Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Фінансової компанії «Європейська агенція з повернення боргів» (ТОВ «ФК «ЄАПБ») [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором № 3714466001 від 10.01.2020 у розмірі 15549,47 грн, що складаєтьсяз такого, а саме: 8398,26 грн - загальна заборгованість за тілом кредиту; 1547,20 грн - загальна заборгованість по відсоткам, 5604,01 грн - загальна заборгованість по комісії; 0,00 грн - пеня/штрафи. Також просить стягнути заборгованість за кредитним договором № 8712378256 від 12.01.2018 в розмірі 165,99 грн, з яких: 0,00 грн - загальна заборгованість за тілом кредиту; 0,00 грн - загальна заборгованість по відсоткам; 0,00 грн - загальна заборгованість по комісії, 165,99 грн - пеня/штрафи; понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10.01.2020 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (ТОВ «ФК «ЦФР») було укладено кредитний договір № 3714466001. За умовами договору товариство надало позичальнику кредит на суму 12016,00 грн строком на 36 днів, а позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти, що передбачені умовами договору. Також 12.01.2018 [PERSON] подала до ТОВ «ФК «ЦФР» заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» та заяву № 8712378256 від 12.01.2018 на отримання кредиту. 07.10.2016 між ТОВ «ФК «ЦФР» та Акціонерним товариством «Таскомбанк» укладено договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» відступає АТ «Таскомбанк», а АТ «Таскомбанк» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, за плату та на умовах, визначених цим договором. 21.03.2023 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № НІ/11/9-Ф, відповідно до умов якого АТ «Таскомбанк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, за плату та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги до договору факторингу № НІ/11/9-Ф від 21.03.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 3714466001\~від 10.01.2020 в розмірі 15549,47 грн, з яких: 8398,26 грн - загальна заборгованість за тілом кредиту; 1547,20 грн - загальна заборгованість по відсоткам; 5604,01 грн - загальна заборгованість по комісії; 0,00 грн - пеня/штрафи, а також за кредитним договором № 8712378256 від 12.01.2018 у розмірі 165,99 грн, з яких 0,00 грн - загальна заборгованість за тілом кредиту; 0,00 грн - загальна заборгованість по відсоткам; 0,00 грн - загальна заборгованість по комісії; 165,99 грн - пеня/штрафи. Відповідач не виконала свого обов`язку та припинила повертати кредит, платити проценти за користування кредитами та виконувати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договорами. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів. Ухвалою суду від 01.05.2024 відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі\~матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. У встановлений судом строк відповідачем, яка отримала копію ухвали про відкриття провадження в справі та копію позовної заяви разом з доданими до неї документами 18.05.2024, що підтверджується поштовим повідомленням, що знаходиться в матеріалах справи, не надано відзиву на позов без поважних причин, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без фіксування судового процесу технічними засобами відповідно до вимог ч. 2 ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, встановив таке. 10.01.2020 між [PERSON] та ТОВ «ФК «ЦФР» було укладено кредитний договір № 3714466001. Відповідно до п. 1.2 Договору кредит надано в розмірі 12016,00 грн строком на 36 днів. Пунктом 1.3 Договору позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в паспорті кредиту № 4466001, який є невід`ємною частиною цього договору. Із п. 5 паспорту кредиту № 4466001 слідує, що щомісячна процентна ставка становить 2,50 % від суми кредиту, річна процентна ставка - 12 % від суми боргу за договором. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом складає 25184,49 грн. 07.10.2016 між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» укладено договір про відступлення права вимоги № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» відступає АТ «Таскомбанк», а АТ «Таскомбанк» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, за плату та на умовах, визначених цим договором. 21.03.2023 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № НІ/11/9-Ф, відповідно до умов якого АТ «Таскомбанк» відступає ТОВ «ФК «ЄАПБ», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників, за плату та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги до договору факторингу № НІ/11/9-Ф від 21.03.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 3714466001 від 10.01.2020 в розмірі 15549,47 грн, з яких: 8398,26 грн - загальна заборгованість за тілом кредиту; 1547,20 грн - загальна заборгованість по відсоткам; 5604,01 грн - загальна заборгованість по комісії; 0,00 грн - пеня/штрафи, а також за кредитним договором № 8712378256 від 12.01.2018 у розмірі 165,99 грн, з яких 0,00 грн - загальна заборгованість за тілом кредиту; 0,00 грн - загальна заборгованість по відсоткам; 0,00 грн - загальна заборгованість по комісії; 165,99 грн - пеня/штрафи. До позову додано акт прийому-передачі реєстру прав вимоги за договором факторингу № НІ/11/9-Ф від 21.03.2023, який не містить сум, належних до сплати клієнту за цим реєстром прав вимоги, із вказанням кількості боржників - 2656 шт. Зі змісту п. 2.1, 2.2 договору факторингу № НІ/11/9-Ф від 21.03.2023 вбачається, що в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитним договором в обсягах та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі фактором у клієнта прав вимоги та набуття фактором прав вимоги на борг. Відповідно до п. 2.3, 3.1 договору факторингу № НІ/11/9-Ф від 21.03.2023 відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за кредитними договорами та їх перехід від клієнта до фактора відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру прав вимог згідно Додатку № 2, але не раніше здійснення оплати фактором згідно п. 3.1. цього Договору, після чого фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно боргу та набуває відповідні права вимоги. Фактор зобов`язаний в день укладення сторонами договору сплатити суму фінансування шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у сумі (без зазначення суми) на банківський рахунок. Суд звертає увагу, що на підтвердження сплати ціни договору відступлення права вимоги позивачем не подано письмового доказу (доказів), що свідчили б про перерахування грошових коштів на рахунок клієнта (платіжного доручення, квитанції тощо). Додані до позову письмові документи - договір факторингу № НІ/11/9-Ф від 21.03.2023, акт прийому-передачі реєстру прав вимоги за договором факторингу № НІ/11/9-Ф від 21.03.2023 та витяг з реєстру прав вимоги до договору факторингу № НІ/11/9-Ф від 21.03.2023 не містять інформацію про суму грошових коштів, які необхідно сплатити клієнту на виконання умов договору факторингу. Суд зауважує, що належними та допустимими доказами відступлення права вимоги є докази, які підтверджують належність виконання правонаступником своїх фінансових зобов`язань за договором відступлення прав вимоги, у зв`язку з чим перехід прав та обов`язків до правонаступника можуть підтверджувати відповідні первинні документи щодо повної оплати відступлення права вимоги (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 910/16109/14). Таким чином,\~відсутність належних,\~допустимих та\~достовірних доказів\~про те,\~що ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до боржника [PERSON] є підставою для відмови в задоволенні позову у зв`язку з його недоведеністю. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з частиною 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Статтею 350 ГК України передбачено, що банк має право укласти договір факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким він передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а друга сторона відступає або зобов`язується відступити банку своє право грошової вимоги до третьої особи. У статті 1077 ЦК України зазначено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Таким чином, за договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно приписів ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Положеннями ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК Кодексу достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Виходячи з викладеного вище, надавши належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та взаємозв`язку, враховуючи недоведеність права вимоги позивача за грошовим зобов`язанням відповідача, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Судові витрати слід покласти на позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed