSON] проживали сім`єю без реєстрації шлюбу. Від спільного подружнього проживання у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Спільна дитина сторін проживає разом з позивачкою, що сторонами не заперечувалось. У відповідності до ч. 8 ст.\~7\~СК\~України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписами частини 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. До того ж, обов`язок утримувати дитину у рівній мірі покладається як на матір, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Відповідно до ратифікованої Постановою Верховної\~ради\~України\~№ 789-XII\~від\~27.02.1991 року Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції). Згідно з частинами 1, 2 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. У відповідності до ст.\~182\~СК\~України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька дитини визначається судом. Частиною 3 ст.\~181\~СК\~України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст.\~184\~СК\~України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч. 2 ст. 184 СК України). У відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, аліменти на дитину підлягають стягненню з 29.09.2023 року. Відповідно до ст.\~430\~ЦПК\~України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. З огляду на встановлені у справі обставини, що мають юридичне значення та наведені положення Закону, а також виходячи з того, що спільна дитина сторін проживає разом із позивачкою, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат ніж періодичні зустрічі, враховуючи вік дитини, суд вважає необхідним присудити до стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання спільної дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі 3 000, 00 гривень щомісячно, з подальшою індексацією щомісячно починаючи з 19.07.2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Відомостей про незадовільний стан здоров`я відповідача суду не надано. Окрім того, у суду відсутні дані про те, що на утриманні відповідача знаходяться інші особи, які в силу закону потребують його матеріальної підтримки. Згідно ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Суд вважає, що 3 000, 00 грн. на одну дитину є саме тим розміром аліментів, який відповідає вимогам розумності та є співмірний витратам, які мають нести обоє батьків на утримання дитини. Крім того, позивачка не позбавлена в майбутньому звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь витрат на лікування або навчання дітей у порядку ст. 185 СК України або збільшення розміру аліментів згідно ст. 192 СК України. Оскільки позивач згідно Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 1211, 20 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial