Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-07 00:00:00

Описова частина. Короткий зміст позовної заяви. Акціонерне товариство\~«Перший Український\~міжнародний банк»,\~в особі\~представника за\~довіреністю Киричук\~Г.М.,\~01.07.2024\~року через\~систему «Електронний\~суд» звернулось\~з позовом\~до суду\~про стягнення\~з відповідача\~ [PERSON] на\~свою користь\~заборгованості за\~кредитним договором у загальному розмірі 69 110,77 грн., а також судових витрат у розмірі сплаченого судового збору в розмірі 2 422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» видав [PERSON] 03.11.2021 року на підставі кредитного договору № 1002008788501 кредит у сумі 54100 грн. Кредитний договір укладено між сторонами 03.11.2021 року. Однак відповідач здійснювала платежі по договору до 04.07.2022 року, що відображено в розрахунку заборгованості та виписках по рахунку. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 30.04.2024 року складає 69110.77 (шістдесят дев`ять тисяч сто десять гривень 77 копійок) грн., з яких: - 45050.92 грн. заборгованість за кредитом; - 7.79 грн. заборгованість процентами; - 24052.06 грн. заборгованість за комісією. Позивач направив письмову вимогу (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Окрім того,\~11.03.2020\~року постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року N 211 впроваджено дію карантину на території України. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного Кодексу України були продовжені на строк дії такого карантину (п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦКУ). 24.02.2022 року Законом України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено режим воєнного стану. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257 - 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії (п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦКУ). У цей же строк позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 УК України, а також від сплати неустойки (штрафи, пені) нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, які підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 1 липня 2023 року завершено дію карантину (Постанова КМУ №651 від 27.06.2023 року). Однак строки стягнення заборгованості по кредитах, які настали в період з 11.03.2020 року продовжуються до закінчення дії воєнного стану в Україні та тридцятиденний строк після його припинення або скасування. Оскільки позивач звернувся до суду 10.06.2024 року, то строки позовної давності в даному випадку повністю дотримано. Процесуальні дії у справі. Відповідно до ч. 4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2024 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Аргументи учасників справи Представником позивача АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» Киричук Г.М. в позовній заяві було заявлено клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та за своєї відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про розгляд справи шляхом надсилання поштовим зв`язком, за зареєстрованою адресою місця її проживання, копії ухвали про відкриття провадження по справі та позовної заяви з додатками. Однак, в судове засідання відповідач не з`явилася без поважних на те причин, не надала відзив на позов, та іншим чином не спростувала обставини викладені у позовній заяві, а так само не надала заяви про розгляд справи за її відсутності у судовому засіданні. Відповідно трекінгу Укрпошти відстеження за номером 0600278506450 поштове відправлення 27.07.2024 року знаходиться у точці видачі. Таким чином, відповідач була належним чином повідомлена про розгляд справи від якої до суду не надійшло відзиву на позов, або заяви про розгляд справи за її відсутності, або заяви про визнання позову, а так само не повідомила суд про причини своєї неявки в судове засідання. Крім того, відповідач повідомлялася про розгляд справи судом на офіційному сайті «Судової влади». Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 03.11.2021 року АТ «ПУМБ» та відповідач підписали заяву № 1002008788501 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.\~Цього ж дня відповідач ознайомилась з умовами кредитування в АТ «ПУМБ», про що свідчить підписаний нею паспорт споживчого кредиту. У цій заяві вказано, що відповідач приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті Банку, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних при прийнятті\~Договору комплексного банківського обслуговування, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені Договором комплексного банківського обслуговування послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у Банку). Відповідач просила надати їй споживчий кредит на наступних умовах: кредит на загальні цілі, без довідки банківський переказ; сума 54100 грн.; строк 24 місяці; розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99%; розмір процентної ставки: 0,01 % річних; разова комісія 0,00% від суми кредиту; спосіб надання споживчого кредиту на загальні споживчі цілі: видача готівкою через касу банку. При цьому своїм підписом відповідач підтвердила своє ознайомлення та згоду на те, що така заява разом із Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, Тарифами банку, Паспортом споживчого кредиту складають договір кредитування, підтвердивши, що ознайомилася із зазначеними документами, до яких не має заперечень. Пунктом 2.2.5 Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення ДКБО фізичних осіб передбачено, що підписанням Заяви на приєднання до Договору, Клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору Клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору. Відповідно до п. 5.1.4. Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення ДКБО фізичних осіб, клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати Банку сплачені ним кошти. Згідно із п. 5.1.7. Розділу І Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення ДКБО фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором. Надання ПАТ «ПУМБ» відповідачу кредитних коштів за цим договором в сумі 54100,00 грн. підтверджується платіжною інструкцією № TR.53341039.46648.8810 від 03.11.2021 року. З наданих позивачем розрахунків заборгованості вбачається, що станом на 30.04.2024 року за кредитним договором № 1002008788501 від 03.11.2021 року заборгованість становить 69 110,77 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 45 050,92 грн., заборгованості по процентам 7,79 грн.; заборгованості за комісією 24 052,06 грн. З виписки по особовому рахунку [PERSON] за період з 03.11.2021 року по 30.04.2024 року вбачається, що вона користувалась кредитними коштами та вносила платежі на погашення кредитів. Мотивувальна частина Позиція суду та застосовані норми права За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 638 ЦК України\~визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно зі\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1\~ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом\~ст.634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За правилами ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Наявні матеріали справи дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що відповідачем було отримано кредитні кошти в сумі 54100 грн. на умовах та в порядку, що зазначені у кредитних договорах і вона користувалась кредитними коштами. Проте, умови кредитних договорів відповідачем не були виконані, кредитні кошти у встановлені строки нею не повернуті, що підтверджено випискою по особовому рахунку. Таким чином, відповідно до умов договору у кредитора були наявні правові підстави для нарахування процентів за користування кредитними коштами, що становлять за договором № 1002008788501 від 03.11.2021 року 7,79 грн. Разом з тим, заявляючи вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по комісії за договором № 1002008788501 від 03.11.2021 року у розмірі 24052,06 грн., позивач обґрунтовував цю суму заборгованості умовами договору позики. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування»\~після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до ч. 5\~ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування»\~умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності\~Законом України «Про споживче кредитування»\~(10.06.2017), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1, 2 ст.\~11, ч. 5 ст.\~12 Закону України «Про споживче кредитування». В даному випадку умовами договору позики, укладеного між сторонами не передбачено за що позичальник повинен сплачувати комісію, а відтак умови договору про сплату позичальником на користь банку комісії суперечать принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства. Таким чином, позивачем не обґрунтовано нарахування комісії у розмірі 24052,06 грн., а тому не підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи, що в порушення умов договору відповідач фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку АТ «ПУМБ» не повернула, чим порушила його права, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в загальному розмірі 45 058,71 грн., що складається: з заборгованості за кредитом в сумі 45050,92 грн., заборгованості по процентам 7,79 грн. Щодо судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із п. 1 ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на - відповідача. З урахуванням часткового задоволення позовних вимог (66 %), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1599 грн.

Outcome: partial