Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

В грудні 2023 року позивач [PERSON] в особі представника - адвоката Сікач О.М. звернулась до суду із позовом, в якому просила визначити додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову [PERSON] зазначила про те, що [INFO] помер її рідний батько - [PERSON] , [INFO] . 14.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ткаченко Н.В. заведена спадкова справа до майна померлого [PERSON] . Позивачу відомо про наявність інших спадкоємців за законом першої черги, а саме: [PERSON] , [PERSON] , який являється малолітнім та в інтересах якого діє його законний представник - матір [PERSON] , [PERSON] . Позивач зазначає, що пропустила строк подання заяви про прийняття спадщини у зв`язку із її проживанням в США і з моменту смерті свого батька вона не перебувала на території України, заява про прийняття спадщини була нею складена 10.11.2022 року та засвідчена [PERSON] , консулом Генерального консульства України в м. Сан-Франциско, США. 13.12.2022 року представник позивача на підставі довіреності подав приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу м. Києва Ткаченко Н.В. заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 21.12.2022 року представник позивача на підставі довіреності подала приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу м. Києва Ткаченко Н.В. заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину щодо майна, яке належало спадкодавцю. 21.12.2022 року нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Києва Ткаченко Н.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину щодо майна, яке належало спадкодавцю з підстав пропущення позивачем встановленого законодавством строку для прийняття спадщини, який сплинув 08.11.2022 року, а тому позивач змушена звертатись до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 05.12.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Крім того, позивачем в прохальній частині позову було заявлено клопотання про витребування від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ткаченко Наталії Володимирівни належним чином засвідчену копію спадкової справи №02/2022, відкриту після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою суду від 05.12.2023 року клопотання було задоволено. Також позивачем одночасно із позовною заявою подано заяву про забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно. Ухвалою суду від 05.12.2023 року заяву було задоволено, накладено арешт на квартиру за адресою [ADDRESS] ; квартиру за адресою [ADDRESS] ; гараж за адресою [ADDRESS] , автокооператив «[INFO]» (Деснянський р-н) гараж 1824; автотранспортний засіб марки WOLKSWAGEN, модель PASSAT, випуск 2013 року, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , тип ТЗ - загальний легковий універсал В, реєстраційний номер [NUMBER] . Постановою Київського апеляційного суду від 06.03.2024 року ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 05.12.2023 року скасовано. В задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову було - відмовлено. 02.01.2024 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Щебет В.А. на адресу суду надійшов відзив на позов. У своєму відзиві сторона відповідача зазначає, що позивач знала про смерть свого батька. Крім того, на думку відповідача, причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачем не пов`язані з непереборними труднощами, оскільки перебування її за межами України не позбавляло можливості подати таку заяву різними шляхами. Також зазначає, що у позивача була можливість у будь-який час реалізувати свої спадкові права особисто або через уповноваженого представника, незалежно від процесів лікування та відновлення. Крім того, позивач не назвала поважних причин пропуску строку, які б слугували юридичною підставою для поновлення пропущеного строку. В задоволені позову просив відмовити. 15.01.2024 року від представника позивача - адвоката Сікач О.М. на адресу суду надійшла відповідь на відзив. 30.01.2024 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Щебет В.А. надійшли заперечення на відповідь на відзив. 13.02.2024 року на адресу суду від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ткаченко Н.В. надійшла копія спадкової справи №02/2022. 15.03.2024 року від відповідачів [PERSON] , [PERSON] , який є малолітнім і в інтересах якого діє його законний представник [PERSON] та відповідача [PERSON] , від імені яких діє адвокат - Щебет В.А., надійшли письмові пояснення. Крім того, від законного представника [PERSON] - [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, але за участю її адвоката Щебета В.А., а також надійшла заява про відсутність конфлікту інтересів. 19.03.2024 року від представника відповідача [PERSON] - Щебет В.А. , надійшло клопотання про долучення письмових доказів до матеріалів справи. Протокольною ухвалою суду від 20.03.2024 року у задоволенні данного клопотання було відмовлено. Ухвалою суду від 20.03.2024 року було закрито підготовче засідання та призначено слухання справи по суті. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Сікач О.М. підтримав позов у повному обсязі з підстав, викладених в цьому позові та інших поданих ними заявах по суті справи, просив суд ухвалити рішення про його задоволення. В судовому засіданні представник відповідачів - адвокат Щебет В.А. просив у задоволені позову відмовити з підстав, викладених у відзиві на позов та інших поданих ним заявах по суті справи. Третя особа - приватнийо нотаріус Київського міського нотаріального округу Ткаченко Н.В. в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Померлий [PERSON] є батьком позивача - [PERSON] , [INFO] (а.с. 9, Том 1). 14.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Києва Ткаченко Н.В. була заведена спадкова справа №02/2022, номер у спадковому реєстрі: №68982783 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Спадкоємцями першої черги за законом померлого [PERSON] є його діти - позивач [PERSON] , донька померлого, [PERSON] , також донька померлого, [PERSON] , син померлого та [PERSON] , який також являється сином померлого та від імені та в інтересах якого діяла його мати [PERSON] . [PERSON] , [PERSON] та малолітній [PERSON] , від імені та в інтересах якого діяла його мати [PERSON] 14.01.2022 року подали приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу м. Києва Ткаченко Н.В. заяви про прийняття спадщини після свого батька, зазначивши, що крім них є ще спадкоємиця [PERSON] , донька померлого та позивач по справі. [PERSON] , [PERSON] та малолітній [PERSON] , від імені та в інтересах якого діяла його мати [PERSON] 09.11.2022 року, 27.12.2022 року, 13.03.2023 року подали приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу м. Києва Ткаченко Н.В. заяви про видачу свідоцтв про право на спадщину після свого батька. Відповідно до копії свідоцтв про право на спадщину за законом від 09 листопада 2022 року, виданого Ткаченко Н.В. , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за р.№1956, р.№1957 та р.№1958, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] успадкували по 1/3 частці кожний - квартиру [ADDRESS] . Відповідно до копії свідоцтв про право на спадщину за законом від 09 листопада 2022 року, виданого Ткаченко Н.В. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за р.№1953, р.№1954 та р.№1955, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] успадкували по 1/3 частці кожний - гараж (гаражний бокс), що розташований за адресою: м. Київ, «[INFO]» автокооператив (Деснянський район), гараж [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії спадкової справи №02/2022 13.12.2022 року та 21.12.2022 року представник позивача за довіреністю, посвідченої [PERSON] , консулом Генерального консульства України в Сан-Франциско, США від 10.11.2022 року за р. №570/4-1118 від імені позивача [PERSON] - [PERSON] подала заяви до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ткаченко Н.В. про прийняття спадщини та видачу свідоцтв про право на спадщину за законом щодо майна померлрго [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ткаченко Н.В. від 21.12.2022 року [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій - видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті її батька [PERSON] у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини, оскільки наданий законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини сплив 08.11.2022 року. Також судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтв про право на спадщину за законом від 27 грудня 2022 року, виданого Ткаченко Н.В. , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за р.№2181, р.№2182 [PERSON] , [PERSON] успадкували по 1/3 частці кожний - транспортний засіб Volkswagen, модель Passat, випуск 2013 року, кольору чорного, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , тип ТЗ загальний легковий універсал-В, за р.н. [NUMBER] , дата реєстрації 01.11.2016 року та свідоцтва від 05.01.2023 року за р.№28 [PERSON] успадкував 1/3 частку вказаного транспортного засобу. Відповідно до копії свідоцтв про право на спадщину за законом від 13 березня 2023 року, виданого Ткаченко Н.В. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за р.№453, р.№454 та р.№455, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] успадкували по 1/3 частці кожний - квартири [ADDRESS] . Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначає, що пропуск передбаченого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини, унеможливлює реалізацію нею своїх спадкових прав. Поважність причин пропуску, встановленого законом для подання заяви про прийняття спадини позивач обґрунтовує тим, що на день смерті свого батька, так і на сьогоднішній день, вона проживає на території США. З моменту смерті спадкодавця вона не перебувала на території України. Крім того, у позивача погіршився стан здоров`я, було проведено операції, потім була довготривала реабілітація, тому позивач не мала можливості вчасно подати заяву про прийняття спадщини у строк та будь-який спосіб, визначений чинним законодавством України. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). За правилами ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Отже, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 17.02.2022 року у справі № 953/15603/20. Разом з тим, аналізуючи доводи позовної заяви, відповіді на відзив, отримані в ході судового розгляду пояснення представників сторін та інші докази, суд критично сприймає позицію позивача щодо неможливості подання заяви про прийняття спадщини через погіршення стану здоров`я та тривалої реабілітації після лікувань, з огляду на наступне. Суду видається нелогічним той факт, що позивач була вчасно обізнана про смерть батька, що підтверджується її перепискою з рідними, які повідомляли останній, що збираються звертатись до нотаріуса для прийняття спадщини, але в зв`язку з перебуванням (тривалим проживанням) її на території США, а також погіршенням стану здоров`я, позивач не мала змоги вчасно подати заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) зроблено висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тож певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Таким чином, доводи сторони позивача щодо поважності пропуску строку для прийняття спадщини заслуговували б на увагу у випадку, якби [PERSON] взагалі б тривалий час не знала би про смерть свого батька. Так, на думку суду, поважною причиною пропуску строку позивачем було б наявність складних умов, пов`язаних з проживанням позивача на території США, за умови, що позивач не мала би можливості зв`язатись із сім`єю та дізнатись про смерть батька. Однак у судовому засіданні встановлено, що обмежень у здійсненні дзвінків, переписки чи інших способів зв`язку позивач не мала. Разом з тим, на думку суду, стороною позивача не доведено та не підтверджено належними і допустимими доказами в чому саме позивачу були перешкоди вчинити дії щодо прийняття спадщини - написати та відправити заяяву про прийняття спадщини після свого батька. Позивач мала можливість зі свого місця проживання та без нотаріального посвідчення направити засобами міжнародного поштового зв`язку відповідну заяву нотаріусу, у якого була заведена спадкова справа, а потім, після відновлення можливості пересування, так як позивач посилається на погіршення стану здоров`я та хірургічного втручання, оформити таку заяву належним чином в консульстві (або уповноваженим секретарем із консульських питань) та направити її нотаріусу. Отже, перебування позивача за межами країни та погіршення стану її здоров`я не є поважною причиною пропуску строку для подання спадкоємцем заяви про прийняття спадщини, яка унеможливила чи в інший спосіб перешкодила позивачу вчасно здійснити таку дію. Процедура подання заяви про прийняття спадщини визначена пунктом 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок № 296/5), відповідно до пункту 3.5 глави 10 якого якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним способом (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Згідно з підпунктами 3.11.3, 3.11.6 пункту 3.11 глави 3 Положення про порядок вчинення нотаріальних дій в дипломатичних представництвах та консульських установах України, затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України, Міністерства закордонних справ України від 27 грудня 2004 року № 142/5/310, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2004 року за № 1649/10248, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати консулу заяву про прийняття спадщини. Письмова заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто консулу. Справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається консулом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю пропонується надіслати заяву, оформлену належним способом, або прибути особисто до консула. У постанові від 13 квітня 2023 року у справі № 607/13549/21 (провадження № 61-562св23) Верховний Суд зазначив, що в екстрених випадках, коли існує ризик пропущення строку для прийняття спадщини, спадкоємець має право направити нотаріусу за місцем відкриття спадщини електронне повідомлення (аналог телеграми), в якому зазначити про прийняття спадщини, що узгоджується з пунктом 2.1 глави 10 Порядку № 296/5. Відтак, законодавство України передбачає альтернативні варіанти процедури прийняття спадщини, що спрощує процес реалізації прав спадкоємців. Отже, позивач не була позбавлена можливості звернутися із відповідною заявою про прийняття спадщини до посольства України в іноземній країні, яке виконує консульські функції, або подати заяву про прийняття спадщини безпосередньо до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини через засоби поштового чи електронного зв`язку в установлені законом України строки. Доказів, які б свідчили про наявність перешкод для подання такої заяви, позивач до суду не подала. Таким чином, проаналізувавши докази, надані сторонами, суд вважає безпідставною вимогу позивача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини з причин перебування позивача в США, погіршенням стану її здоров`я та тривалої реабілітації. А безпідставне надання додаткового строку для прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елемента верховенства права та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину. Зважаючи на відсутність у позивача поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі відмови в позові - на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed