Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-23 00:00:00

у жовтні 2023 року заявниця [PERSON] звернулась до Татарбунарського районного суду Одеської області з заявою, в якій просить: встановити факт постійного проживання [PERSON] , яка народилася [INFO] , разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме [INFO] . Заяву обґрунтувала тим, що [INFO] померла мати заявниці [PERSON] . Після смерті матері залишилася земельна ділянка площею 4,29 га, розташована та території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області. На момент смерті мати заявниці була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . З 2011 року заявниця забрала матір проживати до себе за адресою: [ADDRESS] . Після смерті матері заявниця звернулась до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Монастирліу О.П. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але їй було відмовлено з причини пропуску шести місячного строку для прийняття спадщини та ненадання доказів сумісного проживання із спадкодавцем на час відкриття. Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 10 жовтня 2023 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, витребувано у приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Монастирліу О.П. копію спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Розпорядженням в.о. голови Татарбунарського районного суду Одеської області Дем`янової О.А. від 14 грудня 2023 року цивільну справу передано на розгляд до Саратського районного суду Одеської області, у зв`язку з неможливістю проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та утворення нового складу суду. Після надходження та реєстрації справи згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючою суддею у справі визначено суддю Саратського районного суду Одеської області Бучацьку А.І. Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 13 лютого 2024 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено судовий розгляд (а.с. 52). Ухвалою суду від 27 березня 2024 року до участі у справі як заінтересовану особу залучено [PERSON] , який є племінником заявниці та спадкоємцем за заповітом. Під час розгляду справи заявниця [PERSON] та її представник адвокат Дукін С.В. заяву підтримали та просили її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у суді не заперечував проти задоволення заяви [PERSON] , яка є рідною сестрою його батька, а спадкодавець [PERSON] - його бабою. Коли [PERSON] вже не могла себе обходити, дочка забрала її до себе додому, доглядала за нею та вони постійно проживали разом до дня смерті. За життя [PERSON] залишила заповіт, яким належний їй житловий будинок по [ADDRESS] заповіла йому. Він звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак свідоцтво про право на спадщину не отримував. Не заперечує, щоб земельну ділянку баби успадкувала заявниця [PERSON] . Представник заінтересованої особи Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення заяви. Вислухавши заявницю [PERSON] та її представника Дукіна С.В. , заінтересовану особу [PERSON] , допитавши свідків, дослідивши та оцінивши докази, суд дійшов висновку про задоволення заяви. Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частини 1 та пункт 5 частини 2 ст. 293 КПК України встановлюють, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з частиною 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.1216, 1215 ЦПК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1, 2 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). За положеннями ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частинами 1, 2 ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно із частиною 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно до ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. У статті 3 цього ж Закону визначено, що місце проживання це, зокрема, житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає. В пунктах 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Як встановлено з копії паспорту № [NUMBER] , виданого 27.01.2023 року органом 5146, заявниця [PERSON] , народилась [INFO] в с. Дмитрівка, Татарбунарського району Одеської області (а.с. 6). Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та копії свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] , заявниця [PERSON] народилась [INFO] в с. Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області. Її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8-9). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 17 січня 2000 року Татарбунарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.11). 26 липня 2016 року [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належний їй житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , заповіла [PERSON] , [INFO] . Заповіт складено і підписано зі слів [PERSON] і зачитаний вголос свідками [PERSON] та [PERSON] .. Заповіт посвідчений секретарем Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області за реєстровим номером 50 (а.с. 36). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08 листопада 2022 року Татарбунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.10). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , та земельна ділянка площею 4,29 га, розташована на території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, що належала їй на підставі державного акту серії ІV-ОД № 031423 (а.с.16-17). Згідно з довідкою Татарбунарської міської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 29.09.2023 року за № 260 заявниця [PERSON] проживає в [ADDRESS] , та її мати [PERSON] , 1932 року народження, яка померла [INFO] , дійсно проживала разом з нею за однією адресою з 1987 року (а.с.13). Довідка Управління соціального захисту населення Білгород-Дністровської районної військової адміністрації від 03.10.2023 року за № 01/476-903 підтверджує, що [PERSON] згідно з базою даних перебувала на обліку в Управлінні соціального захисту населення Татарбунарської районної державної адміністрації та отримувала компенсацію за надання соціальних послуг громадянці похилого віку [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). 01 травня 2023 року за заявою [PERSON] , який є спадкоємцем за заповітом відкрито спадкову справу щодо майна [PERSON] , померлої [INFO] . Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Зазначене підтверджується копією спадкової справи (а.с. 28-37). Листом від 28 вересня 2023 року за №47/01-16 приватний нотаріус Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області заяву [PERSON] відмовив заявниці у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.15). Свідок [PERSON] пояснила, що заявниця її сусідкою з 1975 року. Знала матір заявниці [PERSON] , яка тривалий час хворіла та до своєї смерті постійно проживала разом із заявницею за адресою: [ADDRESS] . Згідно з показаннями свідка [PERSON] , вона з народження постійно проживає в с. Дельжилер Білгород-Дністровського району, добре знає заявницю та знала її батьків. Їй відомо, що мати заявниці [PERSON] до дня своєї смерті постійно проживала разом із заявницею за місцем проживання останньої. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] постійно проживала разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме [INFO] . Встановлення цього факту необхідно для реалізації заявницею майнових прав, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved