Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

[PERSON] 27.03.2024 звернувся до Долинського районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Орган опіки та піклування Служба у справах дітей Вигодської селищної ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, в якому просить: позбавити батьківських прав відповідачку [PERSON] щодо неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; проводити стягнення аліментів з відповідачки [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розімірі 1/3 частки від усіх видів доходу відповідачки, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття дітьми. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачкою по справі [PERSON] він перебував у шлюбі з 30 вересня 2008 року, який був зареєстрований виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Іршавського району Закарпатської області. За час спільного сімейного проживання у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 03 травня 2018 року шлюб між ними, сторонами, розірваний. Також вирішено визначити місце проживання сина [PERSON] [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] , разом з ним, їх батьком. Ще задовго до розірвання шлюбу та після розірвання шлюбу діти проживають разом з ним в [ADDRESS] та перебувають на його повному утриманні та вихованні. Ним створені всі необхідні умови для розвитку дітей, їх життя, навчання. Він займається їх вихованням, готує дітей до самостійного життя. В цьому йому допомагає його мама, бабуся дітей. Відповідачка самоусунулася від виховання їх дітей, вона влаштовує своє особисте життя. Уже протягом тривалого часу мати не цікавиться дітьми, будь-якої участі матері в житті дітей не має. Отже жодної участі відповідачка у вихованій дітей не бере, матеріально не підтримує взагалі. Всі питання щодо виховання дітей вирішуються ним самостійно, без участі та підтримки з боку відповідачки. Грошові кошти на життєво важливі потреби дитини відповідачка не надавала та не надає по даний час. Зважаючи на вищевикладені обставини, у відповідності з п. 2 ст. 164 СК України є підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав відносно їх дітей: [PERSON] та [PERSON] . Відповідачка ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надавала і не надає по цей час. Діти постійно потребують харчування, одягу, відвідують різні секції, додаткові заняття. Усе це потребує значних коштів. Тому вважає, що відповідачка повинна сплачувати аліменти до досягнення дітьми повноліття. Оскільки відповідачка в добровільному порядку не виконує свій батьківський обов`язок по утриманні та вихованні їх дітей, він змушений звернутися до суду з даним позовом. Як йому відомо, аліменти відповідачка нікому не платить, стягнень по виконавчих документах з відповідачки не проводиться. Даних щодо місця роботи відповідачки не має (а.с.1-5). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2024, цивільна справа № 343/699/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Орган опіки та піклування Служба у справах дітей Вигодської селищної ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей передана на розгляд судді Турашу В.А. (а.с.28). Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 343/699/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Орган опіки та піклування Служба у справах дітей Вигодської селищної ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Призначено підготовче судове засідання. Визначено відповідачці п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Роз`яснено відповідачці, що згідно ст. 193 ЦПК України, вона має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву (а.с.29). Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 18.04.2024 закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Орган опіки та піклування Служба у справах дітей Вигодської селищної ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.37) . Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Оленин О.Ф. (ордер серії АТ №1064774 а.с.26) в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, зіславшись на зазначені в позовній заяві обставини. Просили позов задоволити, оскільки це буде перш за все в інтересах неповнолітніх дітей сторін по справі [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Додатково пояснили, що вирішення питання про позбавлення відповідачки батьківських прав відносно неповнолітніх дітей, жодним чином не вплине на отримання позивачем по справі пільг по мобілізації, оскільки він має відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації , про що свідчить довідка, яку вони просять долучити до матеріалів справи.У зв`язку з неодноразовою неявкою відповідачки по справі без поважних причин та ненадання відзиву на позов, не заперечують проти винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] , в судові засідання на неодноразові виклики не з`явилася, причину своєї неявки суду не повідомила, хоч про дату, час та місце слухання справи була повідомлена у встановленому Законом порядку, про що свідчать оголошення на офіційному сайті Долинського районного суду про розгляд справи (а.с.32,40,52,56), рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.41,43). У встановлений судом строк, відзиву на позовну заяву відповідачкою не надано. Представники третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Служби у справах дітей Вигодської селищної ради - Шопоняк Н.М. ( довіреність №394/02-23 від 18.03.2024 а.с.34), в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позову. Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , підтримує та вважає, що це буде відповідати перш за все інтересам дітей. Додатково пояснила, що ними вживались всі заходи щодо належного оповіщення [PERSON] про час та місце засідання опікунської ради шляхом направлення рекомендованого повідомлення на адресу проживання відповідачки, а також шляхом здійснення дзвінка на мобільний телефон відповідачки. На телефонний дзвінок [PERSON] не відповіла, однак після ознайомлення з повідомленням про час та місце засідання, відправленим за допомогою системи "ВАЙБЕР", до неї, як голови комісії з питань захисту прав дитини, зателефонувала мати відповідачки, яка почала ображати колишнього зятя, позивача по справі [PERSON] . Вказану особу було повідомлено про час та місце засідання органу опіки та піклування.Також ними була направлено запит у Службу в справах дітей за місцем проживання відповідачки з проханням надати акт обстеження умов проживання [PERSON] . Будь-якої відповіді ними не отримано. На засідання відповідачка не з`явилась, причини неявки не повідомила. Суд, вислухавши пояснення позивача , його представника, пояснення представника третьої особи органу опіки та піклування ,дослідивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Ч.ч. 1,3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ст.51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ст.18 Закону України «Про охорону дитинства», держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Крім того, суд бере до уваги, що Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Ст. 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною згідно постанови Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Забезпечення найкращих інтересів дитини - це дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства»). Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст. 141 СК України). Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 даного кодексу визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення змісту п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У відповідності до вимог ст.165 СК України, право звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Правовий висновок про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків, викладено, зокрема, в постановах Верховного Суду від 29 липня 2021 року у справі № 686/16892/20, від 03 серпня 2022 року у справі № 306/7/20, від 07 грудня 2022 року у справі № 562/2695/20, від 11 січня 2023 року у справі № 461/7447/17. Про це свідчить і практика ЄСПЛ, зокрема, справа «Мамчур проти України» (заява № 10383/09), «Хант проти України». Як вбачається зі світлокопій: свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 10.04.2009 виконкомом Кам?янської сільської ради Іршавського району Закарпатської області ; свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 14.05.2010 виконкомом Кам?янської сільської ради Іршавського району Закарпатської області, [PERSON] народився [INFO] , [PERSON] народилася [INFO] , батьками яких вказано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.14,16). Відповідно до заочного рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 03 травня 2018 року в справі № 343/140/18 - шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 30 вересня 2008 року виконавчим комітетом Кам?янської сільської ради Іршавського району Закарпатської області, актовий запис №18- розірвано. Визначено місце проживання неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] разом із батьком [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Стягнуто з [PERSON] на користь держави витрати, пов`язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦСу в розмірі одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, [PERSON] від сплати звільнено (а.с.11-13). Копія Витягу з реєстру територіальної громади, номер витягу: 2023/008040724 від 05.10.2023 свідчить про те, що [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Копія Витягу з реєстру територіальної громади, номер витягу: 2024/002678457 від 18.03.2024 свідчить про те, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). Дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання неповнолітніх дітей - сина [PERSON] та доньки [PERSON] . Так, у відповідності до акту обстеження матеріально-побутових умов і сімейних обставин №10 від 18.03.2024 (а.с.23), вбачається, що [PERSON] проживає з малолітніми дітьми разом, а мати дітей проживає окремо, життям, розвитком, вихованням та матеріальним забезпеченням дітей не цікавиться, переклала свої материнські обов`язки на чоловіка. Копія довідки №96 виданої Вигодською селищною радою Івано-Франківської області 18.04.2022 свідчить про те, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За адресою реєстрації він проживає разом зі своїми неповнолітнім дітьми, а саме сином , [PERSON] [INFO] та донькою, [PERSON] , [INFO] , які знаходяться на його вихованні та повному утриманні . Син [PERSON] є дитиною-інвалідом віком до 18 років. Вказані діти проживають з батьком з 2015 року по даний час (а.с.24). Згідно копії медичного висновку №17 від 14.03.2024 (а.с.18-19) , [PERSON] , [INFO] , являється дитиною-інвалідом віком до 18 років. Згідно довідки №06/06-21/01 виданої Вигодською спеціальною школою Івано-Франківської обласної ради 12.03.2024 , [PERSON] , [INFO] , житель [ADDRESS] навчається у Вигодській спеціальній школі Івано-Франківської обласної ради з 03.09.2018 року (наказ №26-РУ). [PERSON] має статус дитини з інвалідністю по зору (( Н-35.2) проліферативна вітреоретинопатія лівого ока. Розбіжна сенсорна косоокість. Міопія слабкого ступеня правого ока). З моменту влаштуванням дитини на навчання і по цей час, його утриманням та вихованням займається батько, [PERSON] , з яким і проживає дитина. За 6 років навчання дитини у спеціальній школі, мати дитини відвідала школу лише одного разу 1 вересня 2022 року. Увесь час за шестирічний період навчання сина, його освітніми досягненнями, станом здоров`я та корекційно-розвитковим і реабілітаційним процесом, психологічним станом не цікавилась. Вигодська спеціальна школа є закладом загальної середньої освіти для осіб з особливими освітніми потребами, зумовленими порушеннями зору, яка здійснює освітню діяльність на усіх трьох рівнях повної загальної середньої освіти, комунальна бюджетна неприбуткова установа. Окрім освітнього процесу у школі забезпечено комплексну психолого-медикопедагогічну реабілітацію та корекцію основного та супутніх порушень учнів із застосуванням найсучасніших досягнень педагогічної та медичної практик (а.с.20). Згідно характеристики учениці 8-Б класу Вигодського ліцею Вигодської селищної ради , наданої даним закладом, [PERSON] , [INFO] , прибула до Вигодського ліцею у 2019 році. Зараз навчається на середньому рівні у 8-Б класі. З 5 класу з класним керівником контактував та брав участь у батьківських зборах батько [PERSON] . Важливі питання, пов`язані з навчанням дочки та відвідуванням нею навчального закладу, класний керівник вирішувала з батьком та бабусею.Учениця сумлінно виконує доручення, бере участь в громадському житті школи, комунікабельна, життєрадісна. Навчається відповідно до своїх можливостей (а.с.21). В судовому засіданні, були опитані неповнолітні діти сторін по справі [PERSON] та [PERSON] , які пояснили, що вони проживають разом з батьком та бабусею за адресою: [ADDRESS] та навчаються: [PERSON] в Вигодській спеціальній школі Івано-Франківської обласної ради: [PERSON] у Вигодському ліцеї Вигодської селищної ради. З мамою вони бачаться рідко, вона до них не приїжджає, та не відвідує, в т.ч. і не приходить на їх дні народження. Дуже рідно мати до них телефонує. Їм добре проживати разом з татом та бабусею. У ст. 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ч.ч. 2 та 4 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. При розгляді даної цивільної справи достовірно було встановленою що відповідачка [PERSON] на протязі значного періоду часу свідомо не виконує свої обов`язки по вихованню своїх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , не піклується про них, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться їх успіхами , станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, тобто своєю бездіяльністю створює умови, які шкодять дітям. З боку відповідачки [PERSON] не надходило заперечень проти позову про позбавлення її батьківських прав, що могло свідчити про її інтерес до дітей. Відповідно до положень п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Вигодської селищної ради , який затверджений рішенням виконавчого комітету Вигодської селищної ради №585 від 30.04.2024 (а.с.45,46-47) - комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Вигодської селищної ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , щодо неповнолітнього сина , [PERSON] , [INFO] та малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] . Таким чином, в судовому засіданні після детального вивчення всіх обставин справи, встановлено, що відповідачка дійсно ухиляється від належного виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню, утриманню неповнолітніх дітей, не відвідує їх, не проявляє щодо них батьківського піклування та турботи, не цікавиться їх станом здоров`я, хоча має таку можливість, тому, з врахуванням висновку комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Вигодської селищної ради, є підстави для позбавлення її батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , тому позов в частині позовних вимог про позбавлення [PERSON] батьківських прав підлягає до задоволення . Крім того, суд зазначає, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дітьми і побачення з ними , а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 серпня 2021 року у справі № 331/8310/15, провадження № 61-4879св20. Позов в частині стягнення аліментів також підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини Відповідно до положень ч.2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 181 СК України, передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Позивач у відповідності до ч.3 ст.181 СК України скористався своїм правом, звернувшись із позовом про стягнення аліментів, шляхом їх присудження у частці від доходу відповідачки. Крім того, Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ч.1 ст. 183 СК України, встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.79 СК України - аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі, шлюб між якими розірвано, склалися неприязні стосунки, їх діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , перебувають на утриманні батька, [PERSON] , мати дітей [PERSON] у вихованні та утриманні дітей участі не бере. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що оскільки утримання неповнолітніх дітей є обов`язком обох батьків, а відповідачка [PERSON] , добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] та неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , хоча може її надавати, позов [PERSON] , в частині вимог , про стягнення аліментів підлягає до задоволення. Визначаючи розмір аліментів судом враховується матеріальне становище позивача [PERSON] , матеріальне становище відповідачки [PERSON] , відсутність у неї інших утриманців, яких вона зобов`язана утримувати у відповідності до вимог Закону, а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору та приходить до висновку, що з урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального гарантованого розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», з врахуванням того, що на утриманні позивача знаходиться двоє дітей , з відповідачки слід стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідачки щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому , суд також бере до уваги, що з огляду на положення п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, аліменти у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів на двох дітей можуть стягуватися навіть у безспірному порядку (в наказному провадженні). Суд також враховує, що позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» , а тому, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідачки в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211,20 грн. На пiдставi ст.ст. 79, 80, 84, 180-183, 191, 164,165, 166 Сімейного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ,

Outcome: approved