Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом про зміну\~розміру стягуваних\~аліментів та\~стягнення додаткових\~витрат на\~дитину.\~Позовні вимоги\~обґрунтовує тим,\~що вона\~з 19.12.2014р.\~по 31.03.2020р.\~перебувала у\~зареєстрованому шлюбі\~із [PERSON] .\~Від шлюбу\~сторони мають\~неповнолітню дитину\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~яка проживає\~разом з\~матір`ю.\~Відповідно до\~судового наказу\~Апостолівського районного\~суду Дніпропетровської\~області від\~16.03.2020\~року з\~Відповідача на\~користь позивача\~стягуються аліменти\~па утримання\~дитини [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у розмірі\~1/4\~частки з\~усіх видів\~заробітку (доходу),\~але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~для дітей\~відповідного віку\~щомісяця,\~починаючи з\~20.02.2020\~року,\~до досягнення\~дитиною повноліття.\~З часу\~ухвалення рішення\~про стягнення\~аліментів,\~розмір витрат\~на утримання\~доньки значно\~виріс в\~зв`язку з\~тим,\~що дитина\~має інвалідність\~та хронічні\~захворювання,\~потребує регулярних\~медичних обстежень,\~лікування,\~оздоровлення,\~придбання дороговартісних\~ліків,\~спеціального харчування,\~реабілітації,\~навчання.\~Захворювання доньки\~мають надзвичайно\~серйозний характер\~з тяжкими\~наслідками для\~здоров`я,\~тому на\~постійній основі\~їй необхідне\~лікування,\~що потребує\~значних коштів,\~які позивач\~не має\~можливості заробити\~сама,\~оскільки виховує\~дитину самостійно,\~а донька\~потребує постійного\~догляду.\~Відповідач,\~знаючи,\~що зросли\~витрати на\~утримання дитини\~у зв`язку\~із її\~хворобою,\~з січня\~2024\~року утримується\~від сплати\~аліментів через\~те,\~що позивач\~відмовила йому\~скористатись інвалідністю\~дитини з\~метою виїзду\~за кордон.\~Після відмови\~він зазначив,\~що кошти\~на реабілітацію\~та лікування\~виплачувати не\~буде.\~Медичне обстеження\~доньці необхідно\~проводити 1\~раз на\~6\~місяців.\~Останнє обстеження\~склало -\~31\~840\~грн.\~Ліки та\~медичні препарати\~щомісяця -\~3\~500\~грн.\~Навчання з\~вчителем -\~3000\~на місяць.\~Наразі дитині\~необхідна реабілітація,\~яка вартує\~960\~грн за\~1\~годину,\~курс реабілітації\~складає 3\~місяці щоденно. Відповідач є працездатним, зі слів знайомих має постійну роботу, інших дітей не має, а отже має можливість оплачувати додаткові витрати на дитину та більший розмір аліментів, оскільки відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Наведене стало підставою для звернення до суду із даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала заяву, згідно якої просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив не надав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст.280 ЦПК України\~ суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] , [INFO] вступила в шлюб з [PERSON] . 31 березня 2020 року рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідно до судового наказу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 16.03.2020 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти па утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця, починаючи з 20.02.2020 року, до досягнення дитиною повноліття. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів, розмір витрат на утримання доньки значно виріс в зв`язку з тим, що дитина має інвалідність та хронічні захворювання, що підтверджується медичним висновком, потребує регулярних медичних обстежень, лікування, оздоровлення, придбання дороговартісних ліків, спеціального харчування, реабілітації, навчання. Як вказує позивач, захворювання дитини мають надзвичайно серйозний характер з тяжкими наслідками для здоров`я, тому на постійній основі їй необхідне лікування, що потребує значних коштів, які матір не має можливості заробити сама, оскільки виховує дитину самостійно, а донька потребує постійного догляду. Відповідач, знаючи, що зросли витрати на утримання дитини у зв`язку із її хворобою, з січня 2024 року утримується від сплати аліментів через те, що позивач відмовила йому скористатись інвалідністю дитини з метою виїзду за кордон. Після відмови він зазначив, що кошти на реабілітацію та лікування виплачувати не буде. Суми витрат на лікування підтверджуються медичними консультативними висновками, результатами досліджень, довідками лікарів про призначення лікування. Медичне обстеження дитині необхідно проводити 1 раз на 6 місяців. Останнє обстеження склало - 31 840 грн. Ліки та медичні препарати щомісяця - 3 500 грн. Навчання з вчителем - 3000 на місяць. Наразі дитині необхідна реабілітація, яка вартує 960 грн за 1 годину, курс реабілітації складає 3 місяці щоденно. Додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема, необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Згідно статті 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства га стягнення аліментів» роз`яснено, що до участі у додаткових витратах на утримання дитини можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. На підставі викладеного, беручи до уваги те, що відповідач є працездатною особою, має постійну роботу, інших дітей не має, а отже має можливість оплачувати додаткові витрати на дитину та більший розмір аліментів, оскільки відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а отже позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. Згідно з п.6 ч.1 ст.264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved