Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-11 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 21 жовтня 2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від спільного подружнього життя у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Діти проживають та зареєстровані разом з позивачкою. Вказує, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалось. Протягом тривалого часу у них немає взаєморозуміння та взаємної поваги, через постійні конфлікти та сварки, різні погляди на життя у них назавжди втрачені почуття взаємної любові, довіри, дружби, взаємодопомоги та підтримки. Подальше примирення та перебування в шлюбі суперечить її інтересам, а тому просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Ухвалою Володимир-Волинського міського суду від 19 липня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилась, її представник подав заяву, в якій він просить суд розгляд справи проводити у його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав повністю, просив шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву, згідно якої позов визнав повністю, просив розгляд справи проводити у його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки в судове засідання не з`явились всі учасники справи у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України. Згідно ч. ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону не порушує її права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 21 жовтня 2013 року виконкомом Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 9. Дана обставина стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] ; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч. ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно до вимог ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи слідує, що сторони не підтримують подружніх відносин, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, майнового спору у них немає. Їх шлюб існує лише формально. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а підстави для його збереження відсутні.

Outcome: approved