Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

В липні 2024 року представник позивача [PERSON] адвокат Литвиненко\~А.І. звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просила стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з моменту пред?явлення позову до досягнення дітьми повноліття. Заявлені вимоги обґрунтувала тим, що 01 лютого\~2002\~року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб у Шевченківському районному у місті Полтаві відділі реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис №2. Після шлюбу прізвище дружини- [PERSON] . Під час перебування у шлюбі у подружжя народились діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спору з відповідачем про місце проживання дітей немає. Подружжя проживає окремо з\~2022\~року, діти постійно проживають разом з мамою [PERSON] в Німеччині в м. Ален. [PERSON] подано до суду позовну заяву про розірвання шлюбу. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий рівень одна [PERSON] забезпечити не зможе, тому батько, який є здоровим та працездатним, повинен сплачувати аліменти на рівні 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу). [PERSON] працює в гіпермаркеті «Епіцентр» та має постійний дохід і можливість утримувати дітей. Таким чином, при сплаті відповідачем аліментів у зазначеному вище розмірі забезпечується рівність при несенні обов?язку утримання дитини. Так, відповідач інших осіб на утриманні не має, він працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно, транспортний засіб, його стан здоров?я дозволяє працювати, а тому може сплачувати аліменти. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Литвиненко А.І. в судове засідання не з`явилися, представник позивача надала до суду заяву в якій прохала проводити розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивачки. Позов підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, від представника відповідача адвоката Тарасенка М.В. надійшла заява, в якій він прохав проводити розгляд справи за його відсутності та за відсутності відповідача [PERSON] . Відповідач [PERSON] позов визнає повністю. Проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, не заперечує. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено,\~що,\~відповідач є\~батьком дітей\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Октябрським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, які проживють із матір`ю [PERSON] та знаходяться на її утриманні. Приймаючи рішення та задовольняючи вимоги позивача щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей суд виходить з положень\~ст. 51 Конституції України, та\~ст.180 СК України, згідно з якими батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до\~ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч. 1, 2\~ст. 181 СК України). Частиною 3\~статті 181 СК України\~в редакції, чинній на дату ухвалення рішення, встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень\~ст. 182 СК України\~в редакції, чинній на дату ухвалення рішення, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2). Пленум Верховного Суду України у п. 17\~постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3\~ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження»\~він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Врахувавши вищевикладене, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, тобто є передбачені підстави для задоволення позову. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти. Суд відповідно до вищенаведених вимог закону, враховуючи стан здоров`я дітей та їх матеріальне становище, вік дітей, а також - задовільний стан здоров`я відповідача; його матеріальне становище прийшов до висновку про задоволення позову. На підставі п.1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved