Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~У червні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» (далі ДП «ВК «Краснолиманська») про стягнення заборгованості по заробітній платі. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебував у трудових відносинах з відповідачем з 02.11.2015 по 02.03.2023, 02.03.2023 переведений в ТОВ «Краснолиманське». \~ \~ \~ \~З моменту переведення й до пред`явлення позову з ним не був проведений розрахунок по заробітній платі. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі за період з 01.01.2019 по 02.03.2023 (а.с.1-2). Ухвалою судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 26 червня 2024 року відкрито провадження у справі за даним позовом; розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначено строк для подання відповідачем відзиву на позов п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (а.с.16). \~ \~ \~ \~У встановлений судом строк через систему «Електронний суд» відповідач надав відзив, в якому позовні вимоги щодо стягнення на користь позивача заборгованості із заробітної плати визнав частково, а саме, за період січень 2020 року квітень 2020 року, червень 2021 року серпень 2021 року, в розмірі 56\~256,61 грн після утримання обов`язкових податків та зборів, що підтверджується довідкою № 01/11-123/6 від 19.06.2024, наданою на виконання ухвали суду про витребування доказів. \~ \~ \~ \~Відповідач зазначив, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх вимог щодо періоду стягнення на його користь заборгованості по заробітній платі. Інформація стосовно наведеного позивачем в позові періоду заборгованості із заробітної плати - з 01.01.2019 по 02.03.2023 не відповідає дійсності, викликає обґрунтований сумнів у законності дій та вимог, створює уяву про бажання позивача вирішити свої фінансові питання за рахунок відповідача без належних на те підстав. \~ \~ \~ \~На думку відповідача, позивач вводить суд в оману, надаючи недостовірні відомості стосовно стягнення на його користь заборгованості по заробітній платі за період, що не відповідає дійсності та фактичним періодам. \~ \~ \~ \~Зауважує, що вимоги позивача про стягнення заборгованості з оплати праці підлягають частковому задоволенню у розмірі, зазначеному ним у відзиві на позов, а саме у фактичному розмірі 56\~256,61 грн (а.с.19-22). Проаналізувавши позовні вимоги і заперечення проти позову, викладені у відзиві на позовну заяву, оцінивши письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наданих сторонами письмових доказів, суд доходить наступних висновків. Позивач перебував у трудових відносинах з ДП «ВК «Краснолиманська» з 02.11.2015 по 02.03.2023 (а.с.6-7). Конституцією України гарантується право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Згідно зі ст.94 КЗпП України, ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Відповідно до ст.115 КЗпП України, ст.24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується до початку відпустки, якщо інше не передбачено трудовим або колективним договором. Частина 1 ст.47 КЗпП України зобов`язує роботодавця у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Згідно з ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму (ч.2 ст.116 ЦПК України). Згідно з довідкою ДП «ВК «Краснолиманська» № 01/11-123/6 від 19.06.2024 ДП «ВК «Краснолиманська» має перед [PERSON] заборгованість з виплати заробітної плати за січень квітень 2020 року, червень серпень 2021 року в сумі 56\~256,61 грн. Сума заборгованості з виплати заробітної плати вказана після утримання обов`язкових податків та зборів (а.с.25). За таких обставин суд доходить висновку, що право позивача на отримання заробітної плати було порушено відповідачем і підлягає захисту судом шляхом стягнення заборгованості із заробітної плати за період з січня по квітень 2020 року, з червня по серпень 2021 року в сумі 56\~256,61 грн. У відповідності до п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду про присудження працівникові виплати заробітної плати підлягає негайному виконанню в межах заробітної плати за один місяць - квітень 2020 року в сумі 15\~088,83 грн. Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України у зв`язку з тим, що позивач відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в розмірі задоволених позовних вимог в сумі 968,96 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст.47, 94, 115, 116 КЗпП України, ст.ст.1, 24 Закону України «Про оплату праці»,

Outcome: partial