Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

09 липня 2024 року до суду надійшла заява представника [PERSON] - адвоката Семенової М.В. про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) по аліментам, а саме - витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 17000 грн., що понесені позивачем. В обґрунтування заяви представник позивача вказує, що в провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова перебувала справа №645/5911/21. 11.06.2024 р. Фрунзенським районним судом було ухвалено рішення, яким позовні вимоги [PERSON] задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму неустойки (пені) за прострочення аліментів за період з лютого 2019 року по 01.09.2023 року у розмірі 170181,81 90 грн. 81 коп. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн. 00 коп. Просила ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані із розглядом справи №645/5911/21 у розмірі 17000 грн. У судовому засіданні [PERSON] та її представник Семенова М.В. пояснили, що загальна сума витрат на професійну правничу допомогу, що були понесені позивачем та підтверджуються відповідними доказами, що містяться в матеріалах справи складає 13 600,00 грн. Тому саме цю суму витрат на професійну правничу допомогу просили стягнути з [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, був повідомлений про дату, час та місце слухання справи належним чином. Заслухавши пояснення сторони позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 09.12.2021 року у письмових поясненнях по справі представником позивача адвокатом Семеновою М.В. було заявлено попередній (орієнтовний) розрахунок сум судових витрат, які позивач понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи: 17000,00 грн. - витрати на правничу допомогу адвоката. 24.12.2021 року представником позивача надано суду попередній (орієнтовний) розрахунок сум судових витрат, які позивач понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, згідно якого сума витрат на правничу допомогу становить 13600,00 грн., та зазначено, що докази всієї суми гонорару будуть надані у строку, які встановлені ЦПК України. 21.02.2022 року (до закінчення судових дебатів) представником [PERSON] - адвокатом Семеновою М.В. подано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, що підтверджують витрати позивача на професійну правову допомогу, з додатками. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11.06.2024 р. позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) по аліментам задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму неустойки (пені) за прострочення аліментів за період з лютого 2019 року по 01.09.2023 року у розмірі 170181,81 90 грн. 81 коп. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн. 00 коп. З огляду на положення ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Із заявою про ухвалення додаткового рішення представник [PERSON] - адвокат Семенова М.В. звернулась до суду 04 липня 2024 року. Ухвалою суду від 05 липня 2024 року заяву про ухвалення додаткового рішення повернуто заявнику. Вдруге, із заявою про ухвалення додаткового рішення представник позивача [PERSON] - адвокат Семенова М.В. звернулась до суду 09 липня 2024 року. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи вимоги сторони позивача щодо ухвалення судом додаткового судового рішення, суд виходить з наступного. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо. Так, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України). Зі змісту статті 58 ЦПК України вбачається, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Відповідно до статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно статті 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частиною четвертою статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Таких висновків також дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові по справі №755/9215/15-ц при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених витрат на правову допомогу стороною позивача надані: - копія Договору про надання правової допомоги № 17/11/01-2021-ПД від 17.11.2021 року; - копія Додаткової угоди № 1 від 17.11.2021 року до договору про надання правової допомоги № 17/11/01-2021-ПД від 17.11.2021 року, відповідно до якої сторони узгодили, що розмір гонорару адвоката становить 17 000 грн.; - копія рахунку фактури №Б-02144 від 25.11.2021, відповідно до якого вбачається, що вартість послуг складає 17000,00 грн., а зі знижкою - 13600,00 грн.; - копія рахунку-фактури № Б-02144 від 25.11.2021 р.; - платіжне доручення @2PL869489 від 07.12.2021 р. на суму 4000,00 грн.; - платіжне доручення @2PL922248 від 10.12.2021 року на суму 1000,00 грн.; - платіжне доручення @2PL625593 від 21.02.2022 року на суму 1260,00 грн.; - платіжне доручення @2PL490320 від 29.12.2021 року на суму 340,00 грн.; - платіжне доручення @2PL423208 від 15.02.2022 року на суму 7000,00 грн.; - копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Серії ЗР № 21/2331 від 12.10.2019 р., видане Радою адвокатів Закарпатської області адвоката Семенової М.В.; - копія Ордеру про надання правничої (правової) допомоги від 22.11.2021 р.; - копія диплому кандидата наук Семенової М.В . У пункті 48 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17.10.2014 зазначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10 січня 2010 року, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Аналогічні висновки наведено також в постановах Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 та 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц. Так, з заяви сторони позивача про ухвалення додаткового рішення на професійну правничу допомогу вбачається, що сторона позивача просить стягнути з відповідача 17000 грн. за надання юридичних послуг. Згідно наданого представником позивача попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які позивач понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, від 24.12.2021 року сума витрат на правничу допомогу становить 13600,00 грн. Відповідно до п. 3.2 Додаткової угоди №1 до договору №17/11/01-2021-ПД від 17.11.2021 р., гонорар Бюро складає 17000 грн. Згідно п.3.3 Розрахунки здійснюються наступним чином: п.3.3.1 Гонорар визначений п.3.2 Додаткової угоди № 1 сплачується замовником протягом 3 банківських днів з дати підписання Додаткової угоди №1. Як вбачається з рахунку-фактури №Б-02144 від 25.11.2021, вартість послуг за надання правової допомоги згідно договору про надання правової допомоги № 17/11/01-2021-ПД від 17.11.2021 року становить 17000 грн., а з врахуванням знижки - 13600,00 грн. 13.08.2024 року у судовому засіданні [PERSON] та її представник Семенова М.В. пояснили, що загальна сума витрат на професійну правничу допомогу, що були понесені позивачем та підтверджуються відповідними доказами, що містяться в матеріалах справи складає 13 600,00 грн. Тому саме цю суму витрат на професійну правничу допомогу просили стягнути з [PERSON] 18.01.2022 року стороною відповідача до суду подані заперечення на попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат понесених позивачем, в яких представник відповідача просить відмовити у стягненні витрат на правову допомогу. Посилається на те, що представник позивача подала відповідний розрахунок з порушенням строків, встановлених ЦПК України та не ставить питання про їх поновлення. Також вважає витрати на правничу допомогу необґрунтованими, занадто завищеними та неспівмірними з заявленими вимогами. Суд вважає неспроможним твердження сторони відповідача про те, що представником позивача попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат понесених позивачем подано з пропуском строку, оскільки як вбачається з матеріалів справи розрахунок та докази подані представником до закінчення судових дебатів, тобто у строк передбачений ч. 8 ст. 141 ЦПК України. У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. Тобто у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 137 ЦПК України. При вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу суд враховує складність справи, обсяг наданої правничої допомоги адвокатом, участь представника позивача в судових засіданнях, їх кількість та час, клопотання сторони відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, а тому вважає, що вимоги сторони позивача підлягають задоволенню на суму 13600,00 грн. На думку суду, такий розмір витрат є співмірним із заявленими вимогами, складністю справи та проведеною адвокатом роботою. Враховуючи те, що при винесенні рішення судом не було вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення та задоволення вимог про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13600,00 грн.

Outcome: approved