Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики. 30.10.2023 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження. 15 лютого 2024 року зустрічний позов було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом. Позивач за первісним позовом звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 травня 2021р. між ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 274917200. Вказав, що 28.11.2018 року між ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТзОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу №28/1118-01 відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Вказав, що відповідно до Реєстру боржників №142 від 13.07.2021 до Договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТзОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТзОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 274917200. Зазначив, що 20.10.2022 між ТзОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТзОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого ТзОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТзОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТзОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до боржників вказаними у Реєстрах прав вимоги. Вказав, що відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 до Договору факторингу № 20102022 ТзОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 78254.00 грн. Відповідач не виконав своє зобов`язання. Просив стягнути з відповідача суму заборгованості за Кредитним договором № 274917200 в розмірі 78 254,00 грн., судові витрати. Відповідач за первісним позовом подав відзив на первісний позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Свій відзив мотивував наступним. Із позовними вимогами відповідач не погоджується повністю, оскільки подана інформація у позовній заяві не відповідає дійсності. Щодо наданого із сторони позивача Договору № 274917200 від 10 травня 2021 року укладеного між відповідачем [PERSON] та ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» на підставі якого стягується заборгованість, про наявність такого відповідач заперечує у повному розмірі, оскільки такого договору не підписувала, бажання отримувати кредит від даної компанії не виявляла, коштів згідно нього особисто не отримувала та такими коштами не розпоряджалась. Про наявність такого договору про надання коштів на суму 22000 грн. із сплатою процентів за користування у 56254 грн. стало відомо із позовної заяви. Звернула увагу, що в копії даного Договору, який надається позивачем відсутній підпис відповідача, як письмовий, так і електронний. Крім цього, позивачем не підтверджено факт виконання умов кредитного договору кредитором, а саме не підтверджено факт надання грошових коштів Позичальнику. Позивачем не підтверджено факт невиконання умов кредитного договору Позичальником. У позовній заяві відсутній детальний розрахунок заборгованості, з якого було б зрозуміло виходячи з яких обставин формувалися суми грошових коштів, які просить стягнути Позивач. Щодо підтвердження права вимоги позивачем, проти такого відповідач [PERSON] заперечує з наступних підстав. Вказала, що якщо б такий Договір №274917200 від 10.05.2021 року у дійсності був укладений із відповідачем, відповідно з момент відступлення прав вимоги, із сторони первісного кредитора ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» або із сторони позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», як нового кредитора договору зобов`язані були повідомити про зміну реквізитів сторін та заміну самого кредитодавця. Протягом періоду з 10 травня 2021 року по даний час жодних повідомлень ні із сторони первісного кредитора, ні із сторони позивача ТзОВ «ФК «ЄАПБ», жодних повідомлень, які б стосувались даного договору не направлялись. Із сторони представника позивача не надано жодних доказів, що підтверджують волевиявлення відповідача щодо підписання і самого підписання відповідного договору, на підставі якого висувається вимога стягнення, про надання відповідачу грошових коштів у безготівковій формі, шляхом зарахування їх на рахунок відповідача. Щодо достовірності надання послуг «ідентифікатора електронного підпису», який є засобом електронного підпису, щодо надання згоди на укладання договору, який відбувається за допомогою смс-повідомлення, а саме щодо надіслання смс-повідомлення на вказаний номер телефону відповідача, слід зазначити, що із сторони позивача не надано доказів, що належним чином підтверджують, надання із сторони відповідної компанії «надавачів ідентифікаторів електронного підпису» таких послуг щодо підписання договору. Повідомила суд, що 27.09.2021 року Начальнику Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області майору поліції п. Лихачу Павлу Романовичу була подана Заява про злочин передбачений ст. 190 КК України «шахрайство», вчинений щодо відповідача у зв`язку із незаконним оформленням кредитів на її ім`я. Представник позивача за первісним позовом подав відповідь на відзив, в якій вказав наступне. Відповідачем було укладено наступний Догом кредитної лінії №274917200 від 10.05.2021 року з ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога». У відповідності до умов договору, його підписання здійснювалось електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний Позичальником при укладанні договору. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кошти, строки та умови користування ними, у договорі передбачено умови та строки нарахування відсотків, що свідчить про ознайомлення Позичальника зі всіма істотними умовами договору та про наявність волі Відповідача для укладення кредитного договору в електронній формі, на погоджених умовах, шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання Одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу Відповідачем на веб-сайт за допомогою Логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Відповідачем та Первісними Кредитором не було б укладено. У відповідності до умов укладеного договору, кошти надаються Позичальнику в безготівковій формі на банківську картку вказану власноруч Позичальником при укладанні кредитного договору. Заповнюючи форму на сайті товариства, при укладенні Договору про надання фінансового кредиту №274917200 від 10.05.2021 року, Відповідачем власноруч було зазначені реквізити платіжної банківської картки, на яку і було перераховано кошти. Відповідно до відзиву на позовну заяву [PERSON] повідомляє, що картковий рахунок № [NUMBER] належить саме Відповідачу, а й відповідно визнає факт отримання кредитних коштів від ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» на картковий рахунок № [NUMBER] . Відповідач за первісним позовом подав зустрічну позовну заяву про визнання кредитного договору недійсним, яким мотивував наступним. [PERSON] жодного кредиту у період з 2021 року по даний час не мала наміру брати коштів та укладати договори кредиту для отримання коштів у будь-якій фінансовій компанії, та ніколи особисто не підписувала жодних договорів кредиту та таких кредитів не брала, оскільки в таких коштів не потребувала, мала достатній із чоловіком дохід, для необхідного і достатнього фінансового забезпечення. У серпні місяці 2021 року на номер її чоловіка почали надходити телефонні дзвінки із погрозами з фінансових компаній, що його дружина оформила онлайн-кредит, отримала кошти і не повертає їх та не виконує умов договору. Відповідно з цього часу [PERSON] стало відомо, що шахрайським методом заволодівши її особистими даними, на її ім`я невідомі особи могли оформити кредити. [PERSON] є власником банківського рахунку № [NUMBER] відкритого в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», до якого була прикріплена платіжна картка для виплат за № [NUMBER] . З березня 2021 року не користувалася вищевказаним рахунком, банківських операцій ніяких не проводила. Коли дізналась про використання її особистих даних і про те, що доступ до її картки має третя особа, така картка була знищена Банком. 27.09.2021 року Начальнику Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області майору поліції п. Лихачу Павлу Романовичу була подана Заява про злочин, передбачений ст. 190 КК України «шахрайство». Дані про те, від кого надходили кошти (назва компанії чи ім`я фізичної особи) відсутні у банку, оскільки такі відомості були приховані самим же платником, і на чиє ім`я були перераховані кошти також відсутні. Достовірно, від яких саме фінансових компаній могли надходити кошти на її особистий рахунок Банк не може повідомити та їй особисто не відомо, і чи надходили кошти саме від компанії ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» у відділені банку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підтвердити не можуть. Вказав, що позивач за первісним позовом не довів обставини, на які посилається у позові. Надані копії кредитного договору не підтверджують волевиявлення [PERSON] щодо наміру на отримання кредиту у вказаній фінансовій установі ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» у вказаній сумі та належне укладання даного договору, що підтверджується особистим її підписом. Звернула увагу, що в копії даного Договору який надається позивачем відсутній підпис [PERSON] , як письмовий, так і електронний. Ненадання документів, які підтверджують повноваження щодо надання послуг електронного підпису, ставить під сумнів достовірність підписання Договору електронним підписом, дані якого відсутні у долученій позивачем копії договору. Зазначила, що [PERSON] не володіє інформацією, що таке одноразовий ідентифікатор, жодних підтверджень про укладення договору, як і тексту договору, відповідачка від позивача не отримала, про умови нібито укладеного кредитного договору їй нічого не відомо в період з травня 2021 року по дату отримання первісного позову. Доказів про ідентифікацію саме особи [PERSON] в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) із сторони позивача за первісним позовом не було надано в суд. Із сторони представника позивача не надано жодних доказів, що підтверджують волевиявлення відповідача щодо підписання і самого підписання відповідного договору, на підставі якого висувається вимога стягнення, про надання відповідачу грошових коштів у безготівковій формі, шляхом зарахування їх на рахунок відповідача, і таким чином, породжуються договірні відносини, із зобов`язанням повернення коштів у встановлений строк, а із сторони позивача виникає право вимоги про стягнення таких коштів із відповідача, у копії долученого кредитного договору на його 2 сторінці «Паспорт споживчого кредиту «СМАРТ» відсутні всі реквізити споживача, а саме: Особисті дані споживача, номер рахунку на який необхідно здійснити переказ коштів, не вказано комбінація цифр, на підставі яких здійснювалось підписання в електронному вигляді даних правил та в самому договорі також вказано недостовірний номер телефону, яким ніколи не користувалась [PERSON] та не вказано ідентифікатор підпису (комбінація цифр), згідно якого проводилось підписання даного договору. Вказала, що підписаний примірник договору з додатками до нього невідкладно передається споживачу, інший примірник договору належить мікрофінансовій організації. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця, однак позивачем не надано таких доказів. Просила визнати кредитний договір № 274917200 від 10.05.2021 року між ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] недійсним; стягнути із ТзОВ «Фінансова Компанія «Європейська Агенція Повернення Боргів» на користь [PERSON] судові витрати в розмірі сплаченого судового збору в розмірі 1211,20 грн. та на професійну правничу допомогу у розмірі, які будуть понесені під час розгляду справи. Позивач за первісним позовом у судове засідання не прибув, однак представник позивача клопотав слухати справу без участі представника позивача по наявних у справі документах. Представник відповідача за первісним позовом в судовому засіданні заперечив проти задоволення первісного позову з підстав, викладених у відзиві на первісний позов, та підтримав зустрічні позовні вимоги з підстав, викладених у зустрічній позовній заяві. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, заслухавши думку представника відповідача за первісним позовом, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статей 11, 13, 14 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Цивільні права і обов`язки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, як це передбачено ст. 629 Цивільного кодексу України. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені\~законом\~як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що 10 травня 2021 року між ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 274917200. Договір позики підписано електронним підписом позичальника. Товариство надало відповідачу фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку на умовах, визначених цим договором, що підтверджується копією цього договору, додатків до нього, а також копією додаткової угоди до цього договору. У даному договорі сторонами також обумовлено про сплату відповідачем відсотків за користування кредитними коштами. Твердження представника відповідача за первісним позовом про те, що позивачем за первісним позовом не вказано ідентифікатор підпису (комбінація цифр), згідно якого проводилось підписання даного договору, спростовується копією договору та додатків до нього, зокрема графіком розрахунків, де вказано одноразовий ідентифікатор, за допомогою якого відповідачем було підписано договір, а також час його відправлення та введення позичальником. Відповідно до платіжних доручень від 10.05.2021 року відповідачу згідно договору № 274917200 від 10.05.2021 року ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» було зараховано на платіжну картку № [NUMBER] у безготівковій формі 22000,00 грн. З випискиз рахунку [PERSON] у АТ КБ «Приватбанк» за період 10.05.2021 року 11.05.2021 року вбачається, що 10.05.2021 року на картку № [NUMBER] серед інших було два зарахування переказів на суми 17000,00 грн. та 5000,00 грн. Зазначеними доказами спростовується твердження представника відповідача за первісним позовом про те, що позивачем не підтверджено факт виконання умов кредитного договору кредитором, а саме не підтверджено факт надання грошових коштів позичальнику. Окрім цього, суд звертає увагу на те, що відповідач не заперечує факту отримання кредитних коштів. 28.11.2018 року між ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01 відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до витягу з Реєстру боржників №142 від 13.07.2021 до Договору факторингу №28/1118-01, укладеного між ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТзОВ «Таліон Плюс» до ТзОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 274917200, що підтверджується копією даного договору, копією додаткової угоди до даного договору та витягом з реєстру боржників до нього. 20.10.2022 року між ТзОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого ТзОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТзОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТзОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТзОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників вказаними у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 до Договору факторингу № 20102022 ТзОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 78254.00 грн., що підтверджується копією цих договору та Реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 року. Таким чином твердження представника відповідача за первісним позовом про те, що відступлення права вимоги за спірним кредитним договором відбулося поза межами строку дії договору факторингу спростовується копією договору факторингу №28/1118-01, копією додаткової угоди до даного договору, відповідно до якої строк дії договору було продовжено, та витягом з реєстру боржників до нього, а також копією договору факторингу № 20102022 та Реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 року до нього. Відповідно до розрахунків заборгованості за вказаним договором у відповідача перед позивачем наявна заборгованість в розмірі 78 254,00 грн., з яких: - 22000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 56254,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. З Витягу з договору про надання правової допомоги № 18351 від 15.11.2023 року вбачається, що відповідач уклала договір про надання правової допомоги по даній справі з адвокатом Кушпета І.В. З копії Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженні № 12021142380000280 від 29.09.2021 року вбачається, що до поліції надійшла заява [PERSON] , яка просить притягнути до кримінальної відповідальності свою дочку, яка заволоділа її банківською карткою та взяла кредит на ім`я останньої на суму 36902,00 грн. З листа АТ КБ «Приватбанк» від 15.05.2024 р. № 20.1.00.0/7-240508/38932 вбачається, що на ім`я [PERSON] РНОКПП [NUMBER] емітовано картку № [NUMBER] (ІВАN [NUMBER] ). Номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № [NUMBER] в період 10.05.2021р. по 11.05.2021р. та який знаходиться в анкетних даних [PERSON] : [NUMBER] . Телефонний номер [NUMBER] не належить клієнту як фінансовий номер. Суду не надано достатніх належних та допустимих доказів того, що кредит було оформлено на ім`я [PERSON] «шахрайським методом» чи того, що «доступ до її картки має третя особа», як про це стверджує її представник, так само як і не надано інформації щодо результатів розслідування кримінального провадження № 12021142380000280 від 29.09.2021 року. Таким чином судом встановлено, що позикодавцем за описаним вище кредитним договором свої зобов`язання за таким виконано в повному обсязі. Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за позикою, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Судом не встановлено підстав для визнання кредитного договору № 274917200 від 10.05.2021 року між ТзОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] недійсним. Окрім цього, враховуючи те, що позивач за зустрічним позовом просив визнати кредитний договір недійсним з тієї підстави, що за її словами такого вона не укладала, суд звертає увагу на те, що у постанові від 16.06.2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) Велика Палата Верховного Суду зробила висновки, що правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний судом недійсним. Такий спосіб захисту як визнання правочину неукладеним не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. У випадку оспорювання самого факту укладення правочину такий факт може бути спростований не шляхом подання самостійного позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним, шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення. Такі висновки підтримані Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 26.10.2022 року у справі № 227/3760/19-ц (провадження № 14-79цс21), яка не встановила підстав для відступу від зазначених висновків. За таких обставин, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором потрібно задоволити повністю, в задоволенні зустрічного позову [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" про визнання кредитного договору недійсним потрібно відмовити повністю. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому із [PERSON] в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2684 грн. 00 коп.

Outcome: approved