Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

12 березня 2024 року ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ в сумі 111 676, 32 грн. В обґрунтування свої позовних вимог посилається на те, що відповідачем по об`єкту, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в період з жовтня 2020 року по січень 2024 (включно) було спожито природний газ на суму 111 676, 32 грн., вартість якого залишилась не оплачена Відповідно до ч.1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду 15 березня 2024 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Позивач - ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» копію ухвали про відкриття провадження у справі отримало 19.03.2024 Відповідач [PERSON] цивільний позов з додатками та копію ухвали про відкриття провадження у справі отримав 20.03.2024. У відведений строк, з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, від сторін не надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. 02.04.2024 року до суду надійшов відзив на позов. Не погоджуючись з даним позовом, відповідач [PERSON] просив відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає дії позивача не правомірними, в зв`язку з порушенням заборони на здійснення будь-яких дій щодо примусу побутового споживача до оплати заборгованості, при цьому посилаючись на п. 5 ч. 2 ст. 1 Закону України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування". Окрім цього, вважає, що позивач вказує необґрунтовану та не підтверджену належними доказами суму боргу, нарахування відбувалося на підставі непідтверджених даних щодо об`єму спожитого природного газу, так як надана довідка «Фінансовий стан» є вторинним документом, а первинних документів у яких визначено показники лічильника природного газу побутового споживача позивачем не надано. Крім цього повідомляє, що рекомендованого або цінного листа з вимогою про сплату заборгованості не отримував. Просить у задоволенні позову відмовити у зв`язку з відсутністю підтвердження позовних вимог. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що згідно довідки Виконавчого комітету Лютенської сільської ради головою домогосподарства, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.18) Позивач ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України», вже звертався до Гадяцького районного суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з [PERSON] 22.11.2023 по справі 526/3904/23 Гадяцьким районним судом Полтавської області видано судовий наказ за заявою позивача, за яким стягнуто із відповідача на користь заявника заборгованість за спожитий природний газ в сумі 86 628, 03 грн. та судовий збір у розмірі 268 грн. 40 коп. Відповідач звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу. Ухвалою від 03.01.2024 по справі № 526/3904/23 вищезазначений судовий наказ скасовано. Судом встановлено, що позивач, як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують його (природний газ) для власних потреб та відповідно Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №880 від 04.07.2017 «Про видачу ліцензій з постачання природного газу» на території України. Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 року, та ст.ст. 6, 7, 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" Позивач зобов`язаний постачати природний газ Споживачам які використовують його (природний газ) для власних потреб, а Споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Згідно ч.2 ст.13 Закону України ''Про ринок природного газу'' споживач зобов`язаний, зокрема: укласти договір про постачання природного газу; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; не допускати несанкціонованого відбору природного газу; забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу; припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів. Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 року «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» визначено, що договір між Постачальником природного газу та Споживачем є публічним договором приєднання, відповідно до статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Відповідно укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Споживачем [PERSON] постачальнику була надана заява-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України`від 30.06.2021, відповідно до якої відповідач ознайомлений з умовами Типового договору постачання природнього газу побутовим споживачам, дані об`єкта газопостачання приватний будинок, розташований за адресою: с. Рашівка, Миргородський район, Полтавська область (а.с. 17) Таким чином, Відповідач приєднався до умов Договору шляхом заявочного приєднання. Відповідач акцептував договір, фактично споживаючи природний газ, що ним не заперечується та підтверджується шляхом споживання природного газу, що зазначено Оператором ГРМ, яким надано довідку під назвою «Фінансовий стан» з розрахунком суми заборгованості за період з жовтня 2020 року по січень 2024 року (включно), яка становить 111 676,32 грн. (а.с. 15) Крім того, на підтвердження факту акцептування Відповідачем Договору шляхом фактичного споживання газу, в порядку п.8 ч.3 ст. 175 ЦПК України зазначається, що Позивач має намір подати до суду письмовий доказ у вигляді листа Оператора ГРМ з інформацією щодо дати фіксації останнього контрольного показника лічильника газу. Вказаний письмовий доказ не може бути долучений Позивачем разом з позовом через те, що запит Позивача в адресу Оператора ГРМ - АТ «Гадячгаз» протягом тривалого часу знаходиться на розгляді у останнього, (запит Позивача в адресу АТ «Гадячгаз» №119/4.2.2-8873-2024 від 21.02.2024 року (а.с.13) та доказ направлення на електронну пошту - 10.08.2023 року) (а.с.14). На умовах Договору, Позивач постачав природний газ, а Відповідач отримував його та використовував для власних потреб. Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої обов`язки щодо постачання споживачу природного газу, виконав. Компанією в період з жовтня 2020 року по січень 2024 року (включно) було поставлено відповідачу природний газ на загальну суму 111 676,32 грн, вартість якого не сплачена відповідачем, про що свідчить виписка з особового рахунку - фінансового стану. В порядку досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про сплату заборгованості за спожитий природний газ №119/4.3.1-30174-2023/940019997 від 10.08.2023 в сумі 85 052,56 грн., яка залишилась не задоволеною відповідачем. Заперечення щодо сплати боргу відповідачем не надано, борг не сплачено. Щодо твердження відповідача, що сума заборгованості за спожитий газ є недійсною, оскільки оператор ГРМ (ПрАТ «Гадячгаз»), не маючи показників фактичного споживання ним природного газу, нараховував обсяги, які не відповідають дійсності і обсяги газу нараховувались автоматично, суд виходить з наступного. Так, відповідно до підпункту 1 пункту 4.4. розділу IV Договору, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається за даними Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Гадячгаз», що є оператором газорозподільної мережі (далі - Оператор ГРМ) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу. Визначення об`ємів (обсягів) споживання природного газу проводиться Оператором ГРМ (AТ «Гадячгаз») згідно Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКІІ від 30.09.2015р. № 2494. Відповідно до пункту 2 глави 7 розділу XII Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕК1І № 2493 від 30.09.2015 року «2. У точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).» Крім того, відповідно пункту 1 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ «1. Визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ.» Відповідно до п. 5 Розділу 1 Правил постачання природного газу, «об`єкт побутового споживача - територіально відокремлена газифікована споруда (житловий будинок, квартира, майстерня, літня кухня тощо), що належить споживачеві на правах власності або користування.» Таким чином, об`єм (обсяг) спожитого Відповідачем природного газу передається Оператором ГРМ в інформаційну платформу оператора газотранспортної системи (ТОВ Оператор ГТС України) - Iplatforma, та в подальшому імпортується Постачальником у білінгову систему «Газоліна» та використовується останнім для розрахунку вартості спожитого природного газу. Витяг з білінгової системи «Газоліна» - «Фінансовий стан» у вигляді роздруківки по особовому рахунку Відповідача додається до позовної заяви. Отже, Постачальник проводить нарахування вартості спожитого Споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого Споживачем природного газу. Побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу. У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу. (п. 4 глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем). [PERSON] в порушення п. 4 глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем, своєчасно не надавав фактичні показання лічильника Оператору ГРМ ПрАТ «Гадячгаз», а отже останнім фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача визначався на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період. Також, відповідачем не було надано суду доказів щодо корегування Оператором ГРМ ПрАТ «Гадячгаз» показників газового лічильника за адресою: [ADDRESS] за спірний період. Таким чином, позивач проводив нарахування вартості спожитого відповідачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого відповідачем природного газу. Відповідно п. 4.3. Договору «Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць». Дату виникнення зобов`язання Відповідача по оплаті за спожитий природний газ визначає п. 4.6. Типового договору «При розрахунку за квитанціями абонентської книжки Постачальника Споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його Постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Оплата рахунка Постачальника про сплату послуг за цим Типовим договором має бути здійснена Споживачем в термін, визначений в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання Споживачем цього рахунка.» Відповідно п. 4.10. Договору «У разі виникнення у Споживача заборгованості за послуги з газопостачання за цим Договором Споживач може звернутися до Постачальника із заявою про складення графіка погашення заборгованості на строк не більше 12 місяців та за вимогою Постачальника подати довідки, що підтверджують неплатоспроможність Споживача. Графік погашення заборгованості оформлюється окремим договором про реструктуризацію заборгованості. Укладення Сторонами та дотримання Споживачем графіка погашення заборгованості не звільняє Споживача від здійснення поточних платежів за цим Договором. В порядку досудового регулювання спору позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про сплату заборгованості за спожитий природний газ № 119/4.3.1-30174-2023/940019997 від 10.08.2023 року в сумі 85 052,56 грн. яка залишилася незадоволеною відповідачем. Згідно Витягу з білінгової системи «Газоліна» - «Фінансовий стан» у вигляді роздруківки по особовому рахунку [PERSON] № [NUMBER] , за період з жовтня 2020 по січень 2024 сума заборгованості становить 111 676,32 грн. Також суд відхиляє доводи відповідача про те, що під час дії воєнного стану забороняється примус до сплати шляхом подання судових позовів з огляду на наступне. Відповідно до абз. 5 ч. 2ст.1Закону України "Проособливості регулювання відносин на ринку природногогазу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, постачальнику природного газу забороняється здійснювати будь-які дії щодо примусу побутового споживача до оплати заборгованості (у тому числі включати заборгованість у рахунок на оплату, подавати судові позови, проводити стягнення заборгованості у примусовому порядку, вчиняти заходи з припинення газопостачання у зв`язку з наявністю заборгованості тощо), яка врегульовується відповідно до абзацу другого частини третьоїстатті 2 цього Закону. Згідно забз.2ч.3ст.2 Закону України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" постачальникам природного газу компенсуються заборгованість побутових споживачів, що врегульовується згідно із Законом України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу". Відповідно до ст. 2 Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» дія цього Закону поширюється на відносини із врегулювання видів заборгованості (грошових зобов`язань), визначених у статті 1 цього Закону, суб`єктів ринку природного газу, що включені до Реєстру. Вимогами абзацу 4 статті 1 Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу» визначено заборгованість (грошові зобов`язання) суб`єктів ринку природного газу, що підлягає (підлягають) врегулюванню відповідно до цього Закону, зі змісту якої вбачається, що заборгованість, про стягнення якої звернувся з позовом позивач, не підлягає врегулюванню на їх підставі. Оскільки відповідач не в повному обсязі сплачував нараховані суми за спожитий природний газ, це свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, а тому порушує право позивача на одержання плати за поставлений природний газ у встановлений Договором строк. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог частини 1 статті 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно вимог статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч.1ст.526ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором. Суд встановив, що між ТОВ «Газова Компанія «Нафтогаз України» та [PERSON] існують цивільні правовідносини. Позивачем у період з жовтня 2020 по січень 2024 було поставлено відповідачу природний газ, а відповідач отримував його та використовував для власних потреб, вартість якого залишилась не сплачена відповідачем. Оскільки, відповідачем наявна заборгованість не спростована, відомостей про фактичні об`єми споживання ним газу у спірному періоді не надано, а також не надано фактичних показань лічильника газу та надання їх споживачем оператору ГРМ, окрім цього матеріали справи містять належні, допустимі та достатні докази, що свідчать про наявність правових підстав у зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору, за якою позивач виконав всі умови повністю і своєчасно, а відповідач своєчасно не оплатив надані йому послуги, порушено майнові права позивача, тому позов підлягає задоволенню. Також, з відповідача на користь позивача слід стягти сплачений останнім судовий збір у сумі 2684 грн.

Outcome: approved