Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-01 00:00:00

[PERSON] (зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ) звернулась до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до [PERSON] (остання відома адреса місця проживання: с. Марківка Коломийського району Івано-Франківської області), якою просить розірвати шлюб зареєстрований 30 квітня 1988 року Печеніжинською селищною радою Коломийського району, про що зроблено актовий запис № 6. Підставою позову вказує те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Аргументи учасників. Позиція позивача. Під час спільного проживання, у них з відповідачем, не склались відносини, з`явились сварки, внаслідок чого спільне життя та збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача. І як наслідок вважає, що шлюб слід розірвати. Позиція відповідача. Правом на подачу відзиву на позов не скористався, і будь-які докази суду не надав; представник позивача не заперечує проти розгляду справи та вирішення справи у заочному порядку. Тому, на підставі частини 3 статті 182 та з урахуванням частини 1\~статті 280 ЦПК України, суд здійснював розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів (у заочному порядку). Оцінка суду щодо фактів. [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ) уклали шлюб, який зареєстровано 30.04.1988 року Печеніжинською селищною радою Коломийського району, про що зроблено актовий запис № 6 (а.с.5\~- свідоцтво про шлюб). При цьому, [PERSON] змінила прізвище на: " [PERSON] ". Разом з цим, у зв`язку із розбіжністю у поглядах на сімейне життя між подружжям спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача, і тому вона подала позов про розірвання шлюбу (а.с.1). Отже, із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли шлюбні правовідносини, в межах яких виник спір щодо права позивача, як одного з подружжя, на припинення шлюбу шляхом його розірвання за рішенням суду. Оцінка суду щодо права. Частина 1\~статті 51 Конституції України\~передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. При цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша\~статті 24 Сімейного кодексу України). А частиною третьою\~статті 56 Сімейного кодексу України\~гарантується право кожного з подружжя на припинення шлюбних відносин. При цьому, одним із способів реалізації цього права, відповідно до положень частини другої статті\~104, частини третьої статті\~105 Сімейного кодексу України, є припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до положень частини 2\~статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Тож оскільки позивач втратив бажання знаходиться у шлюбі з відповідачем, який ґрунтується на вільній згоді їх обох, суд вважає, що їх подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу є неможливими, позаяк їх збереження буде суперечити інтересу позивача, що має істотне значення щодо знаходження у шлюбі при наявності вільної згоди, тобто у добровільному порядку, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Таким чином,

Outcome: approved