Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

02 травня 2024\~року до Криворізького районного суду Дніпропетровської області звернувся позивач з вищезазначеним позовом. Ухвалою від 03 травня 2024 року цивільну справу направлено до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2024 року справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Стислий виклад позиції позивача. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13 вересня 2023 року обвинуваченому [PERSON] (відповідачу) було змінено запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт з покладенням обов`язку носити електронний засіб контролю до 13.11.2023 року. Того ж дня оперуповноважений [PERSON] застосував ЕЗК до обвинуваченого [PERSON] , закріпивши однокомпонентний пристрій GPS-стеження «Attenti» (TD4і) (№34607545) на гомілці останнього. У комплекті до ЕЗК йшли провідний та мобільний (повербанк) зарядні пристрої, а також маяк домашнього комендантського часу «Attenti» №142СЕ31687.Обвинуваченому була вручена пам`ятка з експлуатації електронних засобів контролю, а також він підписав зобов`язання щодо матеріальної відповідальності за цілісність та збереження встановленого йому обладнання. Так, 27 лютого 2024 року надійшла ухвала Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу про зміну [PERSON] , запобіжного заходу на особисте зобов`язання, без обов`язку носити ЕЗК. Під час зняття з обвинуваченого ЕЗК останній повідомив про відсутність у нього мобільного (повербанк) зарядного пристрою, оскільки такий він віддав іншому співробітнику. За фактом службової перевірки не встановлений факт зазначений обвинуваченим. Таким чином у результаті втрати мобільного зарядного пристрою до ЕЗК, обвинувачений спричинив ГУНП матеріальну шкоду в розмірі 28896,00 грн. Відповідач про розгляд справи був повідомлений належним чином, своїм правом на подання відзиву не скористався. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за її відсутності на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Фактичні обставини, встановлені судом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.09.2023, обвинуваченому [PERSON] змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній\~арешт з покладенням на нього обов`язку носити електронний засіб контролю. Згідно з протоколом про застосування ЕЗК від 13.09.2023, оперуповноважений СКП ВП N? 1 Криворізького РУП ГУНП капітан поліції Дробот І.В. 13.09.2023 о 20:34 за адресою: [ADDRESS] , застосував ЕЗК до обвинуваченого [PERSON] , закріпивши однокомпонентний пристрій GPS-стеження «Attenti» (TD4i) (N? 34607545) у найвужчому місці гомілки останнього та видавши йому в комплекті провідний та мобільний (повербанк) зарядний пристрій до електронного браслету, а також маяк домашнього комендантського часу «Attenti» N? 142CE31687. Також, оперуповноважений СКП ВП N? 1 Криворізького РУП ГУНП капітан поліції [PERSON] 13.09.2023 склав протокол про роз`яснення обвинуваченому [PERSON] правил користування ЕЗК та вручив йому копію Пам?ятки з експлуатації електронних засобів контролю. До того ж обвинувачений [PERSON] особисто підписав зобов`язання про те, що він попереджений, що несе повну матеріальну відповідальність за цілісність та збереження встановленого йому обладнання для моніторингу (ЕЗК), та у випадку, якщо втрата, знищення чи пошкодження встановленого йому обладнання для моніторингу (ЕЗК) відбудеться з його вини, він зобов`язується за власний рахунок відшкодувати матеріальні витрати, пов`язані з придбанням, ремонтом або відновленням роботи електронних засобів контролю. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 26.02.2024 змінено обвинуваченому [PERSON] запобіжний захід з домашнього арешту на особисте зобов`язання, без покладення на нього обов`язку носити ЕЗК. 27.02.2024 о 09:08 в приміщенні адмінбудівлі ВП N? 1 Криворізького РУП ГУНП лейтенант поліції [PERSON] зняв з обвинуваченого [PERSON] , [INFO] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] , однокомпонентний пристрій GPS стеження «Attenti» (TD4i). Під час зняття вказаного пристрою обвинувачений [PERSON] повідомив про відсутність у нього мобільного (повербанк) зарядного пристрою, пояснивши її тим, що він віддав повербанк якомусь співробітнику поліції. У своєму поясненні дату, час, місце передачі мобільного (повербанк) зарядного пристрою, а також дані\~співробітника поліції обвинувачений [PERSON] не вказав. За фактом втрати обвинуваченим [PERSON] мобільного зарядного пристрою до однокомпонентного пристрою GPS-стеження «Attenti» (TD41), що був застосований до нього 13.09.2023 поліцейським відділення поліції N? 1 Криворізького районного управління поліції ГУНП було проведено службове розслідування, в ході якого не встановлено обставин зазначених відповідачем, що підтверджується поясненнями співробітників поліції. Згідно листа директора ТОВ «СІГМА ТЕХНОЛОДЖИ» Тетяни Бакланової від 15.03.2024 N? 1503/2024, на теперішній час вартість мобільного зарядного пристрою до однокомпонентного приладу TD4 у разі його придбання як окремої технічної одиниці становить 28 896,00 грн. за 1 шт. Норми права застосовані судом. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має прав на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п. 8 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно\~ст.22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її явного права, має право на їх відшкодування. Зазначеною нормою закону визначено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За змістом положень частини третьої\~статті 386 Цивільного кодексу України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до\~ст.1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1192 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 N? 6 визначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК України шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла. У постанові Верховного Суду від 08.08.2018 у справі N? 761/1604/13-ц вказано, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відтак, відповідальність настає при існуванні складу правопорушення, що включає: протиправність поведінки, наявність шкоди, причинного зв?язку між ними та вини заподіювача шкоди. Мотиви та висновки суду. Враховуючи вищевикладене, надані суду письмові докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для повного задоволення позовних вимог, оскільки [PERSON] зобов`язаний був зберегти пристрій контролю переміщення, але втратив його частину, матеріальні збитки ГУНП в Дніпропетровській області становлять 28896,00 гривень, які підлягають відшкодуванню. Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, тому необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за подання позову у розмірі 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved