Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-23 00:00:00

03 червня 2024 року [PERSON] \~ до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються із [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.09.2017. Стягнути з [PERSON] ,\~ аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1\\4 частки доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.09.2017 з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.07.2017 і до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що аліменти на утримання дитини в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини порушує права дитини, а тому просить змінити їх розмір відповідно до розміру, визначеного законодавством. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 03.06.2024 між суддями вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. 06.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання 01 липня 2024 року о 12:30 год. в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи. 01 липня 2024 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судові засідання\~ не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази. У відповідно до ч.4 ст.223 та ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 01 вересня 2017 судовим наказом Білоцерківського міськрайонного суду Київської області стягнуто з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] \~ на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.07.2017 року і до досягнення повноліття (а.с. 11). 03 березня 2023 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 8). Згідно витягу з реєстру Білоцерківської міської територіальної громади від 16.05.2024 [PERSON] проживає за однією адресою разом з сином [PERSON] (а.с. 12).\~ Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII (78912) від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція ООН «Про права дитини»), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.\~ Відповідно до ч.1,2 ст. 3 Конвенція ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Частиною першою статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Суд вважає що, стягнення з відповідача на користь позивача аліментів, в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не є достатнім для гідного розвитку дитини та її утримання, зважаючи на що розмір аліментів підлягає зміні шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина в розмірі\~ 1\\4 частки доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору на користь держави, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в сумі, що становить 1211,20 грн.

Outcome: approved