Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-11 00:00:00

Позивач через свого представника звернулась до суду із даним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 33842, вчинений 22.12.2021 року Приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Солонець Т.М. про стягнення зі [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами» заборгованості в сумі 21 942,65 грн. Свої вимоги представника позивача обґрунтовує тим, що 22.12.2021 року Приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Солонець Т.М. вчинено виконавчий напис № 33842, яким стягнуто зі [PERSON] заборгованість за Кредитним договором №75445851 від 02.06.2021, укладеного між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором факторингу №1911 від 19.11.2021 є ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами». Строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованості проводиться за період з 18.11.2021 по 22.12.2021. Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лиманським В.Ю. відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого напису нотаріуса. Позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса винесений з порушенням вимог діючого законодавства, зокрема щодо обов`язковості вчинення виконавчих написів на підставі оригіналів договорів, що нотаріально посвідчені, за відсутності встановленої безспірної вимоги. 25.01.2021 у Позивача [PERSON] в магазині «АТБ» за адресою: [ADDRESS] , викрадено документи: свідоцтво про народження [PERSON] , трудову книжку [PERSON] , копії паспорта та ідентифікаційного номера [PERSON] . 25.01.2021 Сєвєродонецьким ВП ГУНП в Луганській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №12021135370000086 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України по факту крадіжки документів, у зв`язку із чим Кредитний договір №75445851 від 02.06.2021 з ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» Позивач [PERSON] не укладала. В зв`язку з вищевикладеним, Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді від 14.05.2024 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою судді від 15.05.2024 року задоволено заяву Позивача про забезпечення позову. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. 03.07.2024 року від Відповідача надійшли заяви про врегулювання спору за участю судді, про зменшення судових витрат та про визнання позову.. Третій особі - Приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарі Миколаївні за адресою місцезнаходження направлялись судові документи поштовим зв`язком. Заяв та клопотань на адресу суду не надходило. Третій особі - Приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Лиманському Владиславу Юрійовичу судові документи направлялись за адресою місцезнаходження, рекомендоване повідомлення повернулось із відміткою про вручення 03.06.2024 р. Заяв та клопотань на адресу суду не надходило. Заява Відповідача про врегулювання спору за участю судді не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 201 ЦПК України таке врегулювання здійснюється за згодою сторін, а згоди від позивача не надійшло. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності та аргументи позивача, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню на таких підставах. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось, - особи, які беруть участь у справі не викликались.. Під час розгляду справи судом встановлено, що 22.12.2021 року видано виконавчий напис № 33842 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами» заборгованості за кредитним договором №75445 від 02.06.2021 року в загальній сумі 21 942,65 грн. Копії документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис, нотаріус та Відповідач суду не надали. 18.03.2024 року Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лиманським В.Ю. відкрито виконавче провадження № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису № 33842 від 22.12.2021 р., виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Управління Активами» заборгованості за кредитним договором №75445 від 02.06.2021 року в загальній сумі 21 942,65 грн. Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат», передбачено умови вчинення виконавчих написів, згідно із якими нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводяться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, для одержання виконавчого напису подаються нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Згідно ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Так, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Таким чином, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, виконавчий напис може бути вчинений лише на підставі нотаріально посвідченого договору. Як роз`яснено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі № 910/10374/17, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. На переконання суду, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не дотримався вимог законодавства, не перевірив безспірність заборгованості і вчинив виконавчий напис на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, що є безумовною підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Доказів на підтвердження заборгованості, розрахунків, а також доказів передання права вимоги відповідачу, суду не надавались. Крім того, суд враховує визнання позову Відповідачем. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому суд стягує з Відповідача на користь Позивача судовий збір у загальному розмірі 1 816,80 грн. (1 211,20 грн. - за подання позовної заяви, 605,60 грн. - за подання заяви про забезпечення позову). Водночас, суд зазначає, що доказів на підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу суду не надано.

Outcome: approved