Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-08 00:00:00

26 грудня 2023 року, водій [PERSON] о 21 годині 45 хвилин в м. Дніпро, на вул. Янтарна, 73А, під час керування транспортним засобом SKODA OCTAVIA A7, д.н.з. [NUMBER] не вжив заходів щодо недопущення самовільного руху, не поставив на гальмо внаслідок чого автомобіль здійснив некерований рух та здійснив наїзд на транспортний засіб TOYOTA RAV 4, д.н.з. [NUMBER] , що стояв поруч. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушено вимоги п. 15.12 Правил дорожнього руху. Внаслідок вказаної пригоди належний [PERSON] транспортний засіб TOYOTA RAV 4, д.н.з. [NUMBER] , зазнав технічних ушкоджень, а його власник матеріального збитку. Постановою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16.02.2024 (справа № 202/1237/24) відповідача [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Частиною 6 ст. 82 ЦПК України встановлено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відтак, не підлягає доказування у даній справі питання щодо винуватості [PERSON] у дорожньо-транспортній пригоді, в результаті якої автомобіль TOYOTA RAV 4, д.н.з. [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. На момент ДТП власником автомобілю TOYOTA RAV 4, д.н.з. [NUMBER] , була і є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . 27.12.2023 цивільно-правова відповідальність власника легкового автомобілю SKODA OCTAVIA A7, д.н.з. [NUMBER] , застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (поліс №217469840 від 27.12.2023). Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Статтею 979 ЦК України встановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. 02.02.2024 [PERSON] , на підставі ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», надала страховику заяву про виплату страхового відшкодування в якій зазначила напрямок страхової виплати безпосередньо потерпілому (позивачу). Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон) виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна. 18.03.2024 ПрАТ «СК «КНЯЖА Вієнна іншуранс груп» була здійснена страхова виплата у загальному розмірі 12 000,98 гривень за договором ОСЦПВНТЗ. З розрахунку суми страхового відшкодування до справи №230000911856, який складений ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», судом встановлено, що сума страхового відшкодування склала 12\~000,098 грн, і він проведений на підставі звіту ФОП [PERSON] № [NUMBER] від 11.03.2024 про визначення вартості відновлювального ремонту без урахуванням та з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу КТЗ. З вказаного звіту слідує, що вартість відновлювального ремонту КТЗ TOYOTA RAV 4, д.н.з. [NUMBER] , без урахування коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні складає 37\~963,46 грн; вартість відновлювального ремонту КТЗ TOYOTA RAV 4, д.н.з. [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні складає 16\~812,48 грн (з урахуванням ПДВ на складові); вартість відновлювального ремонту КТЗ TOYOTA RAV 4, д.н.з. [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні складає 15\~200,98 грн (ПДВ у вартості складових та малоцінних деталей відсутній); вартість відновлювального ремонту без урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу КТЗ TOYOTA RAV 4, д.н.з. [NUMBER] , 37\~963,46 грн менша його ринкової вартості 415\~874,50 грн. За приписами п 33.3 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV, в редакції цієї статті із змінами, внесеними згідно із Законом № 1909-IX від 18.11.2021, передбачено, що водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівник, або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Підпункт 34.2 ст. 34 Закону, в редакції цієї статті із змінами, внесеними згідно із Законом № 1909-IX від 18.11.2021, визначає, що страховик протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Виходячи з аналізу наведених вище положень Закону України №1961-IV, зокрема ст.ст.33,34 цього Закону, вбачається, що для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком може бути залучено свого представника, яким може бути працівник страхової компанії, або експерт. Отже, право залучати страховиком оцінювачів для визначення причин настання страхового випадку, та розміру збитків Законом на момент ДТП та на час проведення огляду пошкодженого ТЗ, було не передбачено. Поряд із цим, відповідно до п. 34.4. ст. 34 Закону №1961-IV, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти. Суду не надано доказів, що ФОП [PERSON] є працівником ПрАТ «СК «КНЯЖА Вієнна іншуранс груп» або має статус експерта. Відтак судом встановлено, що страховик у встановлений строк не направив для огляду пошкодженого транспортного засобу експерта або свого працівника. У той же час судом встановлено, що позивачем в порядку п. 34.4. ст.34 Закону №1961-IV для визначення розміру спричиненої шкоди залучений спеціаліст автотоварознавець [PERSON] , який є атестованим судовим експертом з правом проведення судових експертиз відповідного напряму. Так, згідно висновку товарознавчої експертизи № 4502/24 від 28 лютого 2024 року складаного судовим експертом [PERSON] на замовлення позивача, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля TOYOTA RAV 4, д.н.з. [NUMBER] , з урахування зносу (матеріальний збиток) становить 19 527,79 гривень (без ПДВ), без урахуванням зносу на замінні складники 42 946,70 гривень. Висновок експерта має посилання про кримінальну відповідальність експерта за завідомо неправдивий висновок, чого не має у Звіті виконаного ФОП [PERSON] на замовлення страхової компанії. В висновку зазначено, що він підготовлений для подачі до суду або страхову компанію. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума, це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Згідно ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання події, яка є підставою для виплати страхового відшкодування, страховик, у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Постановою Правління Національного банку України «Про розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 109 від 30.05.2022, затверджено розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цією постановою: 1) за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 160000 гривень на одного потерпілого; 2) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, у розмірі 320000 гривень на одного потерпілого. Постанова набрала чинності з 01.07.2022. За положеннями ст. 7 Закону України Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна при визначенні збитків або розміру відшкодування передбачено в обов`язковому порядку. Відповідно до ч. 1,2,3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. На виконання ч. 5 ст. 106 ЦПК України у вказаному вище висновку експерта зазначено, що він підготовлений для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. На підставі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховою компанією в зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленого законодавством. Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону № 1961-IV страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Оскільки суду не надано доказів досягнення згоди між позивачем та відповідачем щодо здійснення виплати без проведення експертизи, то розрахунок страхового відшкодування на підставі Звіту про оцінку, а не експертизи, є порушенням вказаної вище норми Закону №1961-IV. З наряду-замовлення №А3-2-35457 та фіскального чеку від 09.02.2024 судом встановлено, що позивач [PERSON] сплатила ТОВ Фірма «Алмаз-Мотор ЛТД» сервісний центр «TOYOTA» 1\~420,00 за обмежувач дверей та підготовку до ремонту (слюсарні роботи). Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до ПрАТ «СК «КНЯЖА Вієнна іншуранс груп» є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з [PERSON] різниці між страховим відшкодуванням та фактичним розміром спричиненої матеріальної шкоди суд зазначає наступне. Приписами ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховою компанією в зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленого законодавством. Відповідно до частини другої статті 22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Наведене дає підстави для висновку, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу. Отже страхова виплата має певні обмеження та може не у повній мірі покривати потерпілому заподіяний збиток (фізичний знос, франшиза, ПДВ, ліміт відповідальності). Зазначене узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 19 липня 2021 року у справі № 203/3219/15-ц, від 02 вересня 2019 року у справі № 545/425/17, від 11 березня 2020 року та у справі № 754/5129/15-ц та постановою Верховного Суду від 02 лютого 2022 року у справі № 757/54513/16 де зазначено, що системний аналіз статті 22 ЦК України частини другої статті 1192, статті 1194 ЦК України дозволяє дійти висновку, що реальними збитками, які підлягають відшкодуванню потерпілому для відновлення його порушеного права у повному обсязі є саме вартість відновлювального ремонту без урахування зносу. У постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 Верховний Суд України дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового ліміту (страхової суми за договором). Вказаний висновок підтверджений Верховним Судом, зокрема і в постанові від 22 квітня 2021 року у справі № 759/7787/18 (провадження № 61-10773св20). Отже, розмір спричиненої матеріальної шкоди, який в порядку ст. 22, 1192, 1194, 1166 ЦК України не відшкодовується страховиком та покладається безпосередньо на винну в ДТП [PERSON] становить 21\~239,57 грн (42\~946,70 20% ПДВ (8\~589,34) = 34\~357,36 -12\~000,98 (сума сплаченого страхового відшкодування) - 4\~316,81 (сума стягнутого судом страхового відшкодування) + 3\~200,00 (франшиза). Враховуючи викладене суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] та стягнення з нього 21\~239,57 грн. різниці між страховим відшкодуванням та фактичним розміром спричиненої матеріальної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 970 грн. 60 коп., що підтверджується платіжною інструкцією від 30.03.2024, а також вона понесла витрат, пов`язані із розглядом справи у розмірі 4 300 грн. 00 коп. (п.2 ч.2 ст.133 ЦПК України), а відтак, виходячи з розміру задоволених позовних вимог, з відповідачів на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам підлягає стягненню судовий збір та витрати, пов`язані із розглядом справи. Приписами ч. 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Представником позивача адвокатом Чіпом Я.М., до закінчення судових дебатів, зроблена заява про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу. У зв`язку з чим суд вважає за необхідне встановити позивачу строк у п`ять днів після ухвалення рішення суду для подання суду доказів на підтвердження витрат, які вона сплатила у зв`язку з розглядом справи. Для вирішення питання про розподіл судових витрат призначити судове засідання, у відповідності до п.5 ч.7 ст.265 ЦПК України.

Outcome: partial