Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-01 00:00:00

представник заявника в судовому засіданні просить суд встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] з 2014 постійно проживав однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] за адресою: [ADDRESS] та встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме: що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] є сином [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , посилаючись на те, що [PERSON] є рідним сином [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . За життя батьки заявника мали у власності квартиру по [ADDRESS] . У вказаному помешканні [PERSON] постійно проживав зі своїми батьками до їх смерті, та на сьогоднішній день продовжує утримувати зазначене житло та проживати там в періоди своїх відпусток, адже будучи військовослужбовцем, заявник бере участь у бойових діях на сході країни. Після смерті батька заявника, [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, так як була жива мати, [PERSON] і тому у сім`ї було прийняте рішення, що саме вона спадкуватиме за [PERSON] , як за чоловіком, його 1/2 частку у квартирі, щоб в послідуючому, син, [PERSON] реалізував своє право на спадщину на цілу частку в майні. При цьому, [PERSON] з заявою про відмову від спадщини після смерті батька, до нотаріуса не звертався. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] заявник продовжив надалі проживати у батьківській квартирі по [ADDRESS] , але у встановлений законом піврічний строк до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не звертався, адже вважав, що для нього, як такого, що постійно мешкав однією сім`єю разом зі спадкодавцями, строку на виявлення волі щодо прийняття спадщини, не встановлено. З початком повномасштабного вторгнення рф до України, заявник вибув разом з бойовими підрозділами своєї частини для участі в бойових діях і тому, певний час, потреба у оформленні своїх спадкових прав, була не термінова. У травні 2024 заявник, перебуваючи у короткостроковій відпустці, звернувся до приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Побіянської Н.Б. з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , але отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.05.2024 №2020/02-31, яка була аргументована тим, що [PERSON] не надав документів, які могли б підтвердити факт його постійного проживання разом з батьками, зокрема, з матір`ю, та, враховуючи наявність відмінностей у прізвищі заявника і ймовірних спадкодавців « [PERSON] » та « [PERSON] », для нотаріуса залишається недоведеним факт родинних відносин між спадкоємцем та спадкодавцями. Необхідно відзначити, що у свідоцтві про народження заявника, яке станом на 1968 було виписане російською мовою, як мовою офіційного діловодства в Україні, значиться наступна інформація: « [PERSON] », батьки: « [PERSON] », « [PERSON] ». Тобто, прізвище, яке носить заявник у російському варіанті пишеться та читається як « [PERSON] », в послідуючому, коли в України було запроваджено ведення офіційного діловодства на державній, українській мові, наступні документи, що підтверджують особу, стосовно батьків заявника, зазнали перекладу з « [PERSON] » на « [PERSON] », а прізвище самого заявника залишилось незмінним. Але, враховуючи, що батьки заявника вже померли, належним чином підтвердити факт походження [PERSON] від [PERSON] та [PERSON] , можливо лише в судовому порядку, шляхом встановлення факту родинних відносин. Щодо постійного проживання заявника з батьками по день їх смерті, варто вказати наступне. Нотаріус висловила сумнів щодо зазначених обставин виключно через різне місце реєстрації заявника та його батьків. Враховуючи, що такий документ як довідка про склад сім`ї, де можливо було б у позасудовому порядку відобразити всіх фактично проживаючих в помешканні осіб і цього було б достатньо для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, скасовано, тому, єдиним варіантом доказування зазначеного факту є його судове вирішення. Мешкаючи однією сім`єю з батьками, заявник не відокремлював свої щоденні потреби від інших членів сім`ї. Так, харчування, оплата комунальних послуг, утримання житла, придбання речей необхідних у побуті, одягу, ліків, тощо, здійснювалось за кошти і заявника і батьків. Обов`язки по підтриманню порядку у спільному житлі, вирішення щоденних побутових потреб сім`ї між родиною не розподілялись а виконувались всіма разом по мірі сил, так як і за походженням і за фактом спільного проживання, і заявник і батьки були невід`ємною частиною однієї родини. Одним із доказів того, що [PERSON] дійсно мешкав зі своїми батьками, та продовжує проживати у квартирі і після їх смерті, є наявні у нього квитанції на оплату комунальних послуг, які, незважаючи на те, що платником зазначено [PERSON] , підтверджують проведення щомісячних платежів і після смерті останньої. У [PERSON] та [PERSON] за їх життя з близьких родичів були лише діти, заявник [PERSON] та його брат [PERSON] .. Останній від прийняття спадщини після смерті батьків відмовився, та його відмова знаходиться в матеріалах спадкової справи №113/2024, що перебуває у провадженні приватного нотаріусу Звенигородського районного нотаріального округу, [PERSON] . Враховуючи, що інших претендентів на спадщину у вигляді квартири [ADDRESS] , немає, відсутнім є і спір про право у даній справі, відтак, заявлені вимоги можливо розглянути в порядку окремого провадження. Спадковим майном\~на яке\~претендує [PERSON] \~є квартира\~ [ADDRESS] . Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.05.2024 №2020/02-31, інших спадкоємців, які б виявили бажання прийняти спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] немає. Не отримання заявником свідоцтва про право на спадщину полягає в неможливості належним чином довести факт постійного проживання зі спадкодавцем по день смерті останньої, та факту родинних відносин, при наявності інших похідних доказів таких фактів, тому, підсумовуючи викладені обставини, та практику Європейського суду, встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] по день смерті останньої [INFO] та встановлення факту родинних відносин між спадкоємцем і спадкодавцем, для прийняття спадщини [PERSON] , не суперечить та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відтак, відсутній спір про право. Варто також зазначити, що юридичні факти, які просить встановити заявник, стосуються лише його матері, [PERSON] , яка померла [INFO] адже потреби у такому встановленні відносно батька [PERSON] , який помер [INFO] немає, тому що у постанові нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.05.2024 №2020/02-31 міститься інформація, про те, що [PERSON] прийняла спадщину після свого чоловіка [PERSON] , але за життя юридично його не оформила, що свідчить про відсутність юридичних наслідків для заявника в разі вимоги про встановлення відповідних фактів і стосовно батька. \~ \~ \~ \~ Представник Ватутінської міської ради Черкаської області в судове засідання не з`явився, міський голова подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності заінтересованої особи та просить прийняти обґрунтоване рішення за наявними матеріалами. Суд заслухавши представника заявника, свідків та дослідивши письмові докази справи, вважає за необхідне заяву задовольнити повністю, вимоги [PERSON] законні та обґрунтовані. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до\~ст.\~81\~ЦПК України\~кожна сторона\~зобов`язана довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається,\~як на\~підставу своїх\~вимог і\~\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених статтею\~82\~цього Кодексу. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , [INFO] є рідним сином [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (копія свідоцтва про смерть а.с.12) та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (копія свідоцтва про смерть а.с.13), що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). За життя батьки заявника мали у власності квартиру по [ADDRESS] , що стверджується копією технічного паспорта (а.с.14-15), копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.09.2006 (а.с.16) та копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 06.11.2006 (а.с.17). У вказаному помешканні [PERSON] постійно проживав зі своїми батьками до їх смерті, та на сьогоднішній день продовжує утримувати зазначене житло та проживати там в періоди своїх відпусток, адже будучи військовослужбовцем, заявник бере участь у бойових діях на сході країни. Після смерті батька заявника, [PERSON] , який помер [INFO] [PERSON] не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, так як була жива мати, [PERSON] , і тому у сім`ї було прийняте рішення, що саме вона спадкуватиме за [PERSON] , як за чоловіком, його 1/2 частку у квартирі, щоб в послідуючому, син, [PERSON] реалізував своє право на спадщину на цілу частку в майні. При цьому, [PERSON] з заявою про відмову від спадщини після смерті батька, до нотаріуса не звертався. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] заявник продовжив надалі проживати у батьківській квартирі по [ADDRESS] , але у встановлений законом піврічний строк до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не звертався, адже вважав, що для нього, як такого, що постійно мешкав однією сім`єю разом зі спадкодавцями, строку на виявлення волі щодо прийняття спадщини, не встановлено. З початком повномасштабного вторгнення рф до України, заявник вибув разом з бойовими підрозділами своєї частини для участі в бойових діях і тому, певний час, потреба у оформленні своїх спадкових прав, була не термінова. У травні 2024 заявник, перебуваючи у короткостроковій відпустці, звернувся до приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Побіянської Н.Б. з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, [PERSON] , але отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.05.2024 №2020/02-31 (а.с.24-25), яка була аргументована тим, що [PERSON] не надав документів, які могли б підтвердити факт його постійного проживання разом з батьками, зокрема, з матір`ю, та, враховуючи наявність відмінностей у прізвищі заявника і ймовірних спадкодавців « [PERSON] » та « [PERSON] », для нотаріуса залишається недоведеним факт родинних відносин між спадкоємцем та спадкодавцями. У свідоцтві про народження заявника, яке станом на 1968 було виписане російською мовою, як мовою офіційного діловодства в Україні, значиться наступна інформація: « [PERSON] », батьки: « [PERSON] », « [PERSON] ». Тобто, прізвище, яке носить заявник у російському варіанті пишеться та читається як « [PERSON] », в послідуючому, коли в України було запроваджено ведення офіційного діловодства на державній, українській мові, наступні документи, що підтверджують особу, стосовно батьків заявника, зазнали перекладу з « [PERSON] » на « [PERSON] », а прізвище самого заявника залишилось незмінним. Але, враховуючи, що батьки заявника вже померли, належним чином підтвердити факт походження [PERSON] від [PERSON] та [PERSON] , можливо лише в судовому порядку, шляхом встановлення факту родинних відносин. Мешкаючи однією сім`єю з батьками, заявник не відокремлював свої щоденні потреби від інших членів сім`ї. Так, харчування, оплата комунальних послуг, утримання житла, придбання речей необхідних у побуті, одягу, ліків, тощо, здійснювалось за кошти і заявника і батьків. Обов`язки по підтриманню порядку у спільному житлі, вирішення щоденних побутових потреб сім`ї між родиною не розподілялись а виконувались всіма разом по мірі сил, так як і за походженням і за фактом спільного проживання, і заявник і батьки були невід`ємною частиною однієї родини. Одним із доказів того, що [PERSON] дійсно мешкав зі своїми батьками, та продовжує проживати у квартирі і після їх смерті, є наявні у нього квитанції на оплату комунальних послуг, які, незважаючи на те, що платником зазначено [PERSON] , підтверджують проведення щомісячних платежів і після смерті останньої (а.с.29-40). Крім іншого, як факт походження заявника від його батьків, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , так і факт постійного проживання його з батьками в судовому засіданні підтвердити свідки [PERSON] , який є рідний братом заявника, [PERSON] , яка є сусідкою заявника та була сусідкою його батьків, [PERSON] , товариша матері заявника та [PERSON] , товариша батьків заявника. Відповідно до ст. 1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Ст. 1261 ЦК України\~встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. У [PERSON] та [PERSON] за їх життя з близьких родичів були лише діти, заявник [PERSON] та його брат [PERSON] .. Останній від прийняття спадщини після смерті батьків відмовився, та його відмова знаходиться в матеріалах спадкової справи №113/2024 (а.с.49-71), що перебуває у провадженні приватного нотаріусу Звенигородського районного нотаріального округу, [PERSON] .. Ст. 3 СК України\~передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до п. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦКУ (6 місяців з дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї. Ч. 1 ст. 1269 ЦК України\~визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Отже, ст. 1268 та 1269\~ЦК України\~презюмується, що у разі, коли спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не заявив про відмову від неї протягом строку, встановленого\~ст. 1270 цього Кодексу. Тобто, дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, чітко визначені у ч. 3, 4 ст.\~1268, ст.\~1269,\~1270 ЦК України. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У порядку окремого провадження розглядаються справи про\~встановлення\~фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;\~встановлення\~факту\~не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право (постанова Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 520/19532/19 (провадження № 61-13709св20); постанова Верховного Суду від 06.12.2023 року у справі №754/6885/22 (провадження № 61-6167св23). Враховуючи, що інших претендентів на спадщину у вигляді квартири [ADDRESS] , немає, відсутнім є і спір про право у даній справі, відтак, заявлені вимоги можливо розглянути в порядку окремого провадження. Отже, відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження. Відповідно до ч. 2\~ст. 315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Конвенція та практика Європейського суду з прав людини, при розгляді справ національними судами застосовується як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини численними рішеннями (у справах «Воловік проти України», «Копецький проти Словаччини», «Суханов та Ільченко проти України», «Беєлер проти Італії» та інших), сформувала позицію, що поняття «майно» та «власність», які містяться у ст.1 Першого протоколу до Конвенції, є значно ширшим, ніж закріплено у ст..41 Конституції України та чинному ЦК України, та мають автономне значення, яке не обмежується правом власності на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у національному законодавстві, певні інші права та інтереси, які становлять майно, можуть також розглядатись як «право на власність» та відповідно як «власність» для цілей цієї статті. Спадковим майном,\~на яке\~претендує [PERSON] \~є квартира\~ [ADDRESS] . Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.05.2024 №2020/02-31, інших спадкоємців, які б виявили бажання прийняти спадщину після смерті [PERSON] , яка померла, [INFO] немає. Не отримання заявником свідоцтва про право на спадщину полягає в неможливості належним чином довести факт постійного проживання зі спадкодавцем по день смерті останньої, та факту родинних відносин, при наявності інших похідних доказів таких фактів, тому, підсумовуючи викладені обставини, та практику Європейського суду, встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] по день смерті останньої [INFO] та встановлення факту родинних відносин між спадкоємцем і спадкодавцем, для прийняття спадщини [PERSON] , не суперечить та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відтак, відсутній спір про право. Юридичні факти, які просить встановити заявник, стосуються лише його матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , адже потреби у такому встановленні відносно батька, [PERSON] , який помер [INFO] немає, тому що у постанові нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.05.2024 №2020/02-31 міститься інформація, про те, що [PERSON] прийняла спадщину після свого чоловіка [PERSON] , але за життя юридично його не оформила, що свідчить про відсутність юридичних наслідків для заявника в разі вимоги про встановлення відповідних фактів і стосовно батька. Суд, вважає доведеним, що [PERSON] постійно проживав з [PERSON] на момент її смерті за місцем проживання спадкодавця ( [ADDRESS] ) та той факт, що [PERSON] є сином [PERSON] .. Встановлення цих фактів безумовно породжує юридичні наслідки для заявника. А тому, суд вважає за необхідним встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] з 2014 постійно проживав однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] за адресою: [ADDRESS] та встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме: що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] є сином [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Відповідно до ч. 7 ст.\~294\~ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved