Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-23 00:00:00

У квітні 2024 року [PERSON] , в особі свого представника - адвоката Матухно І.А., через систему «Електронний суд» звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування якої зазначила, що позивач [PERSON] є рідним сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.11.1961р. 29 березня 2011р. [PERSON] склала заповіт, яким заповіла своєму синові [PERSON] на випадок її смерті все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Міхеєвою Т.М. та зареєстрований за реєстровим №1634. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді житлової квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . На час смерті [PERSON] перебувала в зареєстровану шлюбі з відповідачем по справі [PERSON] . 05 жовтня 2023р. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Ромащенко Н.М. з заявою прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] Приватним нотаріусом ДМНО Ромащенко Н.М. було відкрито спадкову справу за №71349989, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Інші спадкоємці до нотаріуса не зверталися, заяви про прийняття спадщини іншими особами не подавались, як відомо Позивачу. Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Ромащенко Н.М. за вих. №186/02-31 від 06 жовтня 2023 року відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини, оскільки станом на 09.05.2022 року гр. [PERSON] за місцем реєстрації померлої не був зареєстрований та постійно не проживав разом зі спадкодавицею на час відкриття спадщини, тож спадщину не прийняв. Причини поважності пропуску строку для прийняття спадщини обумовлені збройною агресією та введення воєнного стану відповідно до Указу Президента № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та воєнними діями, що відбуваються на території України, а також те, що Позивач вважав, що згідно до п. 3 постанови КМУ № 164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 року, на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року №719до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» були внесені зміни, відповідно до яких перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці, про що Позивачу стало відомо лише 05 жовтня 2023р., коли він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Також у зв`язку з постійними повітряними тривогами, ракетними обстрілами території України, зокрема і м. Дніпро (місцем проживання Позивача), враховуючи пенсійний вік Позивача, останній не мав змоги подати заяву про прийняття спадщини в установлений строк. Вказані обставини унеможливили своєчасне, протягом шести місяців після смерті спадкодавиці, звернення Позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і на його думку підтверджують поважність причин пропуску строку такого звернення до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті матері [PERSON] . Додатково вважаємо за необхідне зазначити, що протягом тривалого часу Позивачем за особисті кошти здійснюється утримання спадщини, що залишилась після її смерті, зокрема, сплачуються комунальні послуги, що підтверджується квитанціями. Ухвалою Ленінського\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська від 12 квітня 2024 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 09 червня 2024 року до суду від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Ромашенко Н.М., супровідним листом надійшла копія спадкової справи на виконання ухвали Ленінського районного\~суду м.\~Дніпропетровська від 12 квітня 2024 року. 20.05.2024 року відповідачем [PERSON] до суду подана заява про визнання позовних вимог, просив подальший розгляд справи проводити без його участі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.06.2024 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач та його представник адвокат Матухно І.А. до судового засідання не з`явились, представник надав суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, наполягали на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, раніше подавав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Статтею 12 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10 травня 2022 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , позивач [PERSON] , [INFO] є сином померлої [PERSON] . Як слідує із матеріалів спадкової справи № 21/2023 за життя [PERSON] 29.03.2011 року склала заповіт на все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і в загалі все те що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] . 05.10.2023 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак, постановою від 06.10.2023 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ромащенко Н.М. відмовив йому у зв`язку із пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. Відомості про інших спадкоємців в матеріалах спадкової справи № 21/2023 відсутні. Відповідно до статей\~1216,\~1217 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі\~ст. 1218 Цивільного кодексу України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1\~ст. 1220 Цивільного кодексу України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (частина 1 ст. 1222). Згідно зі\~ст. 1261 Цивільного кодексу України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 1268 Цивільного кодексуУкраїни\~спадкоємецьза заповітомчи зазаконом маєправо прийнятиспадщину абоне прийнятиїї. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно з ч. 1\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1\~ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частина 3\~ст. 1272 ЦК України\~передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Як роз`яснено у пункті 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України,\~Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року\~на території України введено військовий стан строком на 30 діб, який у подальшому, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією РФ продовжувався та правовий режим воєнного стану діє до теперішнього часу. [PERSON] , в обґрунтування поважності причин пропуску для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті матері, посилалась на те, що в Україні введено воєнний стан, в перші місяці воєнного стану більшість нотаріальних контор не працювали, в країні постійно лунали повітряні тривоги, ракетні обстріли, вважав що згідно до постанови КМУ №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 року, на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від неї зупиняється. Позивачу тільки при зверненні 05.10.2023 року до нотаріуса з відповідною заявою, стало відомим що дія Постанови КМУ №164 була запроваджена на 4 місяці, у зв`язку з чим він був позбавлена можливості вчасно подати заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проте, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про існування об`єктивних, непереборних та істотних труднощів, що перешкоджали [PERSON] протягом шести місяців з часу відкриття спадщини звернутися із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Та обставина, що запровадження в Україні воєнного стану в Україні, бойові дії, в перші місяці воєнного стану більшість нотаріальних контор не працювали, в країні постійно лунали повітряні тривоги, ракетні обстріли, а також юридична необізнаність щодо зупинення строків на час воєного стану, не є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Місто Дніпро на час закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини та до теперішнього часу невключена до переліку територій, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, внаслідок збройної агресії Російської Федерації. Наказом Міністерства юстиції України від 11 березня 2022 року № 1118/5\~затверджено зміни, зокрема, і до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, серед іншого, передбачено, що в умовах воєнного або надзвичайного стану спадкова справа заводиться за зверненням заявника будь-яким нотаріусом України, незалежно від місця відкриття спадщини. Окрім цього, позивач не був позбавлений права надіслати нотаріусу заяву про прийняття спадщини поштою. Шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлої [PERSON] закінчився 09 травня 2022 року, а до нотаріуса із заявою позивач звернувся лише 05 жовтня 2023 року, майже через одинадцять місяців після закінчення строку для прийняття спадщини. Посилання позивача на свій похилий вік, також не є обґрунтованою підставою для визначення додатково строку для прийняття спадщини. Подібний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17 (провадження № 61-17764св20). Матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу щодо існування реальних перешкод позивачу, у тому числі у зв`язку із введенням на території України воєнного стану, у зверненні до нотаріальної контори, зважаючи на те, що з часу відкриття спадщини пройшло майже одинадцять місцяів. Також позивачем не надано безспірних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, не доведено наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк, що є підставою для відмови в задоволені позовних вимог. Отже, оскільки докази у справі у своїй сукупності не підтверджують наявність у [PERSON] об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання заяви про прийняття спадщини померлої матері, суд приходить до висновку, що позивач без поважних причин пропустив встановлений чинним законодавством строк для подання заяви про прийняття спадщини, а тому відмовляє у задоволенні позову. Згідно зі\~статтею 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи, що позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог, судові витрати слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed