Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

У травні 2024року позивач звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] народилась [INFO] у шлюбі [PERSON] та [PERSON] . 27.01.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання вказаного шлюбу відповідача [PERSON] утримувала її матір [PERSON] . Відповідно до рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16.08.2022 року у справі №759/24955/21 Позивач [PERSON] зобов`язаний платити на користь відповідача [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 04.11.2021 та до закінчення нею навчання, тобто до 30.06.2025, але не більше 23 річного віку. Позивач [PERSON] не має можливості виплачувати аліменти відповідачу [PERSON] у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів відповідача щомісячно до 30.06.2025 року зважаючи на наступне. З 19 серпня 2011 року Позивач [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] ,від даного шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON] та станом на травень 2024 року [PERSON] є малолітньою дитиною. Згідно Витягу із наказу №257 від 24.07.2023 року Позивач [PERSON] відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнений у запас за пп. «г» (через такі сімейні обставини): один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років. Таким чином позивач [PERSON] з 11.10.2012 року має на утриманні його сина [PERSON] . Відповідно до посвідчення серія [NUMBER] , Позивач [PERSON] є інвалідом третьої групи внаслідок війни, а також є пенсіонером (пенсійне посвідчення № [NUMBER] ) та отримує мінімальну пенсію. Інших доходів позивач наразі не отримує. Позивача [PERSON] 28.04.2022 року було призвано на військову службу по загальній мобілізації до Лав Збройних Сил України (на підтвердження чого надаємо витяг із наказу №71 від 28.04.2022 року Командира військової частини [NUMBER] ). Тобто, рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16.08.2022 року у справі №759/24955/21, відповідно до якого позивач [PERSON] зобов`язаний платити на користь відповідача [PERSON] аліменти було винесено під час того, як позивач перебував на військовій службі у Лавах Збройних Сил України, мав достатній рівень доходу та можливість платити відповідачу аліменти в розмірі, зазначеному Святошинським районним судом міста Києва. 24.07.2023 року позивача [PERSON] було звільнено з військової служби. Внаслідок вказаного рівень доходу позивача зменшився, а тому матеріальне становище позивача погіршилось. Таким чином позивач [PERSON] від сплати аліментів його доньці відповідачу [PERSON] не відмовляється, а просить Суд змінити їх розмір з 1/4 частини від всіх видів доходів [PERSON] на прожитковий мінімум для однієї працездатної особи, то складає 3100 грн. (з подальшою індексацією), оскільки позивач є пенсіонером та інвалідом третьої групи, а також на його утриманні перебуває малолітня дитина [PERSON] - тобто позивач перебуває у скрутному матеріальному становищі і не має можливості в повній мірі виконувати покладені обов`язки щодо сплати аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів [PERSON] щомісячно, починаючи з 04.11.2021 та до закінчення нею навчання, тобто до 30.06.2025, але не більше 23 річного віку. 13.05.2024року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 27). 16.05.2024 року ухвалою суду відмовлено позивачу в розгляді справи у загальному провадженні(ас.32) Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України, визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ст. ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач отримав ухвалу суду 13.02.2021 року (а.с. 17) Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року №17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу чиїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні правовідносини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] народилась [INFO] у шлюбі [PERSON] та [PERSON] (ас.11). Судом встановлено, що 27.01.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Судом встановлено, що відповідно до рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16.08.2022 року у справі №759/24955/21 Позивач [PERSON] зобов`язаний платити на користь відповідача [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 04.11.2021 та до закінчення нею навчання, тобто до 30.06.2025, але не більше 23 річного віку(ас.6-8). Судом встановлено, що з 19 серпня 2011 року позивач [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] ,від даного шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON] та станом на травень 2024 року [PERSON] є малолітньою дитиною(ас.18). Судом встановлено, що згідно Витягу із наказу №257 від 24.07.2023 року позивач [PERSON] відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнений у запас за пп. «г» (через такі сімейні обставини): один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років(ас.15). Судом встановлено, що відповідно до посвідчення серія [NUMBER] , позивач [PERSON] є інвалідом третьої групи внаслідок війни, а також є пенсіонером (пенсійне посвідчення № [NUMBER] ) та отримує мінімальну пенсію. Інших доходів позивач наразі не отримує(ас.13). Судом встановлено, що позивача [PERSON] 28.04.2022 року було призвано на військову службу по загальній мобілізації до Лав Збройних Сил України (на підтвердження чого надаємо витяг із наказу №71 від 28.04.2022 року Командира військової частини [NUMBER] )(ас.16). Судом встанолено, що 24.07.2023 року позивача [PERSON] було звільнено з військової служби. Внаслідок вказаного рівень доходу позивача зменшився, а тому матеріальне становище позивача погіршилось(ас.17). Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; якщо домовленість відсутня, то кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положення ст.181 СК України відповідають вимогам, передбаченим статтями 183, 184 цього Кодексу. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Згідно з положеннями частини 1 статті 182 цього ж Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому суд задовольняє позовні вимоги позивачки в частині сплати аліментів у твердій грошовій валюті, в розмірі 3100грн. Зі змісту частини 1 статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач в позові, посилається на те, що за станом здоров`я змінився його матеріальний стан, він не може працювати та має на утриманні ще одну дитину. На підставі викладеного,

Outcome: approved