Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя. Позов мотивовано тим, сторониперебували в зареєстрованому шлюбі з 26.10.2019 по 18.04.2023. Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18.04.2023 року по справі №279/184/23 шлюб розірвано. Спільних дітей від шлюбу немає. За час перебування у шлюбі колишнім подружжям було набуто у власність: 1) земельну ділянку з кадастровим номером 0520682803:02:002:0517 площею 0,1000 га, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; 2) незавершений будівництвом житловий будинок (не введений в експлуатацію), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Право власності на вищевказану земельну ділянку оформлено на відповідачку [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Марунько О.Г. 06.06.2020 за реєстром №767. Вищевказаний незавершений житловий будинок був зведений подружжям на підставі Будівельного паспорту на будівництво індивідуального житлового будинку садибного типу на приватизованій земельній ділянці з кадастровим номером 0520682803:02:002:0517 від 13.07.2020 року №198. Таким чином, земельна ділянка з кадастровим номером 0520682803:02:002:0517 та незавершений будівництвом житловий будинок за адресою [ADDRESS] є спільною сумісною власністю [PERSON] та відповідачки [PERSON] , так як набуті під час перебування подружжя у шлюбі, а отже [PERSON] належать по 1/2 (одній другій) частині земельної ділянки з кадастровим номером 0520682803:02:002:0517 та незавершеного будівництвом житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Для підтвердження вказаних обставин та встановлення можливості виділу в натурі частки у спірному майні, позивач замовив висновок судового експерта в порядку ст. 106 ЦПК України. Згідно висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №1624/10-2023 від 03.10.2023 року: - здійснити поділ незавершеного будівництвом житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , відповідно до часток по 1/2 вбачається технічно можливим, за умови відступу від рівності часток, згідно варіантів № [NUMBER] та №2; - здійснити поділ земельної ділянки з кадастровим номером 0520682803:02:002:0517 площею 0,1000 га з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] відповідно до вимог нормативно-правових актів в частках по 1/2, є технічно можливим згідно варіантів № [NUMBER] та №2. З огляду на мінімальну різницю у площі та подальших ремонтно-будівельних роботах, з метою раціонального використання майна та дотримання збалансованості інтересів співвласників, позивач вважає за доцільне обрати запропоновані судовим експертом варіант №1 щодо поділу житлового будинку та варіант № [NUMBER] щодо поділу земельної ділянки. За таких обставин позивач просить визнати земельну ділянку з кадастровим номером 0520682803:02:002:0517 та незавершений будівництвом житловий будинок, що знаходяться за адресою [ADDRESS] , об`єктами спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] ; визнати за позивачем [PERSON] право власності на 1/2 (одну другу) частину земельної ділянки з кадастровим номером 0520682803:02:002:0517 та на 1/2 (одну другу) частину незавершеного будівництвом житлового будинку, що знаходяться за адресою [ADDRESS] ; виділити в натурі позивачу [PERSON] в окремий об`єкт нерухомого майна 1/2 (одну другу) частку незавершеного будівництвом житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а саме: приміщення першого поверху: приміщення 1 площею 4,0 кв.м., приміщення 2 площею 3,50 кв.м., приміщення 3 площею 10,20 кв.м., приміщення 4 площею 3,20 кв.м., приміщення 5 площею 5,80 кв.м., приміщення 6 площею 26,00 кв.м., що разом становить 52,70 кв.м.; 4. виділити в натурі позивачу [PERSON] в окремий об`єкт нерухомого майна 1/2 (одну другу) частку земельної ділянки з кадастровим номером 0520682803:02:002:0517 площею 0,1000 га з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] , а саме: - земельну ділянку площею 459,7 кв.м (0,04597 га), що на схемі позначена під №1 (зображена бірюзовим кольором), яка проходить по точках: 2-3-4-5-8-9-10-14-13-11-12- 2 зі сторонами: 5,33м-10,14м-35,06м-15,19м-13,27м-2,0м-7,44м-10,84м-7,44м-2,0м-7,08, - в тому числі ділянку площею 59,4 кв.м (0,00594 га), що на схемі позначена під №1-1 (зображена діагональним штрихуванням чорного кольору), яка проходить по точках: 9-10-14-13-11-12-18-17-9 зі сторонами: 2,0м-7,44м-10,84м-7,44м-2,0м-9,42м-14,84м-9,44м надати з обмеженим використанням для забезпечення відповідачу [PERSON] можливість доступу, обслуговування та поточного ремонту незавершеного будівництвом житлового будинку відповідно до п.6.1.41 ДБН Б.2.2-12:2019; - в спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] залишити земельну ділянку площею 80,6 кв.м (0,00806 га), що на схемі позначена під №3 (зображена помаранчевим кольором), яка проходить по точках: 10- 11-13-14-10 зі сторонами: 10,84м-7,44м-10,84м-7,44м., а також судові витрати стягнути з відповідача. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження. 22.11.2023 на адресу суду представник відповідача адвокат Чернілевська Р.В. подала відзив на позовну заяву. З відзиву вбачається, що відповідач частково не погоджується з позовними вимогами, зазначивши наступне. Відповідачем не заперечується той факт, що вказане нерухоме майно є спільною сумісною власністю сторін як подружжя. Проте сторони фактично припинили шлюбні стосунки з листопада 2021, і з того часу позивач повністю перестав цікавитись процесом будівництва та ремонту. З листопада 2021 і по даний час відповідачка здійснює оплату самостійно. З огляду на вказане, на переконання відповідачки, буде доцільно здійснити поділ будинку по поверхах та саме відповідачці, як співвласнику, чий вклад в будівничі роботи є більшим за вклад позивача, слід передати у власність перший поверх будинку. Враховуючи вищевикладене відповідач просить виділити в натурі [PERSON] в натурі 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1000 га за кадастровим номером 0520682803:02:002:0517, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , позначеної на плані бірюзовим кольором відповідно до Додатку №3 висновку судового експерта №1624/10-2023; виділити в натурі [PERSON] 1/2 частину незавершеного житлового будинку що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме виділити у власніть [PERSON] перший поверх будівлі загальною площею 52,70 м2, що складається з приміщення 1 площею 4,0 м2, приміщення 2 площею 3,50 м2, приміщення 3 площею 10,20 м2, приміщення 4 площею 3,20 м2, приміщення 5 площею 5,80 м2, приміщення 6 площею 26,00 м2, відповідно, позначеного на плані бірюзовим кольором відповідно до Додатку №1 до висновку експерта №1624/10-2023. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.05.2024 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав за обставин викладених в позові просив позов задовольнити. Представник відповідача - адвокат Чернілевська Р.В. визнала позов частково, посилаючись на обставини, викладені у відзиві. Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 41 Конституції України, ч. 1, ст. 321 ЦК України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась в 1997 році відповідно до Закону України від 17.07.1997 року №475-ВР, Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2; 4; 7; 11 Конвенції право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. За приписами ч. 2, 4, ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Так, в судом встановлено, що сторони з 26.10.2019 перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18.04.2023 розірвано. Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки №767 від 06.06.2020, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Марунько О.Г. власником земельної ділянки за кадастровим номером 0520682803:02:002:0517, площею 0,1000 гектара, яка розташована за адресою [ADDRESS] є [PERSON] . Дані обставини підтверджуються також Інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 16.06.2023. Згідно із витягу від 06.06.2020 (індексний номер витягу 211675270) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, земельна ділянка з кадастровим номером 0520682803:02:002:0517 площею 0,1000 га з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] перебуває у приватній власності (ПІП заблюрено). На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06.06.2020 №767 Департаментом архітектури та містобудування Вінницької міської ради 13.07.2020 видано Будівельний паспорт на земельну ділянку кадастровий №0520682803:02:002:0517, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 27.10.2023 вбачається, що оціночна вартість земельної ділянки, яка розташована за адресою [ADDRESS] , площею 1000,00 м2 становить 706214,62 грн. АТ «Вінницяобленерго» надало відповідь №05.98-6176 від 17.04.2023 на адвокатський запит представника позивача адвоката Опанасюка С.П. З відповіді вбачається, що окрему заяву про приєднання до електричних мереж електроустановок за адресою: [ADDRESS] (кад. №0520682803:02:002:0517) та/або від гр. [PERSON] . Товариство не отримувало. Товариство не надавало послуг з виготовлення проєктної документації на електричні мережі внутрішнього електрозабезпечення, по влаштуванню вузла обліку, не проводило лабораторні виміри контуру заземлення об`єктів, не надавало послуг з виконання робіт по влаштуванню заземлюючих пристроїв ввідно-облікових щитів 0,22-0,38 кВ, в яких розташований прилад обліку електричної енергії (або розподільчих пристроїв) за адресою: [ADDRESS] (кад. №0520682803:02:002:0517) та/або від гр. [PERSON] Приєднання до електричних мереж будинку відбулися у складі з іншими будинками, які приєднувалися на підставі технічних умов приєднання групи житлових будинків №43-84-25 від 04.01.2012 (разом зі змінами). Замовником даних технічних умов приєднання була третя особа. Також, АТ «Вінницягаз» надало відповідь №210-26-7565-0423 від 21.04.2023 на адвокатський запит представника позивача адвоката Опанасюка С.П., з якої вбачається, що станом на 21.04.2023 договір розподілу природнього газу між Товариством і замовником (гр. [PERSON] ) послуг про приєднання до газорозподільної системи об`єкта за адресою: [ADDRESS] (кад. №0520682803:02:002:0517) не укладався. Так, 04.01.2022 замовник [PERSON] звернулася до Товариства із заявою на приєднання об`єкту газифікації (житлового будинку) до ГРМ. Після надання Товариству необхідної інформації та документів протягом встановленого пунктом 2 глави 2 розділу V Кодексу Товариством було підготовлено проект договору на приєднання до газорозподільної системи (для приєднання, що не є стандартним), проект технічних умов приєднання та відповідний рахунок щодо їх оплати, про що було повідомлено замовника. В подальшому Замовником було підписано відповідний договір на газорозподільної системи та технічні умови, а також замовлено виготовлення проектно-кошторисної приєднання до документації та будівельно-монтажні роботи. На даний час замовлені у Товариства роботи та послуги Товариством виконано в повному обсязі згідно умов укладених договорів. Разом з тим, до даного часу з питань пуску газу на об`єкт та укладення договору розподілу природного газу замовниця до Товариства не зверталась. Судовим експертом Свістуновим І.С. було проведено будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу на замовлення [PERSON] . На вирішення питання експертизи поставлені наступні питання: 1. Чи можливо виконати поділ незавершеного будівництвом житлового будинку (не введений в експлуатацію), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] відповідно до часток співвласників в розмірі 1/2 та вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва? 2. Які можливі варіанти поділу незавершеного будівництвом житлового будинку (не введений в експлуатацію), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] відповідно до часток співвласників в розмірі 1/2 та вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва? 3. Чи технічно можливо поділити земельну ділянку з кадастровим номером 0520682803:02:002:0517 площею 0,1000 га між співвласниками в частках 1/2 з дотриманням вимог нормативних документів, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Які можливі варіанти поділу земельної ділянки з кадастровим номером 0520682803:02:002:0517 площею 0,1000 га між співвласниками в частках 1/2 з дотриманням вимог нормативних документів, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ». Згідно висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи№1624/10-2023 від 03.10.2023: Здійснити поділ незавершеного будівництвом житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , як передбачено п. 6 постанови пленуму Верховного суду України № 7 від 04.10.1991 (із змінами), відповідно до часток по 1/2 вбачається технічно можливим, за умови відступу від рівності часток. На розгляд пропонуються технічно можливі варіанти поділу незавершеного будівництвом житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що розроблені із відступом від рівності часток. Можливі варіанти поділу незавершеного будівництвом будинку, із зазначенням: - розміру частки по вартості, що становлять приміщення, які пропонуються виділити кожному із співвласників; - розміру компенсації у зв`язку з відхилення від розміру часток; - переліку необхідних будівельних робіт в будинку для забезпечення ізольованого користування приміщеннями, які пропонується виділити співвласникам, викладено у дослідницькій частині в таблицях: № 10 (Варіант 1) і зображено на схемі в додатку № 1; № 11 (Варіант 2) і зображено на схемі в додатку № 2. Висновки щодо третього і четвертого питання: Здійснити поділ земельної ділянки з кадастровим номером 0520682803:02:002:0517 площею 0,1000 га з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] відповідно до вимог нормативно-правових актів в частках по 1/2 є технічно можливим. Можливі варіанти поділу земельної ділянки з кадастровим номером 0520682803:02:002:0517 площею 0,1000 га за адресою: [ADDRESS] розроблені виходячи із рівності часток з урахуванням варіантів поділу незавершеного будівництвом житлового будинку, надані в дослідницькій частині і зображені на схемах в: - додатку № 3 (варіант № 1 поділу земельної ділянки до варіанту № 1 поділу незавершеного будівництвом житлового будинку (дивитись разом з додатком № 1 та таблицею № 10)); - додатку № 4 (варіант № 2 поділу земельної ділянки до варіанту № 2 поділу незавершеного будівництвом житлового будинку (дивитись разом з додатком № 2 та таблицею № 11)). Відповідно до акту здачі-приймання висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №1624/10-2023 від 30.10.2023 вартість експертизи складає 18000,00 грн. Позивач [PERSON] здійснив оплату за проведення експертизи у розмірі 18000,00 грн, що підтверджується квитанцією №С7РХ-А437-2М7А-РАМА від 06.08.2023. 05.05.2022 Відповідачкою було укладено Договір підряду № 29А210-9999-22 на будівництво мереж внутрішнього газопостачання з АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» зобов`язується виконати роботи з будівництва мереж внутрішнього газопостачання спірного будинку за оплату у сумі 4 020 грн. 05.05.2022, Відповідачкою було укладено Договір № 02А210-9995-22 про приєднання до газорозподільної системи. Ціна приєднання відповідно до даного договору становить 14556 грн. Вказані послуги з будівництва мереж внутрішнього газопостачання та приєднання до газової мережі відповідно до Договорів від 05.05.2022 на суму 4020 грн та 14556 грн були оплачені Відповідачкою, що підтверджується Квитанціями № 13554 та № 13555 ТОВ «ФК «МПС». 14.09.2022 між Відповідачкою та АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» було укладено додаткову угоду до Договору підряду на будівництво мереж внутрішнього газопостачання від 05.05.2022, відповідно до якої вартість необхідних робіт з будівництва та введення в експлуатацію внутрішніх мереж газопостачання будинку становить 22 628 грн. Також, АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» було надано Відповідачці розрахунок Договірної ціни на будівництво внутрішньої системи газопостачання житлового будинку по [ADDRESS] , де детально прописано вартість всіх робіт та послуг. Крім того, газорозподільною системомю АТ «Вінницягаз» було надано Відповідачці Рахунок на оплату від 14.09.2022 на суму 22628 грн. [PERSON] здійснила його оплату, що підтверджується Квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» від 14.10.2022. [PERSON] має дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . У відзиві на позов від 21.11.2023 представником відповідачки поставлені письмові запитання позивачу: 1. З якого часу [PERSON] не проживає спільно з [PERSON] ? 2. Чи приймав [PERSON] участь у фінансуванні утеплення будинку та будівництві і підключенні внутрішньобудинкових газових мереж та якими доказами може бути підтверджений даний факт? 3. Чи здійснював [PERSON] грошову компенсацію оплачених [PERSON] робіт з підключення будинку до газу, утеплення даху? Якщо так, то якими доказами це підтверджується? На поставлені запитання позивач дав наступні відповіді: Позивач припинив спільне проживання з відповідачкою орієнтовно з середини весни 2023 року. Фінансування усіх робіт по спірному будинку протягом перебування у шлюбі проводилось за спільні сімейні кошти, що були набуті та заощаджені в період шлюбу з відповідачкою. Після розірвання шлюбу у квітні 2023 року позивач [PERSON] не давав згоди на виконання певних робіт, ремонтів та невід`ємних поліпшень в спільному будинку до моменту вирішення судом вимог про виділ в натурі часток колишнього подружжя. Оплата/замовлення робіт щодо спільного будинку проводились лише номінально від імені відповідачки, оскільки на її ім`я були первісно оформлені особові рахунки та правовстановлюючі документи. Доказом спільного фінансування усіх робіт в спірному будинку є юридичний факт перебування [PERSON] та відповідачки [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01.07.2022 (справа № 279/2361/22) [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано відносно нього адміністративне стягнення. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.03.2024 (справа № 127/5667/24) [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано відносно нього адміністративне стягнення. Згідно зі ст. 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи зі ст. 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно із ч. 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними та шлюбним договором. Виходячи зі змісту ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом, при цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення, неподільні речі присуджують одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Згідно зі змістом правових позицій, які викладено у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справах № 235/9895/15-ц та від 07.02.2018 № 654/5243/14-ц, - «...Спірне майно учасниками справи набуто в період перебування у шлюбі, а той факт, що воно зареєстровано на одного з подружжя, не позбавляє іншого права на частку у такому майні. Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу...». З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] щодо визнання за ним права власності на 1/2 частину земельної ділянки за кадастровим номером 0520682803:02:002:0517 та 1/2 частину незавершеного будівництвом житлового будинку, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] - підлягають задоволенню. Щодо виділу в натурі земельної ділянки і житлового будинку (незавершеного будівництва) між сторонами, суд зазначає наступне. Частиною першою статті 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Відповідно до частини четвертої статті 88 ЗК України учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Володіння та порядок користування земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності в тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, може визначатися, насамперед, їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток на нерухоме майно відповідно до статті 88 ЗК України або в судовому порядку. Таким чином, земельна ділянка, яка знаходиться під будинком позивача та її частка, яка необхідна для обслуговування будинку є власністю позивача та вона має право на виділ цієї частини земельної ділянки відповідно до вимог статті 120 ЗК України та статей 183, 364, 367 ЦК України. У постанові Верховного суду України від 11 лютого 2015 року у справі № 6-2цс15, заначено наступне. Перехід права користування земельної ділянки при переході права власності на будівлю або споруду, які розташовані на ній, також визначається на підставі договору (частина друга статті 120 ЗК України). Разом з тим, при відсутності цивільно-правової угоди, щодо земельної ділянки при переході права власності на об`єкт нерухомості, як і у справі, яка переглядається, слід враховувати наступне. Частина четверта статті 120 ЗК України передбачала, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Аналіз змісту норм статті 120 ЗК України у їх сукупності дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині четвертій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на частину будівлі чи споруди стає власником відповідної частини земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Частиною першою статті 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до статей 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог статті 183 ЦК України. Аналогічне положення закріплено в частині третій статті 88 ЗК України. За нормою статті 87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку, виникає, зокрема, при придбанні у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно-правовими угодами; при прийнятті спадщини або за рішенням суду. Частиною першою статті 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Відповідно до частини четвертої статті 88 ЗК України учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Виходячи з того, що володіння та порядок користування земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності в тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається, насамперед, їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, при застосуванні статті 88 ЗК України при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або жилий будинок слід брати до уваги цю угоду. Це правило стосується тих випадків, коли житловий будинок поділено в натурі. Суд може не визнати угоду про порядок користування земельною ділянкою, коли дійде висновку, що угода явно ущемляє законні права когось зі співвласників, позбавляє його можливості незалежно користування своєю частиною будинку, фактично виключає його з числа користувачів спільної земельної ділянки, суперечить архітектурно-будівельним, санітарним чи протипожежним правилам. Якщо до вирішення судом спору між співвласниками житлового будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташований будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. 03.10.2023 судовим експертом було складено висновок № 1624/10-2023, згідно якого надано варіанти виділу в натурі частки житлового будинку та земельної ділянки. Оцінуючи запропоновані експертом варіанти, враховуючи наявність у відповідача двох неповнолітніх дітей, яким буде комфортніше та безпечніше проживати на першому поверсі будинку, суд вважає варіант №1 поділу незавершеного будівництвом житлового будинку хоча і містить незначне відхилення від ідеальних часток, однак є розумним і справедливим. Суд вважає за можливе виділити в натурі [PERSON] в натурі 1/2 частину незавершеного житлового будинку що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а саме виділити перший поверх будівлі загальною площею 52,70 м2, що складається з приміщення 1 площею 4,0 м2, приміщення 2 площею 3,50 м2, приміщення 3 площею 10,20 м2, приміщення 4 площею 3,20 м2, приміщення 5 площею 5,80 м2, приміщення 6 площею 26,00 м2, відповідно, позначеного на плані бірюзовим кольором відповідно до Додатку №1 до висновку експерта №1624/10-2023, а у власність [PERSON] виділити приміщення мансардного поверху загальною площею 55,50 м2, що складається з приміщення 7 площею 5,20 м2, приміщення 8 площею 13,20 м2, приміщення 9 площею 11 м2, приміщення 10 площею 5,70 м2, приміщення 11 площею 4,20 м2, приміщення 12 площею 16,20 м2 відповідно, позначеного на плані жовтим кольором відповідно до Додатку №1 до висновку експерта №1624/10-2023. Крім того, враховуючи зазначений вище варіант поділу незавершеного житлового будинку, найбільш оптимальним буде поділ земельної ділянки відповідно до Додатку №3 висновку судового експерта №1624/10-2023, а саме [PERSON] 1/2 частину земельної ділянки позначеної на плані жовтим кольором, а [PERSON] 1/2 частину земельної ділянки позначеної на плані бірюзовим кольором відповідно до Додатку №3 висновку судового експерта №1624/10-2023. Отже, враховуючи вищезазначене, принципи розумності і справедливості, а також диспозитивності цивільного судочинства, суд приходить до висновку що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на наведенні вище положення, а також на те, що позов підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати за проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи в сумі 9000,00 грн та судовий збір у розмірі 3220,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial