Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-08 00:00:00

У червні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначивши, що 12.06.2019 між відповідачем та Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» було укладено кредитний договір №22031000131138, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит на суму 53100 грн. на споживчі потреби зі строком кредитування 12 місяців, а відповідач зобов`язалася повернути кредитні кошти. Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 53100, 00 грн., в свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 62920,83 грн., яка складається з тіла кредиту в розмірі 44127,09 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 5694,24 грн. та заборгованості по комісії у сумі 13009,50 грн. 15.12.2021 між Акціонерним товариством «Банк кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» укладено Договір факторингу №15/12/2021, відповідно до умов якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» перейшло право вимоги за договором № 22031000131138 від 12.06.2019, який укладено між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] . Позивач зазначає, що станом на дату подання позовної заяви 04.06.2024 заборгованість за Кредитним договором № 22031000131138, враховуючи санкції ст. 625 ЦК України, становить 64740,51 грн., яка складається з: сума боргу по тілу 44217,09 грн.; сума боргу по відсотками 5694,24 грн.; заборгованість по комісії 44217,09 грн.; збитки від інфляції 1565,28 грн.; 3% річних 254,40 грн. Також позивач просив стягнути з відповідача судові витрати у виді сплаченого судового збору та витрати на правову допомогу Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 10.06.2024 справу прийнято до свого провадження та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач [PERSON] повідомлявся судом про наявність цивільної справи на розгляді у суді, стороною якої вона є, шляхом направлення поштової кореспонденції суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Клопотань до суду про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надходило. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19\~сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у\~постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17\~, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. Судом встановлено, що 12.06.2019 року між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 22031000131138, на підставі якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 53000,00 грн., із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,001% річних, на прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 56,0% річних, строк кредитування 12 місяців. Також пунктом 4 Кредитного договору викладено «Графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту для клієнта та реальної річної процентної ставки за цим договором» узгоджений умовами вищезазначеного кредитного договору. Відповідно до виписки по особовому рахунку за перiод з 12.06.2019 по14.12.2021, вбачається, що АТ «Банк Кредит Дніпро» було перераховано кредитні кошти на особистий рахунок [PERSON] , як це передбачено умовами договору. 15 грудня 2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» укладено Договір факторингу № 15/12/2021 відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора до відповідача за кредитним договором № 22031000131138. З розрахунку заборгованості за кредитним договором від 12 червня 2019 року № 22031000131138 убачається, що заборгованість відповідача перед АТ «Банк Кредит Дніпро», станом на 14 грудня 2021 року становить 62920,83 грн., яка складається з: загальна сума боргу по тілу 44217,09 грн.; загальна сума боргу по відсотками 5694,24 грн.; заборгованість по комісії 13009,50 грн. Відповідно до картки обліку заборгованості Боржника за Кредитним договором №22031000131138 від 12.06.2019 року станом на 27.05.2024 року, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Цикл Фінанс» за Кредитним договором №22031000131138 від 12.06.2019. року становить 62920,83 гривень, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту становить 44217,09 гривень, заборгованості по відсоткам 5694,24 гривень, сума боргу по комісії 13009,5. Заборгованість за Кредитним договором № 22031000131138, враховуючи санкції ст. 625 ЦК України, становить 64740,51 грн., яка складається з: сума боргу по тілу 44217,09 грн.; сума боргу за відсотками 5694,24 грн.; заборгованість по комісії 13009,50 грн.; збитки від інфляції 1565,28 грн.; 3% річних 254,40 грн. Відповідно до ст.\~526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1\~ст. 527 ЦК України\~передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання. У відповідності до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі. Відповідно до ч. 1\~ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України). Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України\~визначено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. У відповідності до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно із\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями статей\~1077,\~1078 ЦК України\~встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до\~ст. 1081 ЦК України\~клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами 1, 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється відвідповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оцінюючі всі докази, досліджені судом у їх сукупності під час розгляду справи, приймаючи до уваги те, що відповідачем були порушені умови користування кредитними коштами, а саме не виконані зобов`язання стосовно повернення суми кредиту, сплати процентів і комісії за користування ним, а позивач на законних підставах набув право вимоги до відповідача за відповідним кредитним договором, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором\~№22031000131138 від 12.06.2019 в сумі 64740,51 грн., яка складається з: сума боргу по тілу 44217,09 грн.; сума боргу по відсотками 5694,24 грн.; заборгованість по комісії 44217,09 грн.; збитки від інфляції 1565,28 грн.; 3% річних 254,40 грн. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини 1-2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до частини 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивач надав суду - договір про надання правничої допомоги №16/05 від 16.05.2023; додаток №1 до Договору про надання правничої допомоги від 16.05.2023; акт приймання-передачі наданих послуг №173 від 27.05.2024, платіжну інструкцію №6215 від 27.05.2024. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Так, у частині четвертій статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності) (частина третя статті 4зазначеного Закону). Відповідно до\~статті 13 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою. Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Тлумачення наведених норм дає підстави для висновку, що до судових витрат на професійну правничу допомогу віднесено витрати на правничу допомогу адвоката, і така допомога надавалася саме тим адвокатом (адвокатами), з яким укладено договір про надання правової допомоги або з відповідним адвокатським бюро чи об`єднанням. Задовольняючи позов, суд, у відповідності до вимог статей 137, 141 ЦПК України, вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача 7570,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. На думку суду, витрати на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, ціною позову, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру. Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень 141\~ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422, 40 грн.

Outcome: approved