Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

Позивач АТ «Страхова компанія «Країна», інтереси якого представляє [PERSON] , звернувся до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 20.03.2023 року відповідач [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Subaru», державний реєстраційний номер [NUMBER] , здійснив наїзд на два огороджувальні стовпчики. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Subaru», реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР3422805 АТ «СК «КРАЇНА» Внаслідок ДТП стовпчики і транспортний засіб отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови суду відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, та ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся Страхувальник та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страхові акти. На підставі страхового акту АТ «СК «КРАЇНА» здійснила виплату страхового відшкодування потерпілій особі у розмірі 6\~340,00 грн. Оскільки відповідно до постанови суду водій забезпеченого транспортного засобу керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, то як відповідальна за шкоду особа, повинен відшкодувати Позивачу в порядку регресу виплачене страхове відшкодування. В зв`язку з наведеним, позивач просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування\~в порядку регресу\~у розмірі\~6\~340,00 грн. та судові витрати на оплату судового збору у розмірі 3 028,00 грн. Ухвалою суду від 26 червня 2024 року відкрито провадження у справі за позовом та постановлено, що справа буде розглянута у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явилася, в поданій позовній заяві просить розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач\~ [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про місце, день та час слухання справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток за місцем проживання, вказаним в позовній заяві та шляхом розміщення розміщення оголошення про виклик особи, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме на сайті Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області, про причини неявки до суду не повідомив, відзиву не подав. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Враховуючи наведене, зі згоди сторони позивача, згідно ухвали суду від 06.08.2024 року про розгляд вказаної справи в порядку заочного розгляду, суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. У відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що\~20.03.2023 о 21 год. 51 хв. відповідач [PERSON] в [ADDRESS] , керуючи транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Subaru», д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого допустив наїзд на два огороджувальні стовпчики, внаслідок чого стовпчики та транспортний засіб отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 червня 2023 року відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень за ст. 124, 122-4 та ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Дана постанова набрала законної сили 30.06.2023 ( а.с.7-9). Згідно ч.6\~ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга\~статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Отже, вина відповідача [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Subaru», реєстраційний номер [NUMBER] , яким на момент ДТП керував\~ [PERSON] \~була зареєстрована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР3422805від 06.08.2022 (а.с. 26). Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди стовпчики та транспортний засіб отримали механічні пошкодження, в результаті чого потерпіла особа ТзОВ «Чубі Бум»\~зазнала матеріального збитку. 27.03.2023 за вх. №3289/23 на ім`я Голови Правління АТ «СК «КРАЇНА» надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду потерпілої особи, згідно якого вбачається, що автомобіль «Subaru», [NUMBER] , здійснив наїзд на стовбці та покинув місце події (а.с.10). 05 травня 2023 року за вх. № 4902/23 потерпіла особа від дорожньо-транспортної пригоди\~ТзОВ «Чубі Бум» звернулася до Страховика АТ «СК «КРАЇНА» із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 11). Згідно довідки ТзОВ «Чубі Бум» вих. № 8 від 28.03.2023 року вартість постраждалого майна (стовпчиків) складає 14\~790,00 грн. (а.с.17). Для визначення завданої матеріальної шкоди внаслідок пошкодження в ДТП стовпів огорожі, був складений дефектний акт (а.с.18-20). На підставі зазначеного дефектного акту від 03.04.2023 року були виконано будівельні роботи з демонтажу стовпчиків,\~монтажу стовпчиків\~та бетонування\~стовпчиків з\~нержавіючої сталі та відповідно до рахунків на оплату № УТ-159 від 19 квітня 2023 року, вартість робіт під бетонування стовпчиків з нержавіючої сталі армованих, у кількості 2 шт. складає 2\~540,00 грн.; № 129 від 28 квітня 2023 року, вартість демонтажу та наступного монтажу стовпчиків у кількості 2 шт. склала 7\~000,00 грн. (а.с.21,22). На підставі наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт № 06/70693/3.2.29 від 26.05.2023 (а.с. 24). На підставі вище зазначеного страхового акту АТ «СК «КРАЇНА» здійснила\~ТзОВ «Чубі Бум» виплату страхового відшкодування в розмірі 6\~340,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 6868 від 29.05.2023 (а.с.25). 25.09.2023 року за вих. № 70693/ІНС.ЛОУ позивач АТ «СК «КРАЇНА» направив \~на адресу відповідача\~ [PERSON] претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 6\~340,00 грн. (а.с.244). Відповідно до ст.38.1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичнім працівником). Факт керування відповідачем транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та залишення місця пригоди було встановлено судом у постанові від 19 червня 2023 року по справі № 344/5269/23, за якою відповідача визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст.130, ст.124, 122-4 КУпАП. Згідно ст. 22.1.\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~(далі - ЗУ «ОСЦПВВНТЗ») «У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи». Відповідно до\~ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч. 1\~ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ч. 2\~ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що позивач, як страховик, у зв`язку із настанням страхового випадку відшкодував потерпілій особі ТзОВ «Чубі Бум» у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до чого, у нього виникло право зворотної вимоги (регресу) до винної особи (відповідача) у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно з частиною шостою статті 261 ЦК України за регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Відповідно до роз`яснень, наведених у пункті 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 № 4 Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки регресну вимогу може бути пред`явлено протягом трьох років із дня виконання зобов`язання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо). Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом Таким чином обов`язок доказування невідповідності розміру виплаченого позивачем страхового відшкодування розміру заподіяних збитків покладається на відповідача, судом в свою чергу не встановлено, а відповідачем не доведено невідповідності суми виплаченого страхового відшкодування позивачем на користь потерпілої особи. За таких обставин, на підставі викладеного, досліджених судом доказів, суд дійшов висновку про доведеність позивачем АТ «СК «КРАЇНА»\~заявлених позовних вимог до відповідача [PERSON] про стягнення виплаченого страхового відшкодування у розмірі 6\~340,00 грн., тому пред`явлений позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями\~ст. 141 ЦПК України. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як передбачено ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 3028,00 грн., який підлягає стягненню з відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved