Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

У травні 2024 року Акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за отримані послуги з централізованого опалення в сумі 29373 грн. 37 коп. за період з 01.12.2017 по 29.02.2024; заборгованості за отримані послуги з централізованого постачання гарячої води в сумі 19113 грн. 01 коп. за період з 01.12.2017 по 29.02.2024. Обгрунтовано позов тим, що Акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» є теплопостачальною організацією та виконавцем послуг з постачання теплової енергії та гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Відповідач у порушення вимог чинного законодавства не здійснювала оплату за надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 червня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач відзив на позов не подала. Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розглядати справу без участі представника, вказавши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» відповідно до Закону України «Про теплопостачання» № 2633-IV від 02.06.2005, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води для суб`єктів усіх форм власності. Акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» надає населенню м. Чернігова послуги з теплопостачання у вигляді з централізованого гарячого водопостачання і централізованого опалення до 01.11.2021 у відповідності до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 № 630 та у вигляді послуги з постачання гарячої води і послуги з постачання теплової енергії з 01.11.2021 у відповідності до Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою КМУ від 11.12.2019 № 1182 та Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 № 830 - за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629\~Цивільного кодексу\~України передбачено,\~що договір\~є обов`язковим\~для виконання\~сторонами. Згідно ст. 1 Закону України № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. До житлово-комунальних послуг відповідно до ст. 5 цього Закону належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Надання житлово-комунальних послуг відповідно ч.ч. 1 та 2 ст. 12 Закону здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 було затверджено Типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, який відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 є договором приєднання. Зміст Типового договору приєднання було оприлюднено (опубліковано) в газеті «Деснянська правда» № 42 від 23.10.2014. Умови цього типового договору приєднання діяли до 01.11.2021. З 01.11.2021 набрали чинності Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 та Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постання гарячої води, затверджений Постановою КМУ від 21.08.2019 № 1182. Частиною п`ятою статті 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, з ним укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. АТ «ОТКЕ» опубліковано текст публічних договорів приєднання про надання послуги з постачання теплової енергії та про надання послуги з постачання гарячої води на офіційному сайті http://new.teplo,cn.ua. В тому числі фактом приєднання споживача до умов договору згідно п. 4 Типового індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги. Будинок [ADDRESS] підключений до об`єднаної системи централізованого опалення. Будинок обладнано комерційним приладом обліку теплової енергії. У квартирі [ADDRESS] вказаного будинку встановлено засіб розподільчого обліку гарячої води. У разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги з централізованого опалення згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі квартири. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обсяги споживання гарячої чи питної води визначаються за показаннями вузлів розподільного обліку, а у разі їх відсутності за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування. Пунктом 18 Правил № 630 визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постання гарячої води є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно з частиною 3 пункту 5 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004 (що діяв на момент спірних відносин), та пункту 7 Правил користування приміщення житлових будинків, затверджених Постановою КМУ № 572 від 08.10.1992 власник, наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлові-комунальні послуги. Згідно зі статтею 19 Закону України «Про теплопостання» передбачено, що споживачі зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті послуги. Відповідно до умов договірних відносин між позивачем і відповідачем, позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав в повному обсязі та здійснював постання теплової енергії та гарячого водопостачання. Відповідач в порушення вимог чинного законодавства не виконала свої зобов`язання та не сплатила своєчасно та в повному обсязі заборгованість за послуги позивача. Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~частини першої\~статті 611\~Цивільного кодексу\~України у\~разі порушення\~зобов`язання настають\~правові наслідки,\~встановлені договором\~або законом,\~зокрема: 1)\~припинення зобов`язання\~внаслідок односторонньої\~відмови від\~зобов`язання,\~якщо це\~встановлено договором\~або законом,\~або розірвання\~договору; 2)\~зміна умов\~зобов`язання; 3)\~сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною першою\~статті 612\~Цивільного кодексу\~України визначено,\~що боржник\~вважається таким,\~що прострочив,\~якщо він\~не приступив\~до виконання\~зобов`язання або\~не виконав\~його у\~строк,\~встановлений договором\~або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно із частиною другою статті 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Враховуючи викладене, а також визнання позову відповідачем, вимоги позивача підлягають задоволенню. Також,\~згідно положень\~частини першої\~статті 142\~ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Частиною третьою статті 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що заява відповідача про визнання позову подана до початку розгляду справи по суті, суд на підставі вимог частини першої статті 141 та частини першої статті 142 ЦПК України приходить до висновку, що позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, а іншу частину витрат позивача по сплаті судового збору у розмірі 50 відсотків необхідно покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved