Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

[PERSON] , від імені якої діє адвокат Верхуша Я. О. звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] , у якому просить суд ухвалити рішення, яким: 1.скасувати реєстрацію праву власності на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.11.2007 по справі № 2-3669/07 на частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване за [PERSON] в реєстровій книзі за № 43П-44, номер запису 44; 2.визначити, що частки [PERSON] , померлої [INFO] та [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру загальною площею 44,6 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] становить по 1/5 частини за кожним; 3.визнати за [PERSON] право власності на 2/5 частки квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] та [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що батьками позивача по справі є [PERSON] та [PERSON] . 11.03.1989 позивач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». На праві приватної спільної сумісної власності належала позивачу та членам її сім`ї [PERSON] (батько позивача), [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] квартира [ADDRESS] ). [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого з заявою про прийняття спадщини звернулась дружина померлого [PERSON] , однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із не визначенням часток. [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про виділення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на спадкове майно. За життя [PERSON] отримала рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.11.2007 року у справі №2-3669/07, яке набрало законної сили 16.11.2007 року. 17.01.2008 року на підставі вказаного рішення в Електронному реєстрів прав на нерухоме майно та було зареєстровано право приватної спільної часткової власності за [PERSON] 1/5 частка, [PERSON] 1/5 частка, [PERSON] та [PERSON] 1/5 частки. [INFO] померла [PERSON] (мати позивача). Після смерті матері [PERSON] відкрилась спадщина на частку нерухомого майно, а саме на частину вказаної квартири загальною площею 44,6 кв.м. Позивач є єдиною спадкоємицею за законом першої черги після смерті батьків. Інші співвласники спірної квартири, а саме [PERSON] , який є чоловіком позивачки, та [PERSON] (дочка позивача) не є спадкоємцями першої черги після смерті моїх батьків, а тому відноситься до четвертої черги спадкування за умови спільного проживання зі спадкодавцями та за умови відмови від спадщини позивача. Позивачка [PERSON] після смерті матері звернулась із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/5 частки квартири , яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та на гараж, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , гараж № [NUMBER] до нотаріальної контори, однак отримала відмову у видачі свідоцтва. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.12.2022 року право власності на частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] в реєстровій книзі КП «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» ДОР: 43П-44, номер запису 44 на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 05.11.2007 року справа №2-3669/07. При цьому, інформації про дане рішення відсутня у Єдиному державному реєстрі судових рішення, а згідно відповіді наданої судом від 30.11.2022 року рішення по вказаній справі не виносилось взагалі, у зв`язку із чим питання належності цього майна попередньому власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватись у судовому порядку. Позивачу [PERSON] не було відомо на момент отримання рішення суду до отримання відмови нотаріуса про те, що видане у суді рішення суду є недійсним. У зв`язку із чим позивач [PERSON] звернулась до Відділення поліції №4 КРУП у ГУНП у Дніпропетровській області з приводу підробки невстановленими особами рішення суду, що підтверджується. Таким чином, так і не були визначені частки у праві спільної сумісної власності нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] . В силу діючої правової презумції рівності часток в праві спільної сумісної власності, частки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS] загальною площею 44,6 кв.м. відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] є рівними та становлять по 1/5 частині за кожним. За життя заповітів від імені [PERSON] та [PERSON] не складалось та не посвідчувалось. Мати позивача [PERSON] зверталась за отриманням свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка, однак їй було відмовлено у зв`язку із не виділенням частко у спірній квартирі, у зв`язку із чим зверталась до суду. Однак, фактично судом не було винесено вказане рішення, що свідчить про те, що не було оформлено спадщину після смерті чоловіка [PERSON] на 1/5 частку в порядку спадкування за законом Спадкодавець [PERSON] була за життя власником 1/5 частини квартири, яка належала їй за життя та власником 1/5 в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] .. Оскільки за життя [PERSON] не оформила належним своїх спадкових справ, хоча і не знала про це внаслідок видання судом незаконного рішення, то позивач позбавлена фактично отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі після смерті матері на загальних підставах, тому успадкування нерухомого майна має здійснюватися виключно в судовому порядку. У зв`язку з викладеним представник позивача адвокат Верхуша Я. О. звернувся до суду з даним позовом з метою захисту спадкових прав позивача [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] не з`явилась у судове засідання, у поданій до суду заяві позовні вимоги [PERSON] визнала, справу просила розглядати за її відсутності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не з`явився. У поданих до суду письмових поясненнях зазначив, що він є чоловіком позивача, не заперечив проти задоволення позовних вимог, просив суд розглядати справу за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою від 04 березня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, витребувано у державного нотаріуса Софіївської державної нотаріальної контори (Дніпропетровська область, Криворізький район, смт. Софіївка, вул. Карпенка, 5/1) інформацію щодо кола осіб, які звернулися із заявою про прийняття спадщини чи відмову від неї після смерті [PERSON] , померлої [INFO] та надати суду копію матеріалів спадкової справи; витребувано у Криворізької філії державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області (Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Льотчиків, 36А) інформацію щодо кола осіб, які зверталися із заявою про прийняття чи відмову від спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] та надати суду копію матеріалів спадкової справи (а. с. 55). Ухвалою від 02 липня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а. с. 190). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Батьками позивача по справі [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с. 36). Позивач [PERSON] 11 березня 1989 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується Свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а. с. 37). На праві приватної спільної сумісної власності належала позивачу [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] (батько позивача), [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] квартира [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] , виданого 04 листопада 1993 року Управлінням житлово-комунального господарства та технічним паспортом на квартиру. Право власності зареєстровано в Криворізькому бюро технічної інвентаризації за №43П-441 (а. с. 35, 32 - 34). [INFO] помер батько позивача [PERSON] (а. с. 38 копія свідоцтва про смерть). Після смерті [PERSON] , як вказує представник позивача у позовній заяві з заявою про прийняття спадщини звернулась дружина померлого [PERSON] , однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із не визначенням часток у спадковому майні. [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про виділення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на спадкове майно. За життя [PERSON] отримала рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.11.2007 року у справі №2-3669/07, яке набрало законної сили 16.11.2007 року та копія якого мається в матеріалах даної справи (44 - 45). 17.01.2008 року на підставі вказаного рішення було зареєстровано право приватної спільної часткової власності на вказане нерухоме майно за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , розмір часток кожного із співвласника становить 1/5 частку, що підтверджується відповідним витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17401474 від 17.01.2008 (а. с. 41, 42). [INFO] померла мати позивача [PERSON] (а. с. 40 копія свідоцтва про смерть). Після смерті матері відкрилась спадщина на частку нерухомого майно, а саме на частину вказаної квартири загальною площею 44,6 кв.м. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є єдиною спадкоємицею за законом першої черги після смерті батьків, що вбачається з досліджених судом копій спадкових справ, витребуваних ухвалою від 04 березня 2024 року. [PERSON] після смерті матері звернулась із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/5 частки квартири , яка знаходиться за адресою: : [ADDRESS] та на гараж, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , гараж № [NUMBER] до нотаріальної контори, однак отримала відмову у видачі свідоцтва. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.12.2022 року право власності на частку квартири , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] в реєстровій книзі КП «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» ДОР : 43П-44, номер запису 44 на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 05.11.2007 року справа №2-3669/07. При цьому, інформації про дане рішення відсутня у Єдиному державному реєстрі судових рішення, а згідно відповіді наданої судом від 30.11.2022 року рішення по вказаній справі не виносилось взагалі, у зв`язку із чим питання належності цього майна попередньому власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватись у судовому порядку (а. с. 14). За можливим фактом підроблення рішення Саксаганського районного суду м. Кривого рогу від 05.11.2007 по справі № 2-3669/07 [PERSON] 20.12.2022 звернулась до поліції (а. с. 30 копія талону повідомлення єдиного обліку № 25707 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію). Як вбачається з наданої позивачем копії ухвали Саксаганського районного суду м. Кривого рогу від 02.10.2007 по справі № 2-3669/07 позовну заяву [PERSON] до Територіальної громади в особі виконкому Саксаганської районної у місті ради, гаражно-будівельного кооперативу «Восток», треті особи: [PERSON] , [PERSON] про визначення частки майна у спільній сумісній власності та визнання права власності на спадкове майно вважати неподаною і повернути позивачу (а. с. 31). З огляду на звернення [PERSON] до правоохоронних органів за фактом можливого підроблення рішення Саксаганського районного суду м. Кривого рогу від 05.11.2007 по справі № 2-3669/07 та наявність ухвали про повернення позовної заяви позивачу по цій же справі № 2-3669/07, що виключає можливість ухвалення рішення по справі за вказаним номером, суд дійшов до переконання, що частки у праві спільної сумісної власності нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] так і не були визначені між співвласниками спірного нерухомого майна, наслідком чого стала реєстрація права спільної часткової власності нерухомого майна між його співвласниками. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині скасування реєстрації права власності на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.11.2007 по справі № 2-3669/07 на частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване за [PERSON] в реєстровій книзі за № 43П-44, номер запису 44 є обгрунтованими. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 372 Цивільного кодексу України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до пункту 3.4 листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Наявності будь-яких домовленостей між співвласниками щодо відступлення від рівності їх часток в спільній сумісній власності в ході судового розгляду не встановлено. Таким чином, враховуючи встановлені обставини та в силу діючої правової презумції рівності часток в праві спільної сумісної власності, частки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS] загальною площею 44,6 кв.м. відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] є рівними та становлять по 1/5 частині за кожним. З огляду на вказане позовні вимоги в частині визначення часток [PERSON] , та [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру загальною площею 44,6 кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] по 1/5 частини за кожним є обгрунтованими та знайшли своє підтвердження під час розгляду справи. Відповідно до ч.1\~ст.1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст.ст.1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Спадкування здійснюється за законом або заповітом. Як встановлено судом, за життя заповітів від імені [PERSON] та [PERSON] не складалось та не посвідчувалось. Згідно ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст.1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкодавець [PERSON] була за життя власником 1/5 частини квартири, яка належала їй за життя та власником 1/5 в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] , розташованої за адресою: [ADDRESS] . Оскільки за життя [PERSON] не оформила належним своїх спадкових справ, позивач позбавлена фактично отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі після смерті матері на загальних підставах. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства та захисту права, повинен сприяти учасникам цивільних правовідносин, які звернулися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у реалізації ними цих прав, у тому числі і спадкових. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за захистом своїх прав за правилами позовного провадження в рамках вирішення цивільно-правового спору. Згідно роз`яснень, викладених в пункті 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відповідно до ст.17 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими, ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно до ст. 41 Конституції України: Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатись своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку встановлення судом факту родинних відносин. Вказане роз`яснено і в\~Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Пунктом 9 частини 1\~статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІV, передбачено, що однією із підстав державної реєстрація права власності та інших речових прав є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Крім того, відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за захистом своїх прав за правилами позовного провадження в рамках вирішення цивільно-правового спору. Згідно ст.328 ЦК України,\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на викладені обставини, враховуючи презумпцію рівності часток у праві спільної сумісної власності та виходячи з положень ч. 5 ст. 1268 ЦК України,\~відповідно до\~якої незалежно\~від часу\~прийняття спадщини\~вона належить\~спадкоємцеві з\~часу відкриття\~спадщини,\~з метою захисту спадкових прав позивача та забезпечення їх подальшої реалізації, беручи до уваги визнання позову відповідачем та третьою особою, суд дійшов переконання про задоволення позовних вимог в частині визнання за [PERSON] право власності на 2/5 частки квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] та [PERSON] , померлого [INFO] . Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в цілому та задоволення позову повністю. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд з врахуванням положень статті 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши з відповідача на користь позивача сплачену суму судового збору в розмірі у загальному розмірі 2422,40 грн. (а. с. 1, 2). На підставі викладеного та

Outcome: approved