Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

У березні 2024 року до суду звернувся позивач [PERSON] з позовом до [PERSON] в якому просить змінити розмір стягнення аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області, на користь [PERSON] зменшивши з 1/6 частини на 1/12 частину. Вобґрунтування позову зазначає, що на підставі вищезазначеного судового рішення на користь його повнолітньої дочки [PERSON] він сплачує аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку щомісячно на час навчання. Він перебуває на військовій службі у ЗСУ, 06.04.2023 під час виконання бойового завдання він отримав травму, після чого йому здійснено ампутацію правої нижньої кінцівки. Станом на 19.02.2024 [PERSON] є особою з інвалідністю 2 групи. Зокрема він потребує спеціального протезування, яке коштує значних коштів. Тому у нього змінилися істотні обставини,які впливали на визначення розміру аліментів, та відповідно матеріальне становище погіршилось, оскільки він несе витрати пов`язані з його станом здоров`я. 15.04.2024 відповідач подала відзив на позовну заяву в якому зазначила, що позивачем не надано доказів, що заняття різними видами спорту та приймання участі у змаганнях в тому числі і в міжнародних, проводилось саме з метою передбаченої у встановленому порядку реабілітації. Вона вважає, що систематичне заняття спортом та участь у змаганнях немає ніякого відношення до реабілітація, а є виключно бажанням позивача. Просить у задоволені позову відмови в повному об`ємі, через їх безпідставність та необґрунтованість. Представник позивача в судове засідання не з`явилась. Подала заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог та просили відмовити у задоволенні позову. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Зміст глави 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Так, згідно з ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що позивач є батьком відповідачки\~-\~повнолітньої [PERSON] ,\~ [INFO] . Відповідно до рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22.06.2022 № 285/1051/22 стягнуто з [PERSON] на користь дочки [PERSON] аліменти в розмір 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на час навчання, починаючи з 24.03.2022, але не більше 06.03.2027. 06.04.2023 [PERSON] беручи безпосередню участі у бойових діях під час захисту Батьківщини отримав мінно-вибухову травму, внаслідок чого йому здійснено ампутацію культя правої нижньої кінцівки на рівні нижньої третини правої гомілки. [PERSON] здійснено протезування правої нижньої кінцівки. Станом на 19.02.2024 він є особою з інвалідністю 2 групи Дану травму позивач отримав після ухвалення рішення про стягнення аліментів на утмирання відповідачки - [PERSON] . Отже, як вбачається з вище встановлених обставин, у позивача [PERSON] наданий час погіршився стан здоров`я, що надає йому право ставити питання про зміну розміру аліментів. Таким чином, враховуючи те, що позивачем [PERSON] не надано доказів про погіршення його матеріального стану, однак доведено, що внаслідок отримання вибухового поранення, під час захисту Батьківщини, погіршився стан його здоров`я, що потягло за собою додаткові витрати, а також виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме зменшенню розміру стягуваних аліментів за рішеннями суду з 1/6 частки до 1/10 частки. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 грн.

Outcome: partial