Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-23 00:00:00

28 грудня 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , у якому просив зобов`язати відповідача не чинити перешкоди у вільному спілкуванні та участі у вихованні дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; визначити спосіб участі батька у вихованні та безперешкодному спілкуванні з дітьми за таким графіком: систематичні побачення з доньками, а саме кожен день починаючи з понеділка та закінчуючи неділі з 09.00 год до 18.00 год, а після спливу двох тижнів - побачення дітей на його території за його адресою проживання, а саме на 30 днів визначити проживання за моєю адресою потім 30 днів за адресою відповідача, а саме помісячне проживання у кожного з батьків; побачення батька з доньками у день народження дітей шляхом чергування років. Черговість визначається наступним чином: батькові у рік, який закінчується на непарне число, мати у рік, який закінчується на парне число; спільний щорічний відпочинок батька з доньками в період літніх канікул протягом двох тижнів, в період зимових канікул протягом тижня з ночівлею по місцю проживання батька чи його перебування на відпочинку разом з доньками; побачення батька з доньками під час усіх святкових заходів в освітніх закладах та/або інших місцях за домовленістю з матір`ю; побачення батька з доньками без присутності матері за адресою батька на строк три дні під час святкових днів та релігійних свят, враховуючи також вихідні дні, що визначаються постановою Кабінету Міністрів України на відповідний рік. Черговість визначається наступним чином: батькові у рік, який закінчується на парне число, мати у рік, який закінчується на непарне число. В обґрунтування позову посилається на те, що під час шлюбу у сторін народилися діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами був розірваний за рішенням суду. Відповідач перебуває за кордоном, діти проживають з бабусею [PERSON] , яка змінила номер телефону, зв`язку з нею немає, дітей позивач не бачив тривалий час. Після розірвання шлюбу між сторонами почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні дітей та участі позивача у їх житті, мирним шляхом врегулювати спір не надалося можливим. Відповідач штучно створює перешкоди у спілкуванні з дітьми, не надає можливості налагодити зв`язок з дочками, приймати участь в їх утриманні, вихованні, розвитку здібностей та забезпеченні. Також, зазначив, що проживає і працює у м. Хмельницький, де винаймає будинок. Вважає, що своїми діями відповідач порушує його права, у зв`язку з чим вимушений звернутися до суду з цим позовом. Ухвалою судді від 15 січня 2024 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, залучено як третю особу виконком Покровської районної у місті ради, призначено судове засідання, роз`яснено учасникам справи їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи, зобов`язано третіх осіб надати висновок у відповідності до вимог ст. 19 СК України. Ухвалою суду від 06 лютого 2024 року підготовче засідання відкладено за клопотанням відповідача. 12 лютого 2024 року від представника третьої особи виконавчого комітету Покровської районної у місті ради надішли письмові пояснення, у яких зазначено про неможливість надати висновок органу опіки та піклування про визначення способу участі у спілкуванні і вихованні дітей та визначення їх місця проживання разом з батьком. 15 лютого 2024 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Колесніченко І.В. надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що сторони перестали проживати разом з вересня 2020 року, фактично шлюбні відносини припинені з листопада 2020 року, сімейне життя не склалося і відповідач разом із дітьми через відсутність взаєморозуміння та постійні сварки з позивачем, зокрема через грубе поводження його з дітьми, надмірну жорстокість, змушена була звернутися до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, який був розірваний 15.09.2021. Наразі діти повністю знаходяться на утриманні відповідача, проживають постійно разом з відповідачем та її батьками за адресою: [ADDRESS] , виховуються виключно відповідачем, якій допомагають у цьому батьки [PERSON] та [PERSON] . Відповідачем не чинилися жодні перешкоди у спілкуванні позивача з дітьми. На підставі судового наказу з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання дочок у розмірі 1/3 частини доходів відповідача. З 202 року позивач ухилявся від будь-якого матеріального утримання дітей, станом на 01.02.2024 має заборгованість по аліментам. Після введення воєнного стану відповідач з дітьми та батьками виїхала за кордон, при цьому позивач не цікавився де знаходяться діти, чи в безпеці вони, чи мають засоби до існування, і не намагався спілкуватися з ними. При вирішенні спору просить врахувати велику відстань між місцями проживання позивача та дітей, а також те, що діти не бажають спілкуватися із батьком, фактично воєнний стан та поїздки на далекі відстані негативно можуть відобразитися на житті та здоров`ї дітей, спосіб і графік спілкування, про який вказує позивач, не враховує стан здоров`я дітей, їх можливу реакцію на поїздки, пору року та умови для таких поїздок, розклад і графік руху поїздів, автобусів, кількість тривог та ракетних обстрілів, незрозумілим є небажання позивача спілкуватися з дітьми за місцем їх проживання у м. Кривий Ріг, позивач не надає відомостей про його графік роботи та чи узгоджується він із тим порядком спілкування, про який він просить. Категорично заперечила проти ночівлі дітей з батьком, оскільки виключно з вини позивача між дітьми та батьком був втрачений тісний емоційний зв`язок, і наразі він є для них чужою людиною, що унеможливлює вільне спілкування дітей та можливість вільно без сорому справляти свої фізичні потреби, що може мати несприятливі психологічні наслідки. Крім того, зазначила, що позивач проживає у трикімнатній квартирі, де проживають загалом п`ятеро осіб, які є абсолютно чужими для дітей, у них не буде окремої кімнати для сну, відпочинку та навчання, що погіршує умови їх проживання у порівнянні з тими, що діти мають зараз. Дочки позивача та відповідача весь час проживають в м. Кривий Ріг, є ученицями місцевих навчальних закладів, товаришують з іншими дітьми, мають певний режим, усталені графіки, які максимально враховують інтереси дітей. 13 березня 2024 року ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, під час підготовчого засідання залучено як третю особу [PERSON] 04 квітня 2024 року від третьої особи [PERSON] надійшли письмові пояснення, у яких вона вважає за можливе спілкування дітей з батьком в її присутності або відповідача за місцем проживання дітей у м. Кривому Розі кожної другої та четвертої неділі місяця з 11.00 год до 18.00 год, що відповідатиме інтересам дітей з урахуванням встановленого режиму дитячого життя (школа, гуркти, домашні завдання, необхідність відпочинку, виступи), їх стану здоров`я, віку, відсутності батька протягом декількох років в їх житті. Щодо іншого графіку спілкування з дітьми, про які просить позивач, підтримала позицію відповідача. 08 квітня 2024 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Колесніченко І.В. надала суду додаткові письмові пояснення, у яких зазначила, що позивачем не враховані при визначенні способів спілкування з дітьми графік їх навчання, відвідування позашкільних закладів, а тому просила визначити наступний порядок спілкування дітей з позивачем - в присутності відповідача або бабусі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] кожної другої та четвертої неділі місяця з 11.00 год до 18.00 год. 10 квітня 2024 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 16 травня 2024 року. В судовому засіданні від 16.05.2024 заслухано вступне слово сторони відповідача, третьої особи [PERSON] , оголошено перерву до 27.05.2024 для виклику свідка. 27 травня 2024 року проведено судове засідання, допитано свідка, досліджено письмові матеріали справи, оголошено перерву до 20.06.2024 для підготовки до судових дебатів. 20 червня 2024 року оголошено перерву до 05.07.2024 через відсутність сторони відповідача та третьої особи. За відсутності письмових заяв про проведення судового засідання без їх участі. 05 липня 2024 року судовий розгляд не відбувся через відсутність електроенергії в приміщенні суду, судове засідання призначено на 24.07.2024. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні від 16.05.2024 частково визнала позовні вимоги, не заперечувала проти спілкування позивача з дітьми за місцем їх проживання в м. Кривому Розі у присутності матері або бабусі, крім того не заперечувала проти побачень батька з дочками на святкових заходах за домовленістю з матір`ю, щодо відпочинку батька з дітьми вважала можливим тільки за бажанням дітей та у присутності матері або бабусі за попередньою домовленістю, щодо проживання у батька через місяць - заперечила, щодо побачень протягом трьох днів без присутності матері - заперечила. Пояснила, що за час спільного проживання позивач дозволяв фізичне насилля щодо дітей, після припинення шлюбних відносин позивач не цікавився життям дітей, до липня 202 року вони перебували за кордоном, після чого повернулися, але батько не висловив бажання спілкуватися з дітьми, у чому з її боку перешкод ніяких не було. Аліментні зобов`язання виконував неналежним чином, має заборгованість. При цьому зазначила, що були випадки, коли позивач без попередньої домовленості приходив і намагався насильно забрати дітей, у зв`язку з чим бабусею викликалася поліції, діти були дуже налякані такою поведінкою батька, і бажання з ним спілкуватися діти не мають. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Ніколенко К.В. в судовому засіданні від 16.05.2024 заперечила проти позовних вимог, суду пояснила, що сторони по справі припинили шлюбні відносини з вересня 2020 року, позивач дозволяв грубість по відношенню до відповідача та дітей, виявляв надмірну жорстокість. Відповідач разом з дітьми проживає зі своїми батьками. Відповідач працює за кордоном, але повністю виконує свої обов`язки по вихованню та утриманню дітей. Позивач має заборгованість по аліментам, не бере участі в утриманні дітей. Діти мають свій уклад життя, відвідують навчальні та позашкільні заклади, що не враховано позивачем. Переїзди на далеку відстань до Хмельницького та проживання протягом місяця з позивачем, де проживають чужі для дітей особи, не відповідатиме інтересам дітей. Крім того, у позивача ненормований графік роботи з можливим від`їздом на тривалий час, і з ким в цей час будуть знаходитися діти, під чим наглядом позивачем не зазначено. У подальшому представник відповідач надала письмову заяву про розгляд справи за відсутності сторони відповідача, підтримавши свою позицію стосовно позовних вимоги, яка викладена у письмових заявах по суті справи. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні від 16.05.2024 суду пояснила, що позивач весь час не цікавився долею дітей, не бажав приймати участь у їх вихованні та утриманні, при цьому перешкод у цьому йому не робили, підтримала позицію відповідача та вважала, що інтересам дітей буде відповідати їх перебування там, де їм комфортно і враховані їх інтереси. У подальшому до суду не з`явилася, про причини неявки не повідомила, заяв про відкладення або розгляд справи за її відсутності суду не надавала. Представник третьої особи Служби у справах дітей Хмельницької міської ради до суду не з`явився, у наданому на адресу суду листі зазначив про неможливість надання висновку щодо предмету спору у зв`язку з тим, що малолітні діти проживають у м. Кривому Розі, просив розгляд справи здійснювати без участі представника ССД. Від представника третьої особи виконавчого комітету Покровської районної у місті ради надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, просила врахувати пояснення органу опіки та піклування, надані раніше. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що вона є керівником хореографічного колективу «Імпульс» на базі музичної школи, який відвідують дівчата Пістрюга [PERSON] та [PERSON] протягом трьох років. Дівчинки досягли успіхів, старанні, беруть участь у змаганнях. Супроводжує дівчат, зазвичай, бабуся [PERSON] та дідусь, періодично вона бачить мати дівчат Світлану. Батька дітей ніколи не бачила. Графік відвідування - три рази на тиждень з 14-15 години. Гурток платний, вартість навчання 250 гривень на місяць, оплачує навчання бабуся, дідусь або мати, матеріальне забезпечення участі у змаганнях, конкурсах, костюми обговорюються з бабусею та мамою. Заслухавши відповідача, її представника, третю особу [PERSON] , свідка, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 02 червня 2018 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний за рішенням суду від 15.09.2021 (а.с. 17-21). Від сумісного проживання сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 15-16). Після припинення шлюбних відносин з листопада 2020 року малолітні діти проживають з відповідачем за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] проживає у [ADDRESS] у орендованому будинку, працевлаштований у ТОВ «Люкс-Рейзен Біс» у м. Хмельницькому, працює на посаді водія автотранспортних засобів з 09 травня 2023 року, має дохід за період з 09.05.2023 по 30.09.2023 у загальному розмірі 56 652,20 грн (а.с. 22-24, 29-30, 114). Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов від 02.02.2024, складеним працівниками служби у справах дітей Хмельницької міської ради, [PERSON] проживає у приватному будинку за адресою: [ADDRESS] , який має усі зручності, на другому поверсі проводяться ремонтні роботи, опалення індивідуальне, умови проживання задовільні, кімнати окремі, кухня, коридор, у всіх кімнатах є меблі в кількості необхідній для проживання, на кухні кухонна стійка, газова плитка, стіл, є продукти харчування. Для перебування дітей планується виділити окрему кімнату, де вже є 2 ліжка і 2 столи для занять, шафа для одягу, є можливість поставити ще одне ліжко. За цією адресою проживають: [PERSON] , на підставі договору оренди, батько; [PERSON] , дід, [INFO] проживає без реєстрації; [PERSON] , [INFO] наречена батька, проживає без реєстрації; [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] діти нареченої. Члени сім`ї не заперечують проти перебування в їх родині дітей [PERSON] , умови проживання задовільні, перебування дітей можливе за цією адресою (а.с. 61). [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , за цією же адресою зареєстровані та проживають малолітні діти [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 78, 92-94). Відповідно до копії заяви від 09.03.2021, посвідченої приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Вакуліч О.С., [PERSON] передала [PERSON] на виховання її дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , передача дітей на виховання іншій особі не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування, про що [PERSON] роз`яснено нотаріусом (а.с. 131). [PERSON] навчається в КЗСМО «Музична шкода № 14» КМР в 2-А класі елементарного підрівня за програмою хореографічного мистецтва, розклад занять на 2024 рік: вівторок, середа 13.30-15.00, п`ятниця 14.20-15.05 (а.с. 151). [PERSON] навчається в КЗСМО «Музична шкода № 14» КМР в 3-А класі елементарного підрівня за програмою хореографічного мистецтва та за програмою з образотворчого мистецтва, розклад занять на 2024 рік: понеділок 13.00-14.35, 15.00-16.45, середа 15.00-16.45, четвер 13.00-15.25, п`ятниця 14.20-15.05 (а.с. 152). [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є ученицями 1-Б класу Криворізької гімназії № 32 КМР, їх режим навчання 2023/2024 роки з 01.09.2023-28.12.2023, 15.01.2024-31.05.2024, канікули осінні 23.10.2023-29.10.2023 (сім днів), зимові 29.12.2023-14.01.2024 (17 днів), весняні 25.03.2024-31.03.2024 (7 днів), літні 01.06.2024-31.08.2024 (а.с. 155-156). Відповідно до копій психолого-педагогічних характеристик Пістрюга [PERSON] та Христини мати [PERSON] працює за кордоном, вихованням займається більше бабуся [PERSON] (має доручення на дітей), батько [PERSON] (а.с. 158-161). Згідно з проведеною 26.03.2024 індивідуальною психологічною діагностикою на ученицю [PERSON] , 7 років, проведеною практичним психологом [PERSON] з метою виявлення внутрішньо-сімейних відносин, у дитини простежується певна тривожність, учениця почала свій малюнок за проективною методикою «Моя сім`я» з малювання бабусі, дідуся, мами, спочатку себе зобразити на малюнку не схотіла, можна зробити висновки, що дитина відчуває себе неповноцінним членом в сім`ї, але після бесіди вона вирішила намалювати себе, найбільш значущим членом сім`ї є мати, надані рекомендації психолога, зокрема приділяти максимум уваги інтересам дитини, захопленням, відвідувати корекційно-розвивальні заняття (а.с. 162). Згідно з проведеною 26.03.2024 індивідуальною психологічною діагностикою на ученицю [PERSON] , 6 років, проведеною практичним психологом [PERSON] з метою виявлення внутрішньо-сімейних відносин, у дитини простежується певна тривожність, учениця почала свій малюнок за проективною методикою «Моя сім`я» з малювання бабусі, дідуся, мами, себе зобразити на малюнку не схотіла, можна зробити висновки, що дитина відчуває себе неповноцінним членом в сім`ї, найбільш значущим членом сім`ї є бабуся, надані рекомендації психолога, зокрема обговорювати з дитиною її емоційний стан, самопочуття, що її тривожить, відвідувати корекційно-розвивальні заняття (а.с. 163). За станом здоров`я [PERSON] та [PERSON] є такими, що часто хворіють на простудні захворювання (а.с. 168-169). Частиною третьою статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Стаття 1 Закону України «Про охорону дитинства» визначає контакт з дитиною як реалізацію матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За змістом статей 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно зі статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. З матеріалів справи вбачається, що сторони є батьками малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , після припинення шлюбних стосунків діти залишилися проживати разом з матір`ю, де для них створені належні умови проживання, навчання та розвитку. Між сторонами виник спір через недосягнення згоди щодо часу та способу спілкування позивача з дочками. Вказане частково обумовлено об`єктивними обставинами такими, як втрата сімейних стосунків сторін, їх окремим проживанням, відсутність порозуміння між колишнім подружжям, перебування дітей на вихованні у матері відповідача, відсутність сімейних зв`язків між останньою та позивачем, віддаленість між місцями проживання батька та дочок. Отже, враховуючи, що між сторонами склалися стосунки, які позбавляють можливості позивача спілкуватися з дітьми, зокрема втрата сімейних зв`язків між колишнім подружжям, врахувавши право та бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні зі своїми малолітніми дочками, недосягнення між батьками згоди щодо порядку участі у вихованні дитини, суд дійшов висновку про доцільність встановити конкретний спосіб та час участі позивача у вихованні та спілкуванні із дітьми. Відповідно до ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Суд при встановленні способу спілкування, має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди. Сторони у справі не заявляли про опитування малолітніх дітей, за ініціативою суду також малолітні діти віком 6 і 7 років не опитувалися, враховуючи не тільки їх вік, але і надані висновки психолога щодо наявності у обох дівчаток проявів тривожності, з метою не погіршити їх психологічний стан. Відповідно до статей 3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і принаймні в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, орган опіки та піклування подає письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, в також на підставі інших документів, які стосуються справи. У цій справі орган опіки і піклування не надав висновок відповідно до ст. 19 СК України щодо розв`язання спору, пояснив це неможливістю підготувати такий висновок, посилаючись на п. 72, 73 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМУ від 24.09.2008 № 866, під час судового розгляду представник органу опіки і піклування не брав участь і не висловлював свою позицію стосовно заявлених позовних вимог. Суд відхиляє доводи сторони відповідача щодо проявів жорстокого відношення з боку позивача до дітей, категоричного небажання дітей спілкуватися із батьком, оскільки такі доводи не знайшли свого підтвердження наявними у справі доказами. Також судом відхиляються доводи відповідача про наявність у позивача заборгованості по аліментам, оскільки це питання, хоча і опосередковано впливає на думку суду з точки зору недотримання позивачем свого обов`язку як батька щодо матеріального утримання своїх дітей, але це питання не є предметом розгляду справи і не має бути вирішальним при розгляді справи щодо участі [PERSON] у вихованні і спілкуванні з дітьми. Таким чином, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, з урахуванням принципу справедливості, розумності, виходячи в першу чергу з інтересів малолітніх дітей, суд вважає, що відповідача необхідно зобов`язати не чинити перешкоди в спілкуванні позивача з малолітніми дочками [PERSON] та [PERSON] . Водночас, враховуючи напружені відносини між сторонами, їх ставлення до виконання своїх обов`язків, вік дітей, стан їх здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, зокрема необхідність навчання дітей, відвідування позашкільних закладів і дотримання в зв`язку з цим відповідного режиму, об`єктивні, незалежні від волі сторін обставини (воєнний стан на території Держави, віддаленість між місцями проживання дітей та батька) суд вважає, що достатнім буде визначити наступний спосіб участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дітьми, а саме шляхом зустрічей та спільного проведення часу батька з дочками раз на тиждень - у неділю з 11.00 до 18.00 години, а також протягом чотирьох годин у свята «Новий рік», «Різдво Христове», «Пасха (Великдень)», день народження дітей (17 серпня та 02 грудня) або наступного дня у присутності матері [PERSON] та/або третьої особи - баби [PERSON] в загальнодоступних громадських місцях за місцем проживання дітей (місцях дитячих розваг та відпочинку, майданчиках, скверах, парках тощо) за домовленістю сторін, з урахуванням режиму дня дітей, їх стану здоров`я або інших непередбачуваних поважних обставин, відвідування батьком без обмежень святкових заходів в освітніх та позашкільних закладах, у яких беруть участь дочки з можливістю спілкування з дітьми у цих закладах у присутності матері та/або баби. Визначення такого способу участі у спілкуванні та вихованні дітей на переконання суду є таким, що відповідає віковим потребам малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , та за сумлінного відношення батька до виконання свого обов`язку є достатнім для забезпечення участі батька у процесі виховання дітей. Щодо позовної вимоги про визначення місця проживання дітей за графіком 30 днів з матір`ю, 30 днів з батьком суд вважає, що така вимога не відповідає якнайкращим інтересам малолітніх дітей, які мають усталені спосіб життя, режим навчання, дозвілля, соціальні та родинні зв`язки, і щомісячна зміна місця проживання, яке є спокійним і стійким середовищем, негативно вплине на психологічний та фізичний стан дітей, які змушені будуть щомісячно прилаштовуватися до різних умов існування, і взагалі така вимога позивача не є способом участі у вихованні і спілкуванні дітей з огляду на тривалість змін умов проживання дітей і має іншу правову і процесуальну процедуру вирішення, а тому не підлягає задоволенню. Крім того, суд зважає на те, що після того, як діти подорослішають, вказаний порядок спілкування батька з дочками може бути зміненим за домовленістю батьків та дітей. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial