Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» про захист прав споживача та виключення з обліку по особовому рахунку № заборгованості попередніх власників квартири та просила зобов`язати Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» виключити із суми по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , заборгованість попередніх власників квартири, яка виникла до 24 січня 2024 року, зокрема: за постачання теплової енергії в сумі 49\~779,78 грн., а також стягнути судові витрати, мотивуючи позовні вимоги тим, що позивач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] лише з 24 січня 2024 року. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 червня 2024 року було відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) осіб. 08.07.2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від 08.07.2024 року № 1/4131/S, у якому сторона відповідача просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. 10.07.2024 року до суду надійшла відповідь на відзив. Заперечення до суду не подавалося. Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі Договору дарування квартири від 24 січня 2024 року, посвідченого державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори Вінницької області Каблучко Ю.В. за реєстровим № 1-61 (далі Договір дарування) (а.с. 7-8). Право власності позивача [PERSON] зареєстровано 24.01.2024 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав № 363007584 від 24.01.2024 року (а.с. 9). Отже, позивач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] з 24 січня 2024 року. Помешкання, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , забезпечується послугами централізованого теплопостачання, які надаються відповідачем Комунальним підприємством Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго», йому присвоєно особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до\~змісту ст.\~66,\~67,\~162 ЖК України,\~за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Крім того, згідно зі \~ст. 322 ЦК України\~на власника покладається тягар утримання майна. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 686/6276/19 та у постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі № 522/19127/18, чинним законодавством\~не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу. На переконання суду, за аналогією, таке правило стосується і договорів дарування нерухомого майна (житла). При цьому, відповідно до п. 5.6. Договору дарування, Дарувальник стверджує, що заборгованість по комунальним послугам та за використану електроенергію відсутня. Посилання ж відповідача на набуття позивачем права вланості на нерухоме майно (житло) у порядку спадкування є безпідставним, оскільки не відповідає обставинам справи. Щодо розміру заборгованості. Як вбачається з оборотної відомості за період з 01.2024 року до 07.2024 року, станом на 1 січня 2024 року за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок [NUMBER] ), рахувалася заборгованість у розмірі 48\~908,29\~грн. Вказана сума складається з 48\~475,51 грн. вартість теплової енергії та 432,78 грн. плата за абонентське обслуговування (а.с. 10). Позивач просила виключити із суми по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , заборгованість попередніх власників квартири, яка виникла до 24 січня 2024 року, зокрема: за постачання теплової енергії в сумі 49\~779,78 грн. Вказана заборгованість розраховувалася позивачем, виходячи із суми заборгованості станом на 01.01.2024 року (48\~908,29 грн.) та вартості послуги централізованого теплопостачання у січні 2024 року, з урахуванням кількості днів у січні 2024 року перебування квартири у власності попереднього (23 дні) та нинішнього (8 днів) власників квартири. Як вбачається з оборотної відомості за період з 01.2024 року до 07.2024 року, за січень 2024 року за послуги централізованого\~теплопостачання за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок [NUMBER] ), було нараховано 1\~174,62\~грн. Січень місяць складається з 31 календарного дня. За період перебування квартири у власності попереднього власника заборгованість становить 871,49 грн. (1\~174,62 грн./31 день*23 дні). Отже, загальна заборгованість за постачання\~теплової енергії попереднього власника складає 49\~779,78\~грн. (871,49 грн. + 48\~908,29 грн.). Таким чином, суд доходить до висновку, що слід зобов`язати Комунальне підприємство Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» виключити із суми заборгованості [PERSON] за послуги централізованого теплопостачання до належної їй на праві власності квартири за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок [NUMBER] ), заборгованість попереднього власника, що виникла до 24 січня 2024 року, у розмірі 49\~779,78 грн., тобто позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з Комунального підприємства Вінницької міської ради «Вінницяміськтеплоенерго» на користь держави 1211,20 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved