Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-11 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~із позовною\~заявою про\~визнання виконавчого\~напису таким,\~що не\~підлягає виконанню,\~посилаючись на\~те,\~що 11.01.2022 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем було видано виконавчий напис про стягнення із нього заборгованості в розмірі 10300 гривень. Позивач вважає вказаний виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не було перевірено факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, та договір не був нотаріально посвідчений. Крім того, просить стягнути з ТзОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» 7200 гривень та із приватного виконавця 1161,64 гривню сплаченого виконавчого збору. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач ТзОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи та не повідомив про причини неявки, однак від нього нідйшов відзив, в якому він позовні вимоги не визнав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи та не повідомив про причини неявки. Третя особа у судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду та не повідомила про причини неявки. З письмової згоди представника позивача суд проводить заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено,\~що 11.01.2022 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем було вчинено виконавчий напис №2783 від 11.01.2022 року про стягнення із [PERSON] на користь ТзОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором №3571236 від 24.08.2021 року в розмірі 10300 гривень. 15.02.2022 року приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Скальський Андрій Іванович відкрив виконавче провадження №68661719, згідно якого було вирішено стягнути із позивача 10300 гривень на підставі вищевказаного виконавчого напису та 1030 гривень винагороди приватного виконавця. Згідно ст.88 ч.1 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Враховуючи те, що в судовому засіданні не було зібрано доказів того, що відповідачем нотаріусу було подано оригінал нотаріально посвідченого договору, а тому виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не було дотримало вимог згідно вищевказаного Переліку. В свою чергу судом встановлено, що між позивачем та ТзОВ «Мілоан» був укладений договір про споживчий кредит №3571236 від 24.08.2021 року, який нотаріально не посвідчувався, оскільки був укладений в електронній формі в інформаційно-телекомунікаційній системі відповідача. Також підлягає частковому задоволенню позовна вимога про стягнення з відповідача ТзОВ «Вердикт-Капітал» 7200 гривень безпідставно отриманих коштів виходячи з наступного. Відповідно до постанови приватного виконавця від 22.11.2023 року було звернено стягнення на заробітну плату позивача. Згідно довідки ОКНП «Буковинський центр відновного лікування та комплексної реабілітації дітей» №40 від 14.02.2024 року встановлено, що з [PERSON] було знято із заробітної плати заборгованість по виконавчому провадженні №68661719 від 22.11.2023 року за листопад 2023 року 3220 гривень та за грудень 2023 року 3542 гривні, що становить 6762 гривні, а тому ця сума підлягає стягненню. Згідно ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Верховний Суд у постанові від 08 вересня 2021 року у справі №201/6498/20 (провадження № 61-88св21) зазначив, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі ст.1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до ст.1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Таким чином, судом встановлено, що виконавчий напис, на підставі якого із заробітної плати позивача утримувались суми стягнень, під час здійснення виконавчих дій, будучи визнаний таким, що не підлягає виконанню, втратив свою силу, що в свою чергу є підставою для повернення відповідачем безпідставно набутих коштів. Отже, враховуючи те, що відповідач безпідставно набув грошові кошти, які належать позивачу, а тому на підставі ст.1212 ЦК України підлягає поверненню як безпідставно набуті грошових кошти відповідачем. Вимога про стягнення 1161,64 гривні з державного виконавця за сплачений виконавчий збір не підлягає задоволенню, оскільки положення ст.1212 ЦК України на них не розповсюджуються. На підставі ст.88 Закону України «Про нотаріат», ст.207 ЦК України, ст.1212 ЦК України, ст.ст.77,81 ЦПК України,

Outcome: partial