Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-11 00:00:00

У квітні 2024 року позивач через свого предстанвика, адвоката Тимчук І.О., звернулась до суду з вище вказаним позовом в обгрунтування якого посилалась на те, що вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці від 15.08.2023 року [PERSON] було визнанно винним у вчиненні злочину передбачеого ч. 4 ст. 184 КК України та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Внаслідок злочинних дій відповідача їй було завдано шкоду та вироком суду встановлено, що саме [PERSON] 12.02.2023 року близько 14 год. 10 хв., перебуваючи біля ТЦ «Депот», що по вул.Головній, 265 в м. Чернівці, діючи в умовах воєнного стану, шляхом сканування центрального замка, проник до належного їй автомобіля марки «Фольцваген Т6» д.н.з. [NUMBER] , де з гаманця викрав гроші в сумі 5000 доларів США , що згідно курсу НБУ станом на 12.02.2023 року становить 182 800 гривень. На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в сумі 182800 грн., а також судові витрати. В судове засідання позивач не зявилась, в її інтересах діяла представник, яка звернулась до суду з клопотанням про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення у справі. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. З доданих до позовної заяви документів вбачається, що відповідач [PERSON] , [INFO] , вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці від 15.08.2023 року був засуджений до покарання у вигляді 5-ти років позбавлення волі за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та згідно листа ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» №05-3154 від 17.05.2024 року на час розгляду справи судом останній утримується під вартою у вказаному СІЗО. Враховуючи вище наведене, у відповідності до вимог ст.ст. 128, 190, 272 ЦПК України, судом направлено [PERSON] копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви з додатками та витяг про процесуальні права та обов`язки. Окрім \~ того,\~у \~відповідності до\~вимог \~ч.\~1\~ст.\~212\~ ЦПК\~України,\~ судом\~розяснено \~ відповіадчу\~його право звернутись до суду з клопотанням про участь в судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції з приміщення ДУ «Рівненський слідчий ізолятор», та що таке клопотання має бути подане завчано, зокрема не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Натомість, [PERSON] з відповідним клопотанням до суду не звертався. Отже, справа слухалась у відсутності відповідача, який вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Про участь в судовому засіданні в режимі ВКЗ відповідач не клопотав, у встановлені строки відзиву до суду не направив. Крім того, зі змістом процесуальних рішень у даній справі сторони могли знайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою http://reyestr.court.gov.ua/ , а також інформація щодо даної справи розміщується на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за наступною веб-адресою сторінки: http://ptr.cv.court.gov.ua/sud2408/, де в розділі «Громадянам» містяться відомості щодо стадії розгляду та дати призначення судових засідань у даній справі, про що також сторонам було повідомлено в ухвалі про відкриття провадження по справі. Згідно ст.\~280\~ЦПК України,\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов:\~ відповідач\~належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання;\~ відповідач\~не з`явився\~в судове\~засідання без\~поважних причин\~або без\~повідомлення причин;\~ відповідач\~не подав\~відзив;\~ позивач\~не заперечує\~проти такого\~вирішення справи.\~ У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Оскільки відповідач, вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, а представник позивача не заперечувала проти розгляду даної цивільної справи за відсутності відповідача, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного\~судочинства є\~справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ\~з метою\~ефективного захисту\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних\~осіб,\~прав та\~інтересів юридичних\~осіб,\~інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог\~ ст.\~89\~ЦПК України,\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів.\~ Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності.\~ Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встанволено, що вироком Першотранвевого районного суду м.Чернівці від 15.08.2023 роу [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4\~ст.185 КК України\~і за його вчинення призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, вирішено питання про початок строку відбуття покарання, долю речових доказів, судові витрати (а/с 4). Вказаним вироком окрім іншого було встанволено, що 12.02.2023 року близько 14 год. 10 хв. [PERSON] , перебуваючи біля ТЦ «Депот», що по вул.Головній, 265 в м. Чернівці, діючи в умовах воєнного стану, який був введений із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на підставі\~Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого\~Законом України №2102-IX від24 лютого 2022\~року та діє по даний час, з корисливих мотивів, маючи на меті таємне викрадення чужого майна та незаконне збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто вважаючи, що діє непомітно, діючи умисно, протиправно, повторно, шляхом сканування центрального замка, проник до автомобіля «Фольцваген Т6» д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , де з гаманця викрав гроші в сумі 5000 доларів США , що згідно курсу НБУ станом на 12.02.2023 становить 182 800 гривень. Згідно ч.7\~ст.128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Зі змісту вказаного вироку вбачається, що потерпіла [PERSON] в рамках кримінального провадження з цивільним позовом не зверталась. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно з ч.1\~ст.1166 ЦК України\~майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом вказаних норм зобов`язання з відшкодування шкоди - це такі цивільно-правові зобов`язання, в яких потерпіла сторона (кредитор) має право вимагати від боржника (заподіювача шкоди) повного відшкодування протиправно завданої шкоди шляхом надання відповідного майна в натурі або відшкодування збитків. Крім того, з огляду на положення ст. 509 та з урахуванням приписів статей\~11, 22, 599, 1166 - 1168 ЦК України\~факт завдання особі шкоди, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник) (правова позиція Верховного Суду України №6-954цс16 від 26 жовтня 2016 року). З урахуванням обставин, встановлених вироком Першотранвевого \~районного суду\~м.Чернівці\~від 15.08.2023\~року,\~суд вважає\~доведеним факт\~завдання потерпілій\~ шкоди\~ внаслідок\~ вчиненого\~ відповідачем\~відносно неї\~кримінального \~правопорушення та\~ розмір\~ матеріальної\~шкоди в\~ сумі\~182800\~грн.\~ підтверджується встановленими вказаним вироком обставинами (а/с 4). Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню завдана внаслідок вчинення кримінального правопорушення матеріальна шкода в розмірі 182800 грн. Оскільки позивач при зверненні до суду з даним позовом підлягала звільненню від сплати судового збору, а матеріали справи не містять доказів наявності підстав для звільення відповідача від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», в даному випадку з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1828 грн. згідно вимог ст. 141 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2-6 ст. 137 ЦПК України, \~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.\~Для визначення\~розміру витрат\~на правничу\~допомогу з\~метою розподілу\~судових витрат\~учасник справи\~подає детальний\~опис робіт\~(наданих\~послуг),\~виконаних адвокатом,\~та здійснених\~ним витрат,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги.\~ Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4)\~ціною позову\~та (або)\~значенням справи\~для сторони,\~в тому\~числі впливом\~вирішення справи\~на репутацію\~сторони або\~публічним інтересом\~до справи. У\~разі недотримання\~вимог частини\~четвертої цієї\~статті суд\~може,\~за клопотанням\~іншої сторони,\~зменшити розмір\~витрат на\~правничу допомогу,\~які підлягають\~розподілу між\~сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. ЄСПЛ у рішенні від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим, а у рішенні від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» звернув увагу на те, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Дослідивши матеріали справи в сукупності із наданими представником позивача доказами, а саме: договором про надання правничої допомоги від 20.03.2024 року, додатковою угодою №1 від 20.03.2024 року до вказаного договору, актом прийняття-передачі наданих послуг згідно додаткової угоди, суд приходить до висновку, що розмір витрат позивача на правову допомогу у зв`язку із судовим розглядом даного спору становить 15000 грн., що є співмірним з складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також ціною позову та складністю справи. При цьому, суд також приймає до уваги правовий висновок Верхового суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 відповідно до якого у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки мас бути сплачено. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved