Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

Позивач 08 лютого 2024 року звернувся до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, у якому просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість по оплаті за послуги водопостачання та водовідведення у сумі 139 818,82 грн., яка складається з: суми основного боргу - 121 627,22 грн., інфляційного збільшення суми боргу - 16 089,30 грн., 3 % річних - 2 102,30 грн.; судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. Позов мотивований тим, що відповідачі проживають в квартирі [ADDRESS] , користуються послугами з водопостачання та водовідведення, однак оплату за надані позивачем послуги не здійснюють, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 139 818,82 грн., яка складається з: суми основного боргу - 121 627,22 грн., інфляційного збільшення суми боргу - 16 089,30 грн., 3 % річних - 2 102,30 грн. Ухвалою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 12 лютого 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином; письмово просив розглядати справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. Відзиву, заяв про розгляд справи за їх відсутністю або інформації про поважність причин неподання відзиву від відповідачів також не надходило. На підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідачів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що КП «Дніпроводоканал» ДМР відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надає фізичній особі - споживачу житлово-комунальні послуги, що полягають у водопостачанні і водовідведенні за його місцем проживання. На відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , у зв`язку з чим у останнього виник обов`язок вносити своєчасно і в повному розмірі плату за надані послуги по водопостачанню і водовідведенню. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з п. 37 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2019 року № 690 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02 лютого 2022 року № 85), встановлено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиті послуги), якщо інший порядок та строки не визначені договором. Отже, користувачі послугами за адресою: [ADDRESS] нести витрати, пов`язані з водопостачанням та водовідведенням, оплачувати комунальні послуги щомісячно в строки, встановлені відповідно до п. 37 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Згідно з розрахунком, в результаті неналежного виконання відповідачами зобов`язань щодо оплати послуг водопостачання та водовідведення станом на 31 жовтня 2023 року утворилась заборгованість в розмірі 139 818,82 грн., яка складається з: суми основного боргу - 121 627,22 грн., інфляційного збільшення суми боргу - 16 089,30 грн., 3 % річних - 2 102,30 грн. (а.с. 10-11). На підставі ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Відповідно до ст. 160 ЖК УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Таким чином, аналізуючи наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а отже з відповідачів у рівних частках на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. (а.с. 17). На підставі викладеного та

Outcome: approved