Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-23 00:00:00

07.12.2023 до суду звернувся представник позивача [PERSON] адвокат Бердникова К.О. з позовом до [PERSON] , третя особа - Служба у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, Служба у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з дитиною. 14.12.2023 ухвалою суду вказану вище позовну заяву залишено без руху та надану позивачу строк для усунення недоліків. 05.01.2024 від представника позивача [PERSON] адвоката Бердникової К.О. до суду надійшла заява про усунення недоліків з додатком позовної заяви в новій редакції від 05.01.2024. В позовній заяві позивач просить суд зобов`язати [PERSON] не перешкоджати [PERSON] у вільному спілкуванні зі своєю донькою [PERSON] ; визначити спосіб участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з неповнолітньою донькою [PERSON] встановивши графік побачень малолітньої дитини з батьком без участі матері - кожної суботи тижня з можливістю ночівлі у батька, всі свята з можливістю ночівлі у батька, зимові та літні канікули. Позовні вимоги аргументує тим, що позивач перебував у шлюбі з відповідачем з 27.06.2018, який було розірвано на підставі рішення суду від 12.05.2021. Від спільного подружнього життя сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Як зазначає в позові позивач після розірвання шлюбу дитина почала проживати з відповідачем. Між сторонами почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні дитини, відвідуванні, зі сторони відповідача штучно створюються перешкоди стосовно неможливості нормального спілкування позивача з донькою, відповідач налаштовує доньку проти батька, переговори з відповідачем були марні, а тому вимушений звернутися в суд для захисту своїх прав. Ухвалою суду від 17.01.2024 провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 27.02.2024 від представника позивача [PERSON] адвоката Бердникової К.О. до суду надійшла заява про забезпечення позову. Ухвалою суду від 28.02.2024 клопотання про забезпечення позову задоволено. 05.03.2024 від Служби у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради надійшов лист №192-02 від 04.03.2024 за яким повідомлялось, що сторони спору фактично не проживають у м. Миколаєві, мати з дитиною проживають у м. Києві, а батько проживає у м. Одеса, що виключає надання висновку та просить залучити відповідні служби до участі в цій справі. 18.03.2024 на адресу суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Квятківського О.В. надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві зазначено, що позивачем заявлено вимоги про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з донькою без урахування її інтересів. Центр життєвих інтересів неповнолітньої [PERSON] знаходиться у м. Києві та Київській області, за місцем проживання, навчання та кола спілкування дитини. Фактичним місцем проживання позивача є м. Одеса, що ускладнює участь батька у вихованні та спілкуванні з донькою. Донька перебуває на повному утриманні відповідача. Позивач, всупереч закону, не виконує свого обов`язку по утриманню дитини, матеріально не допомагає, участі у забезпеченні належного рівня життя доньки не приймає. Після зустрічей з батьком дитина перебувала у пригніченому психоемоційному стані. Позивач намагається створити негативний моральний образ матері в очах доньки, тому відповідач заперечує проти вимоги позивача про спілкування з дитиною без участі матері. Беручи до уваги ставлення позивача до виконання своїх обов`язків, відповідач вважає, що найкращим інтересам дитини будуть відповідати періодичні побачення з батьком за місцем проживання дитини (м. Київ та Київська область), не порушуючи звичайні для дитини умови життя та тижневий розпорядок. Відповідач просить визначити спосіб участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з неповнолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , встановивши наступний графік побачень батька з дитиною: у кожні другі та четверті вихідні місяця - суботу або неділю з 11 до 18 год., з попередженням матері дитини за 2 дні, з урахуванням режиму дня та стану здоров`я дитини, у присутності матері за місцем проживання дитини. 19.03.2024 на адресу суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Квятківського О.В. надійшло клопотання про залучення третьої особи. Ухвалою суду від 22.03.2024 залучено до участі у цивільній справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Обухівську районну державну адміністрацію Київської області, як орган опіки та піклування. 19.03.2024 на адресу суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Квятківського О.В. надійшло клопотання про залучення третьої особи, Служби у справах дітей та сім`ї Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області, оскільки відповідач фактично проживає з дитиною за адресою: [ADDRESS] на території якої Обухівська районна державна адміністрація Київської області, як орган опіки та піклування не діє. Ухвалою суду від 22.04.2024 залучено до участі у цивільній справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Службу у справах дітей та сім`ї Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області замість Обухівської районної державної адміністрації Київської області. 09.07.2024 на адресу суду від Служби у справах дітей та сім`ї Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області надійшли клопотання про розгляд справи без участі її представника з висновком №23 від 24.06.2024 про визначення способу участі батька у вихованні малолітньої доньки та актами обстеження умов проживання від 13.05.2024 та від 17.05.2024. Ухвалою суду від 10.07.2024 закінчено підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Сторона позивача в судове засідання не з`явилась, представником позивача подано заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Сторона відповідача в судове засідання не з`явилась, представником відповідача подано клопотання про розгляд справи без їх участі, заявлені позовні вимоги визнає частково та просить суд їх задовольнити відповідно до власного відзиву на позовну заяву. Служба у справах дітей адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради, Служба у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради, Служба у справах дітей та сім`ї Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області, в судове засідання не з`явились, але надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Оцінивши наведені доводи за наявними матеріалами справи, перевіривши їх, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони 27.06.2018 зареєстрували шлюб, про що Миколаївським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області було зроблено відповідний актовий запис №351. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.01.2019 року. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 12.05.2021 (справа № 487/2746/21) шлюб між сторонами розірвано. Донька за згодою батьків проживала разом із матір`ю. На теперішній час позивач [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] . Разом з відповідачем у вказаному будинку мешкає їх спільна донька [PERSON] , [INFO] , разом з вітчимом [PERSON] . За змістом висновку Органу опіки та піклування №23 від 24.06.2024 про визначення (встановлення) способу участі батька у вихованні малолітньої дитини слідує, що малолітня [PERSON] мешкає з матір`ю яка піклується про неї, умови проживання добрі, наявне все необхідне для розвитку дитини, що має завжди охайний вигляд, забезпечена навчанням, відпочинком, медичним супроводженням. [PERSON] надала пояснення відносно побачення батька з донькою за наступним графіком: кожні другі та четверті вихідні місяця - суботу та неділю з 11.00 до 18:00 за попередженням матері дитини за два дні, з урахуванням режиму дня та стану здоров`я дитини, у присутності матері за місцем проживання дитини. Позивач також забезпечений житлом, що відповідає інтересам дитини та заперечує проти запропонованого відповідачем графіку, наголошує, що більше дев`яти місяців не бачив доньки, мати заблокувала його у всіх месенджерах, перешкоджає йому спілкуватись з донькою. Позивач хоче забирати доньку на вихідні дні та на період літніх канікул, бажає приймати участь у вихованні дитини та допомагати матеріально. У висновку рекомендовано батьку [PERSON] , брати участь у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , за попередньою домовленістю з матір`ю дитини [PERSON] та визначитися між собою у який спосіб будуть відбуватися зустрічі з дитиною. Рекомендовано матері дитини [PERSON] поважати батьківські права [PERSON] , сприяти покращенню мікроклімату і соціальній адаптації у спілкуванні дитини з батьком, разом з батьком виховувати дитину в любові та взаєморозумінні, не чинити перешкоди у спілкуванні батька з дитиною. Зустрічі дитини з батьком мають відбуватися за таким графіком: щомісяця у другу суботу та неділю місяця та у четверту суботу та неділю місяця з 11:00 до 18:00 за попередженням матері дитини за два дні, з урахуванням режиму дня та стану здоров`я дитини, у присутності матері за місцем проживання матері. Згідно актів обстеження умов проживання за місцем проживання сторін від 13.05.2024 (за адресою проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ) та від 17.05.2024 (за адресою проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ) умови проживання є гарними (хорошими) та для виховання та розвитку дитини створені належні умови. З довідки Закладу загальної середньої освіти І ступеня «Ля Малюк» від 12.01.2014 №39 слідує, що [PERSON] є ученицею закладу. За інформацією з листа №1/01 від 10.01.2024 [PERSON] навчається у ФОП Одєгова, уроки з англійської мови. Частиною третьою статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Стаття 1 Закону України «Про охорону дитинства» визначає контакт з дитиною як реалізацію матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За змістом статей 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно статті 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. У статті 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Відповідно до статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо) місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди. Під час розгляду справи відповідачем не спростовано наявність у позивача права на особисте спілкування з дитиною, передбачене положеннями частини другої статті 157 СК України, не доведено неспроможність батька спілкуватися та доглядати за донькою самостійно, що могло б перешкоджати нормальному її розвитку. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Україною 27.02.1991 (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 19 СК України у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування . Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви. При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд не може погодитися з висновком органу опіки та піклування, графіком побачень позивача із донькою, оскільки такий порядок не відповідає принципу рівності батьків у реалізації свого права вільно спілкуватись із дитиною та брати участь у її вихованні, та не відповідає меті налагодження доброзичливих та довірчих стосунків між батьком та його донькою. Крім іншого, завданнями сімейного законодавства є сприяння налагодженню зв`язку між батьками і дітьми. Визначений органом опіки та піклування графік побачень позивача з донькою в першу чергу не відповідає якнайкращим інтересам дитини, яка повинна отримувати любов та опіку від обох батьків, що вплине на її правильне сприйняття повноцінної родини та на позитивне психічне та фізичне зростання, в зв`язку з чим, повинна бути забезпечена можливість максимально рівноцінної участі обох батьків у житті дитини. Судом не встановлено обставин, які б обмежували реалізацію права позивача на спілкування з донькою, явищ негативного впливу батька на дитину. При цьому, судом не встановлено незадовільного стану здоров`я дитини. Вимоги позивача щодо періодичних побачень з донькою кожної суботи тижня з можливістю ночівлі у батька і на всі свята та на зимові і літні канікули, не може бути задоволено в повному обсязі, оскільки такий графік побачень обмежує право дитини на відпочинок у вихідні дні, не враховує її розпорядок дня, як дитини, вона повинна бути забезпечена можливість для підготовки до своїх занять у найбільш сприятливій і комфортній обстановці, до якої звикла дитина та не створює їй надмірного тягаря, а також такий графік порушує принцип рівності прав батьків на спілкування з дитиною. Суд враховує, що батько поживає окремо від доньки в іншому населеному пункті на відстані більше ніж 400,0 км від місця проживання. Судом на підставі досліджених доказів встановлено, що змістом заяв по суті спору відповідачки, остання не довіряє позивачеві бути із донькою наодинці взагалі, мотивуючи це тим, що таке спілкування призводить до пригніченого стану доньки, що при такому спілкуванні позивач намагається створити негативний моральний образ матері в очах доньки. Суд не приймає до уваги посилання відповідачки на вказані вище обставини щодо наслідків спілкування батька з донькою, оскільки відповідні докази відповідачем не надано та є лише думкою відповідача, матеріалами справи не доведено наявність в діях позивача негативного впливу на доньку. Як і не надано доказів протиправної поведінки позивача по відношенню до доньки, вчинення відносно неї психологічного насильства. З дослідженої судом сукупності доказів встановлено, що відповідачем чиняться перешкоди позивачеві у вихованні та спілкуванні із донькою, що позивач, який є батьком дитини і має рівні з відповідачем права щодо участі у житті доньки, у її вихованні, спілкуванні з нею, позбавлений можливості рівноцінно реалізувати свої батьківські права, на повноцінне спілкування з дитиною. Так між сторонами склалися неприязні відносини, кожна зустріч супроводжується етапом її планування здебільшого за умовою такої можливості зустрічі батька та при умові виконання ним фінансового забезпечення на адресу відповідача. При визначенні способів участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні із донькою, суд оцінюючи докази у справі у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Враховуючи право та бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні зі своєю малолітньою донькою, недосягнення між батьками згоди щодо порядку участі у вихованні дитини а також те, що донька може перебувати певні періоди часу без матері, обстановка проживання з батьком для неї не є чужою, а також зважаючи на розпорядок дня та необхідність забезпечення дитині права на відпочинок, суд вважає доцільним встановити наступні способи участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні із донькою [PERSON] перебування його з донькою [PERSON] , [INFO] , без присутності матері - [PERSON] з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька, з 07 - 00 год. кожної першої та третьої суботи поточного місяця до 16 - 00 год. кожної першої та третьої неділі поточного місяця; надати [PERSON] можливість щорічно зустрічатися та спілкуватися з донькою не менше 3 (трьох) годин протягом дня в день народження дитини, [PERSON] , [INFO] з урахуванням графіку занять/навчання дитини, без присутності матері, за місцем проживання дитини, за місцем дитячих розваг та відпочинку або на іншій узгодженій сторонами території; надати [PERSON] можливість щорічно зустрічатися та спілкуватися з донькою не менше 3 (трьох) годин протягом дня у День народження позивача, у дні релігійних та офіційних свят (Новий рік, Різдво, Великдень, Трійця, День незалежності України) за місцем проживання дитини, за місцем дитячих розваг та відпочинку або на іншій узгодженій сторонами території, без присутності матері; спільний відпочинок [PERSON] з донькою щорічно 20 (п`ятнадцять днів) поспіль в період з 20 червня та/або з 01 серпня, без присутності матері, з попереднім наданням відомостей матері [PERSON] , про місце перебування [PERSON] , [INFO] з батьком. Ввільне спілкування батька з донькою за допомогою телефонного або іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування. Деталі зустрічей попередньо узгоджувати з врахуванням стану здоров`я дитини та інших факторів, які можуть спричинити перешкоди зустрічам. Визначені способи участі батька у спілкуванні та вихованні доньки забезпечать справедливу рівновагу між інтересами дитини та батьків, а також рівність прав батьків щодо дитини, не будуть мати нав`язливого та обтяжливого характеру для дитини, та сприятимуть налагодженню довірливих відносин батька із донькою. На підставі викладеного,

Outcome: partial