Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-01 00:00:00

представник Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області Вандзьо О. Б. звернулась до Залізничного районного суду м. Львова з позовом, в якому просить стягнути з відповідача надміру виплачену пенсію в сумі 8 790,60 грн. та вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримував пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону № 11058, період встановлення інвалідності по 01.12.2022 року на підставі довідки МСЕК серії 12 ААВ № 602116. Відповідно до ст. 34 Закону № 1058 пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності. Як зазначено у абц. 3 ч. 1 ст. 35 Закону № 1058 у разі визнання особи, яка пройшла повторний огляд, здоровою пенсія виплачується до кінця місяця, по який встановлено інвалідність. У зв`язку з тим, що [PERSON] не був визнаний особою з інвалідністю в період з 01.12.2022 року по 31.01.2023 року виникла переплата пенсійної виплати за період з 01.12.2022 року по 31.01.2023 року в сумі 8 790,60 грн. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 22.12.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії такої ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та додатками рекомендованою поштовою кореспонденцією. Відповідач у визначений судом п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву, такого не подав, про поважність причин не подання відзиву суд не повідомив, заява про поновлення строку для подання відзиву до суду станом на день винесення рішення також не поступала. 17.01.2024 року до суду надійшла заява відповідача [PERSON] , в якій він зазначає, що просить надати час для мирного врегулювання питання пов`язаного з поверненням надмірно одержаних коштів, до заяви долучає квитанцію № ПН3680562 від 15.01.2024 року на суму 2 300,00 грн., як підтвердження сплати частини цих коштів. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1, 2 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Збирання\~доказів у\~цивільних справах\~не є\~обов`язком суду,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Статтями 12, 81\~ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зі змісту ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 602116 від 15.12.2021 року [PERSON] , [INFO] є інвалідом третьої групи, причина інвалідності: загальне захворювання, інвалідність встановлена до 01.12.2022 року /а.с. 6/. На підставі наведеного, останній перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області, як одержувач пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 року № 540-ІХ, розділ XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнено новим п. 14-6, яким передбачено, що у випадку пропуску, в період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, строку повторного огляду медико соціальної експертизи особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності не зупиняється до закінчення терміну дії зазначених заходів з подальшим проведенням перерахунку розміру виплаченої пенсії на підставі заяви та результатів переогляду особи з інвалідністю. На виконання зазначеного відповідачу було продовжено виплату пенсії по інвалідності в період з 01.12.2022 року (дати закінчення встановленої інвалідності згідно довідки МСЕК) по 30.04.2023 року /а.с. 4/. Згідно довідки Львівського обласного центру медико-соціальної експертизи № 113/16 про невизнання інвалідом, [PERSON] , [INFO] , не визнаний інвалідом /а.с. 7/. Дана довідка була отримана Головним управління Пенсійного фонду України у Львівській області 16.01.2023 року. Виходячи з наведеного, з 01.12.2022 року по 31.01.2023 року права на отримання пенсії [PERSON] не мав, в результаті чого виникла переплата пенсії в сумі 8 790,60 грн. З метою повернення надміру отриманих коштів, позивачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, було направлено відповідачу листи, а саме: № 1300-5305-8/23504 від 20.02.2023 року, № 1300-5305-8/113034 від 03.08.2023 року, № 1300-5305-8/82985 від 09.06.2023 року /а.с. 8-10/. Однак, відповідач не повернув надмірно отриману суму пенсії. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсії, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями та, списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 року № 6-4 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 31.05.2003 року за № 374/7695. Відповідно до п. 3 Порядку 6-4 суми пенсії виплачені надміру можуть бути повернені пенсіонером добровільно або стягнені на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Аналіз положень ст. 1215 ЦК України дає підстави вважати про те, що за загальним правилом безпідставно набута особою пенсія не підлягає поверненню, натомість закон встановлює виключення з цього правила: по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, а також з огляду на квитанцію № ПН3680562 від 15.01.2024 року на суму 2 300,00 грн. отримувачем згідно якої є Пенсійний фонд України, яка подана відповідачем на підтвердження сплати частини надмірно виплачених коштів, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог позивача. Задовольняючи позовні вимоги, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 2 684,00 грн. слід стягнути з відповідача. На підставі наведеного та

Outcome: partial