Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 07.05.2024 року позивач Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради суму надмірно виплаченої допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам у розмірі 66000 грн., а також суму сплаченого судового збору. Ухвалою від 24.05.2024 року провадження у справі відкрито. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з`явилась, повідомлялась належним чином, правом на подання відзиву не скористалась, будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надала. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вказаного суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1 ст. 280 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ Представник позивача в позові зазначає, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають на обліку в управлінні соціального захисту населення в Київському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради як внутрішньо переміщені особи з 28.11.2014 року. Сім`я [PERSON] отримувала допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам у складі сім`ї чоловіка відповідача [PERSON] . З [INFO] [PERSON] та його дружині було припинено виплату допомоги відповідно до п. 7 Порядку № як непрацюючим особам. На дитину допомогу продовжували виплачувати батькові як уповноваженому представнику сім`ї. 22.05.2022 року року [PERSON] разом з неповнолітньою дитиною зареєструвалися як внутрішньо переміщені особи за допомогою Порталу Дія (без звернення до органів соціального захисту). Допомога на проживання [PERSON] із дитиною призначена на центральному рівні автоматично з 01.05.2022 року по 31.10.2022 року у розмірі 5000,00 грн. щомісячно (2000,00 грн. матері, 3000,00 грн. донці), з 01.11.2022 року у розмірі 4000,00 грн. (по 2000,00 грн. матері та донці у зв`язку з досягненням донькою повноліття). Разом з тим, чоловік відповідача [PERSON] також отримував допомогу на проживання на доньку з 28.11.2014 року по 31.07.2023 року, яка була припинена на центральному рівні у зв`язку з виявленням двійника - дитини, на яку допомогу одержував батько. В зв`язку з вищезазначеним виникла переплата допомоги з 01.05.2022 року по 31.07.2023 року у сумі 66000,00 грн., оскільки батько правомірно продовжував отримувати допомогу на дитину за цей період у сумі 36000,00 грн. (з 01.05.2022 року по 31.10.2022 року - у розмірі 3000,00 грн. щомісячно, з 01.11.2022 року по 31.07.2023 року - у розмірі 2000,00 грн. щомісячно). Оскільки [PERSON] була облікована як внутрішньо переміщена особа до 24.02.2022 року та не отримувала щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання, право отримувати допомогу ні на себе, ні на дитину, яка отримувала допомогу у складі сім`ї батька, вона не мала. Правом на подання відзиву відповідач [PERSON] не скористалась. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ 28.11.2014 року [PERSON] звернувся до ОГС ДТС Гс УСЗН Київського району з заявою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції. В заяві також вказані дружина [PERSON] та донька [PERSON] . Також з аналогічною заявою 27.11.2014 року звернулась і [PERSON] . При цьому 28.11.2014 року [PERSON] звернувся і з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. 27.11.2014 року [PERSON] на ім`я Начальника УСЗН Київського району було оформлено заяву про надання згоди належну їй компенсацію переводити на розрахунковий рахунок її чоловіка [PERSON] . Про будь-які зміни [PERSON] зобов`язалася повідомити протягом трьох днів. 03.12.2014 року УПСЗН в Київському районі м. Одеси було прийнято рішення про призначення допомоги переміщеним особам на проживання. 24.06.2015 року [PERSON] звернувся з заявою про продовження терміну дії довідки переміщеної особи та для призначення щомісячної допомоги адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. 06.07.2015 року УПСЗН в Київському районі м. Одеси було прийнято рішення про призначення допомоги переміщеним особам на проживання. 22.05.2022 року з Заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам до УСН в Київському районі ДП та СП ОМР Одеська міська об`єднана територіальна громадан звернулася [PERSON] , в якій також зазначила і неповнолітню доньку [PERSON] . Відповідно до Повідомлення про призначення соціальної допомоги №15102001012239234 за заявою [PERSON] призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам (ПКМУ №332) з 01.05.2022 року по 30.06.2022 року включно в сумі 5000,00 грн. Згідно з Повідомленням про припинення надання соціальної допомоги переміщеним особам на проживання та повернення коштів від 18.09.2023 року Управління соціального захисту населення в Київському районі департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради повідомило [PERSON] про наступне. Згідно ст. 9, п. 2, п.п.4 Закону України від 20.10.2014 року №1706-VІІ "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" (зі змінами та доповненнями) у разі виявлення подання внутрішньо переміщеною особою завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки про взяття на облік відшкодувати фактичні витрати, понесені за рахунок державного та місцевих бюджетів у результаті реалізації прав, передбачених цим Законом. Допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24.02.2022 року, крім осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особами для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, та осіб, які повторно перемістилися з тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, територій, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, після 24.02.2022 року. У разі неправомірного або повторного отримання внутрішньо переміщеною особою допомоги на проживання за певний період суми виплаченої допомоги повертаються особою добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення. Суми державної допомоги, виплачені надміру, стягуються згідно із законом. Надміру виплачена сума складає 66000,00 грн. З Довідки від 27.02.2024 року №1194 про отримання допомоги вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення та їй з 01.05.2022 року по 31.07.2023 року призначено допомогу ВПО. Загальна сума доходу за період з 01.05.2022 року до 31.07.2023 року становить 66000,00 грн. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Механізм взяття на облік внутрішньо переміщених осіб встановлено Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509 «Про облік внутрішньо переміщених осіб». Призначення та виплата допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам регулюється Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 № 332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам». Згідно п. 21 Порядку № 509 заява про взяття на облік може бути подана в електронній формі з використанням мобільного додатка Єдиного державного веб-порталу електронних послуг повнолітньою або неповнолітньою внутрішньо переміщеною особою, якій присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків. За змістом п. 2 Порядку, допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території російською федерацією території України, а також території адміністративно-територіальних одиниць, де проводяться бойові дії та що визначені в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка», затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204. Відповідно до п. 3 Порядку (в редакції, яка діяла на момент призначення і виплати допомоги) допомога надається щомісячно з місяця звернення на період введення воєнного стану та одного місяця після його припинення чи скасування на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень. Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням та дати припинення чи скасування воєнного стану. Допомога внутрішньо переміщеним особам, які звернулися за її наданням до 14 квітня 2022 року, надається починаючи з березня 2022 року. Внутрішньо переміщені особи несуть відповідальність за достовірність інформації, наданої для отримання допомоги (п. 5 Порядку №332). Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] була облікована як внутрішньо переміщена особа до 24.02.2022 року та не отримувала щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в зв`язку з чим відповідно до Порядку №332 права отримувати допомогу ні на себе, ні на дитину не мала. Аналіз положень ст. 1215 ЦК України дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом безпідставно набута особою допомога не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Таким чином, повернення надмірно виплаченої суми щомісячної допомоги передбачає стягнення зазначеної суми у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини набувача, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Суд зазначає, що відповідач [PERSON] була зобов`язана повідомити відповідний орган УПСЗН про обставини, що можуть вплинути на отримання щомісячної допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам та не повідомила позивача про них, що є зловживанням з її боку, в зв`язку з чим кошти в розмірі 66000,00 грн. підлягають безумовному поверненню відповідачем позивачу, як набуті без достатньої правової підстави. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved