Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

10 травня 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив суд скасувати: Рішення про скасування № 47699981 від 10.07.2019 державного реєстратора Манюти С.В. КП «Агенція реєстраційний послуг» Одеська область року щодо скасування запису про обтяження за номером запису про обтяження №14171066 (спеціальний розділ) щодо земельної ділянки, кадастровий номер: 5123755800:01:003:1074, що розташована за адресою [ADDRESS] ; Рішення про скасування № 47697065 від 09.07.2019 року державного реєстратора Манюти С.В. КП «Агенція реєстраційний послуг» Одеська область, щодо скасування запису про іпотеку за номером запису про іпотеку № 14171132 (спеціальний розділ) щодо земельної ділянки, кадастровий номер: 5123755800:01:003:1074, що розташована за адресою [ADDRESS] ; Рішення про скасування № 47700129 від 10.07.2019 року державного реєстратора Манюти С.В. КП «Агенція реєстраційний послуг» Одеська область щодо скасування запису про обтяження за номером запису про обтяження №14171018 (спеціальний розділ) щодо житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, незавершеного будівництва 58 % готовності, що розташовані за адресою: [ADDRESS] ; Рішення про скасування № 47696838 від 09.07.2019 року державного реєстратора Манюти С.В. КП «Агенція реєстраційний послуг» Одеська область щодо скасування запису про іпотеку за номером запису про іпотеку 14171160 (спеціальний розділ) щодо житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, незавершеного будівництва 58 % готовності, що розташовані за адресою: [ADDRESS] ; Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 47827410 від 17.07.2019 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кисельової Н.В. щодо державної реєстрації іншого речового права, Іпотека за номером запису про іпотеку 14171160 (спеціальний розділ) щодо житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, незавершеного будівництва 58 % готовності, що розташовані за адресою: [ADDRESS] за суб`єктом ТОВ «ФК «АЛЬКОР ІНВЕСТ»; Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 47827162 від 17.07.2019 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кисельової Н.В. щодо державної реєстрації іншого речового права, Іпотека за номером запису про іпотеку № 14171132 (спеціальний розділ) щодо земельної ділянки 8а, кадастровий номер: 5123755800:01:003:1074, що розташована за адресою: [ADDRESS] за суб`єктом ТОВ «ФК «АЛЬКОР ІНВЕСТ», стягнути з відповідачів судові витрати. В обґрунтування позову позивач [PERSON] покликається на те, що він з 21.04.2016 року є власником земельної ділянки, площею 0,0500 га, кадастровий номер: 5123755800:01:003:1074 та житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами незавершеного будівництва 58% готовності, які знаходяться за адресою : [ADDRESS] , які він придбав у [PERSON] за нотаріально посвідченими договорами купівлі-продажу від 21.04.2016 р. (реєстр. №№ 166,165 відповідно). В подальшому [PERSON] 06.12.2017 р. вказане нерухоме майно було передане в іпотеку ПАТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» на підставі іпотечного договору від 06.12.2017 р. з наявними відповідними записами в Державного реєстрі речових прав на нерухоме майно про іпотеку та обтяження. Згодом, 10.09.2019 р. він дізнався, що відносно вказаних об`єктів нерухомості неправомірно, в спеціальний розділ Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесений запис про іпотеку щодо земельної ділянки № 14171132 та запис про іпотеку щодо нерухомого майна №14171160 згідно яких боржником зазначена [PERSON] , майновим поручителем - [PERSON] , іпотекодержателем ТОВ «ФК «АЛЬКОР ІНВЕСТ» з накладенням заборони на нерухоме майно (номер запису: 14171066 та номер запису: 14171018 відповідно), згідно яких особою майно/права якої обтяжуються зазначено [PERSON] . Позивач вважає, що 09-10 липня 2019 р. державним реєстратором Манютою С.В. КП «Агенція реєстраційних послуг» Одеська область без законних на те підстав були сформовані та зареєстровані ним заяви на вчинення реєстраційних дій з подальшим прийняттям рішення про скасування попередніх записів щодо скасування записів про іпотеку та скасування записів про обтяження щодо вищезазначеної земельної ділянки та житлового будинку. Крім цього, позивач заявляє, що реєстраційні дії, здійснені 17 липня 2019 року [PERSON] , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу щодо заміни суб`єктного складу сторони (заміни первинного іпотекодержателя на нового) в існуючих записах іпотек (номер запису про іпотеку: 14171132 (спеціальний розділ) та 14171160 (спеціальний розділ)) вчинені без належних передбачених законодавством підстав та порядку. Від відповідача АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] повністю, оскільки між АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «АЛЬКОР ІНВЕСТ» було укладено Договір про відступлення прав вимоги від 23.04.2019 та Договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 23.04.2019; вказаними договорами відповідно було відступлено право вимоги за кредитним договором №к-2407 від 16.10.2007 року, що укладений з фізичною особою [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та право вимоги за договором іпотеки, що укладений з [PERSON] в якості забезпечення повернення кредитної заборгованості за зазнаеним кредитним договором; передані всі оригінали наявних документів Новому кредитору; дії по скасуванню записів про припинення іпотеки та обтяження не були протиправними, адже рішення суду на підставі якого вчинялись відповідні реєстраційні дії було скасовано; Банком не вчинялось жодних дій щодо вчинення реєстраційних дій по скасуванню рішень державним реєстратором та приватним нотаріусом; Банк не є належним відповідачем по справі оскільки відступило право вимоги за іпотечним договором на користь ТОВ «ФК «АЛЬКОР ІНВЕСТ» 23.04.2019 року. 28.03.2024 року від відповідача АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» до суду надійшла заява про застосування строків позовної давності, посилаючись на те, що позивач звернувся до суду після спливу строку позовної давності та не надавав заяви про поновлення строків позовної давності для пред`явлення позову. Просить застосувати наслідки пропущення строків позовної давності у вказаній справі та відмовити позивачу в задоволенні позову. Від представника позивача [PERSON] до суду надійло заперечення на заяву про застосування строків позовної давності, яка вказує, що позовні вимоги заявлені в межах строку позовної давності, оскільки Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Крім цього, Законом України №2120-ІХ від 15.03.2022 (набув чинності 17.03.2022) «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19 такого змісту: «19. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257 - 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії». Воєнний стан в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX. 25.03.2024 року від відповідача ТОВ «ФК «АЛЬКОР ІНВЕСТ» надійшло клопотання про закриття провадження по справі на підставі п. 3 ч.1 ст. 255 ЦПК України. Рух справи Ухвалою суду від 11.05.2023 року судом було відкрито загальне провадження по справі. Ухвалою суду від 11.05.2023 судом було витребувані у ТОВ «ФК «АЛЬКОР ІНВЕСТ» (код ЄДРПОУ: 39306471) оригінали (для огляду) та належним чином засвідчені договори для учасників справи. Ухвалою суду від 10.07.2023 року судом були витребувані у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Федорченко Тетяни Михайлівни (номер свідоцтва [NUMBER] , адреса: 65039, м. Одеса, вул. Пироговська, 7/9) та у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кисельової Надії Володимирівни (номер свідоцтва [NUMBER] , адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 79, літ. «А», гр. прим. №1) належним чином засвідчені правочини для суду та позивача. Ухвалою суду від 11.09.2023 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Пояснення сторін у судовому засіданні В судовому засіданні представник позивача - адвокат Сухорукова М.Я. повністю підтримала вимоги позову, який просила суд їх задовольнити. Представники відповідача ТОВ «ФК «АЛЬКОР ІНВЕСТ» в судові засідання по справі жодного разу не з`явились, відповідач ТОВ «ФК «АЛЬКОР ІНВЕСТ» про дату, час та місце судових засідань, зокрема призначеного на 25.06.2024 об 11:30 повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву або письмових заперечень чи пояснень по суті позовних вимог до суду не надіслав. Представник відповідача АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, вважаючи його безпідставним та необґрунтованим, в задоволенні якого просив суд відмовити з підстав, викладених у відзиві на позов та застосувати строки позовної давності. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. У відповідності до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. У відповідності до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до приписів ст. 263 ЦПК України - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин - суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Фактичні обставини справи та відповідні правовідносини, встановлені Судом. 21.04.2016 року згідно Договорів купівлі продажу, [PERSON] придбав у [PERSON] земельну ділянку кадастровий номер: 5123755800:01:003:1074 та житловий будинок [ADDRESS] будинок 8а. Під час оформлення нотаріально посвідчених Договорів купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер: 5123755800:01:003:1074 та житлового будинку [ADDRESS] будинок 8а в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на майно, державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна були відсутні будь-які обтяження, обмеження та заборони стосовно цього майна. 06.12.2017 року між [PERSON] та АТ «ОЩАДБАНК» укладено договір споживчого кредиту (під іпотеку) № 604-212 і того же дня між цими ж особами в забезпечення виконання кредитних зобов`язань укладено іпотечний договір, відповідно до якого [PERSON] передав в іпотеку АТ «ОЩАДБАНК» вищезазначений житловий будинок готовністю 61% та земельну ділянку, кадастровий номер: 5123755800:01:003:1074, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Під час оформлення нотаріально посвідченого іпотечного договору, відповідно до якого позивач [PERSON] передав в іпотеку АТ «ОЩАДБАНК» вищезазначене нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на майно, державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна були відсутні будь-які обтяження, обмеження та заборони стосовно цього майна. Відомості щодо права власності [PERSON] на вищезазначену земельну ділянку та житловий будинок готовністю 61%, а також передача цього нерухомого майна в іпотеку АТ «ОЩАДБАНК» підтверджується інформаційною довідкою №264946554 від 08.07.2021 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що міститься в матеріалах справи. Відповідно до протоколу електронного аукціону № UA-EA-2019-02-14-000010-b 27.03.2019 року з продажу кредитного портфеля, що складається з прав вимоги за 46 кредитними договорами, що забезпечені іпотекою АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» (лот F07GL41106) переможцем електронних торгів було визначено ТОВ «ФК «АЛЬКОР ІНВЕСТ» (код за ЄДРПОУ 39306471). 23.04.2019 року між АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «АЛЬКОР ІНВЕСТ» укладено Договір про відступлення прав вимоги від 23.04.2019 та Договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, посвідченого 23.04.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кисельовою Н.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 312. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України - кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, з 23.04.2019 року до ТОВ «ФК «АЛЬКОР ІНВЕСТ» як Нового кредитора перейшли права первісного кредитора АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. У відповідності до ст. 517 Цивільного кодексу України, ст. 18 Закону України «Про споживче кредитування» кредитор зобов`язаний повідомити боржника про відступлення права вимоги за договором та надати боржникові докази переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. 10 вересня 2019 року ТОВ «ФК «АЛЬКОР ІНВЕСТ» направив лист-вимогу (вих. № 10.09/2019-4) на адресу позивача [PERSON] з вимогою про погашення всієї суми заборгованості, негайного виселення протягом 30-денного строку та повідомленням про свій намір звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов договору іпотеки посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Федорченко Т.М. (реєстр. 6365) та до ст. ст. 35, 37, 38, 40 Закону України «Про іпотеку». 20 вересня 2021 року позивачем на адресу ТОВ «ФК «АЛЬКОР ІНВЕСТ» направлений запит від 08 вересня 2021 року щодо надання відповідних договорів як доказу переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні та детального розрахунку заборгованості. ТОВ «ФК «АЛЬКОР ІНВЕСТ» зазначений запит отримано 21.09.2021 року та проігноровано. Доказів зворотного матеріали справи не містять. ТОВ «ФК «АЛЬКОР ІНВЕСТ» не надав до суду доказів переходу до нього як нового кредитора прав у зобов`язанні, проігнорувавши виконання Ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області від 11.05.2023 року. Докази переходу від АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» до Нового кредитора - ТОВ «ФК «АЛЬКОР ІНВЕСТ» прав у зобов`язаннях, зокрема: Договір про відступлення прав вимоги від 23.04.2019, Договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, посвідченого 23.04.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кисельовою Н.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 312; Договір про внесення змін №1 до Договору про відступлення прав вимоги від 23.04.2019 року та Договір про внесення змін до Договору про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 23.04.2019 року, посвідченого 17.07.2019 року надані до суду приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кисельовою Н.В. у виконання Ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області суду від 10.07.2023 року. Відповідно до п. 1.2. Договору про відступлення прав вимоги, укладеного 23.04.2019 року між АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «АЛЬКОР ІНВЕСТ» Новий кредитор заявляє, що відступлення Банком на користь Нового кредитора прав вимоги до Боржника, визначеного у п. 45 Додатку №1 до цього Договору виконання зобов`язань якого є незабезпеченим, повністю відповідає інтересам Нового кредитора та будь-яких претензій до Банку він не має. Зі змісту Додатку №1 до цього Договору Реєстр кредитних договорів права вимоги за якими відступаються та боржників за такими договорами» під п. 45 міститься інформація щодо кредитного договору № к-2407, укладеного 16.10.2007 року між АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та [PERSON] . Відповідно до п.1.3. Договору про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, посвідченого 23.04.2019 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кисельовою Н.В. (реєстр. за № 312), сторони підписанням цього Договору підтверджують відсутність будь-яких претензій, в тому числі, що можуть виникнути в майбутньому, стосовно правової природи цього Договору, а у п. 2.1 цього Договору зазначено, що відомості про нерухоме майно, що є предметом іпотеки за Договорами іпотеки, права вимоги за якими відступаються за цим Договором викладено у реєстрі договорів іпотеки, що є Додатком №1 до цього Договору. Зі змісту Додатку №1 до зазначеного Договору не міститься інформації щодо відступлення прав вимоги за іпотечним договором, укладеним майновим поручителем [PERSON] в забезпечення виконання кредитних зобов`язань [PERSON] за кредитним договором № к-2407 від 16.10.2007. З огляду на вищезазначені докази, що містяться в матеріалах справи суд приходить до висновку, що право вимоги за кредитним договором № к-2407 від 16.10.2007 відступлено ТОВ ФК «АЛЬКОР ІНВЕСТ» без будь-якого забезпечення та на момент підписання вищезазначених договорів Новий кредитор будь-яких претензій щодо цього не мав. Відповідно до чинного законодавства України, що діяло на момент спірних відносин, реєстраційні дії повинні вчинятися державними реєстраторами у відповідності, зокрема до: - Закону України «Про державну реєстрацію речових на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі за текстом Закон), - Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р. №1127 (далі Порядок 1127), - Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141 (далі Порядок 1141), - Наказу Міністерства юстиції України № 3276/5 від 21.11.2016 «Про затвердження Вимог до оформлення заяв та рішень у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За визначенням абз. 1 п.3 ч. 1 ст. 2 Закону заявником в процедурі державної реєстрації, можуть бути іпотекодержатель, особа, в інтересах якої встановлено, змінено або припинено іпотеку, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення іпотеки. Відповідно до абз. 4 ч.5 ст. 3 Закону (що діяв на момент вчинення спірних реєстраційних дій) державна реєстрація прав проводиться за заявами у сфері державної реєстрації прав будь-яким державним реєстратором з урахуванням вимог, встановлених абзацами першим - третім цієї частини, крім випадку, передбаченого абзацом п`ятим цієї частини. Частиною 5 ст. 20 Закону зазначено, у разі подання заяви про проведення реєстраційних дій у паперовій формі така заява формується, реєструється у базі даних заяв із зазначенням дати і часу реєстрації та скріплюється власним підписом заявника. Відповідно до ч. 8 Порядку 1127, державний реєстратор за допомогою програмних засобів ведення державного реєстру прав формує та реєструє заяву в базі даних заяв на якій заявник (за умови відсутності зауважень до відомостей, зазначених у ній) проставляє власний підпис. Під час формування та реєстрації заяви державний реєстратор, уповноважена особа обов`язково зазначають відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав, передбачені Порядком 1141. Пунктом 6 Порядку 1141 передбачено Формування заяв у сфері державної реєстрації прав у базі даних заяв, що здійснюється шляхом внесення відомостей про: 1) тип заяви, а саме: про державну реєстрацію прав; про внесення змін до запису Державного реєстру прав; про скасування; про заборону вчинення реєстраційних дій; про відкликання заяви; про надання інформації з Державного реєстру прав; про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна; інший; Під час формування заяви обирається один із передбачених цим підпунктом типів заяви; 2) заявника: прізвище; ім`я; по батькові (за наявності); унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності); реквізити документа, що посвідчує особу заявника: назва документа; серія документа (за наявності); номер документа; дата видачі документа; уповноважений суб`єкт, що видав документ; строк дії документа (за наявності); додаткові відомості про документ (за наявності); реквізити документа, що підтверджує повноваження заявника діяти від імені іншої особи (у разі подання заяви уповноваженою на те особою): назва документа; серія документа (за наявності); номер документа; дата видачі документа; уповноважений суб`єкт, що видав документ; строк дії документа (за наявності); додаткові відомості про документ (за наявності). Пунктом 9 вказаного Порядку № 1141 під час формування заяви про скасування додатково до відомостей, передбачених пунктом 6 цього Порядку, вносяться відомості про: 1) тип скасування: внесення запису про скасування державної реєстрації прав; внесення запису про скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав; скасування запису Державного реєстру прав. Під час формування заяви обирається один із передбачених цим підпунктом типів скасування; 2) реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна (у разі наявності відкритого розділу на об`єкт нерухомого майна); 3) номер запису Державного реєстру прав (у разі наявності запису в Державному реєстрі прав); 4) індексний номер рішення про відмову в державній реєстрації прав (у разі скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав); 5) документи, подані для скасування: назва документа; серія документа (за наявності); номер документа; дата видачі документа; уповноважений суб`єкт, що видав документ; строк дії документа (за наявності); додаткові відомості про документ (за наявності). Під час формування заяви, разом з якою подається декілька документів для скасування, відомості про документ зазначаються щодо кожного такого документа. Пунктом 51 Порядку 1141 (що діяв на момент вчинення оскаржуваних реєстраційних дій) передбачено, що внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється за заявою особи, заінтересованої у внесенні відповідних записів, а також у порядку, передбаченому статтею 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Пунктом 9 Порядку 1127, встановлено, що під час формування та реєстрації заяви державний реєстратор, уповноважена особа встановлює особу заявника. У разі подання заяви уповноваженою на те особою державний реєстратор, уповноважена особа перевіряє обсяг повноважень такої особи на підставі документа, що підтверджує її повноваження діяти від імені іншої особи. Обсяг повноважень особи, уповноваженої діяти від імені юридичної особи без додаткового документального підтвердження, перевіряється на підставі відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, за допомогою порталу електронних сервісів. Виходячи з положень частин першої та другої статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі або акті органу юридичної особи може здійснюватися за довіреністю. Відповідно до частини третьої вказаної статті довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами (стаття 246 ЦК України). При цьому, довіреність має відповідати вимогам статей 245 - 247 ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що державний реєстратор Манюта С.В. КП «Агенція реєстраційних послуг» Одеська область сформовав заяви, прийняв їх та зареєстрував в базі заяв та запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме: щодо житлового будинку: заяви про скасування за реєстраційним номером № 34910747 від 09.07.2019 року 16:39:59 щодо скасування запису про іпотеку 14171160 (спеціальний розділ); щодо земельної ділянки: заява про скасування, за реєстраційним номером № 34910848 від 09.07.2019 року 16:42:05 щодо скасування запису про іпотеку 14171132 (спеціальний розділ); щодо житлового будинку: заява про скасування, за реєстраційним номером № 34912927 від 09.07.2019 року 17:47:00 щодо скасування запису про обтяження 14171066 (спеціальний розділ); щодо земельної ділянки: заява про скасування, за реєстраційним номером № 34912882 від 09.07.2019 року 16:45:00 щодо скасування запису про іпотеку 14171018 (спеціальний розділ). У вищезазначених заявах заявником зазначена юридична особа - АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», код за ЄДРПОУ 09807856, яка на час подання заяви не була належним іпотекодержателем, оскільки 23.04.2019 Банк втратив право на вчинення будь-яких дій, що випливають з кредитних та іпотечних зобов`язань, щодо яких перейшло право вимоги до Нового кредитора ТОВ «ФК «АЛЬКОР ІНВЕСТ», а до останнього в свою чергу, не перейшло право вимоги за іпотечним договором. Судом встановлено, що у сформованих, зареєстрованих та прийнятих державним реєстратором Манютою С.В. заявах не міститься відомостей про: - суб`єкта речового права, а саме відомості про уповноважену особу заявника - юридичної особи: прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, податковий номер, реквізити документа, що посвідчує особу заявника: назва документа; серія та номер документа; дата видачі документа; уповноважений суб`єкт, що видав документ; реквізити документа, що підтверджує повноваження заявника діяти від імені іншої особи: назва документа; серія та номер документа; дата видачі документа; уповноважений суб`єкт, що видав документ; - не зазначено реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна який зазначається обов`язково, оскільки на момент формування заяви відповідний номер був присвоєний об`єкту нерухомого майна за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав; - не вказаний кадастровий номер земельної ділянки, що зазначається обов`язково, якщо заява подається відносно земельної ділянки. - відсутність підпису заявника на заявах в паперовій формі та особи, яка сформувала таку заяву. Крім цього, судом встановлено, що всупереч Наказу Міністерства юстиції України № 3276/5 від 21.11.2016 « Про затвердження Вимог до оформлення заяв та рішень у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» змінена форма заяви - відсутня частина заяви, що повинна містити інформацію про уповноважену особу заявника. АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» у своєму відзиві на позовну заяву стверджує, що Банк не звертався до державного реєстратора [PERSON] для вчинення ним 09-10.07.2019 року спірних реєстраційних дій, оскільки 23.04.2019 року відступило право вимоги за іпотечним договором на користь ТОВ ФК «АЛЬКОР ІНВЕСТ» і передало всі оригінали наявних документів новому кредитору. Представник АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» в судовому засіданні підтвердив вищезазначені факти, що вказані у відзиві на позовну заяву. Крім цього, станом на вчинення реєстраційних дій державним реєстратором Манютою С.В. була відсутня відповідність між відомостями про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав та відомостями, що містяться у поданих/отриманих документах. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на момент вчинення спірних реєстраційних дій власником майна зазначено позивача - [PERSON] , а поновлення записів про іпотеку та обтяження здійснювалося за іпотекодавцем - [PERSON] . Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15.06.2021 № 922/2416/17 зазначила, що, виключення запису про обтяження, зокрема, на підставі судового рішення саме по собі не припиняє іпотеки, яка залишається чинною. Відповідно скасування такого судового рішення не спричиняє відновлення дії іпотеки. Якщо предмет іпотеки не був реалізований та відсутні інші підстави для припинення іпотеки, встановлені законом, то іпотека є чинною з моменту внесення про неї первинного запису до відповідного реєстру незалежно від того, чи було скасоване судове рішення, на підставі якого з Державного реєстру іпотек виключено запис про обтяження. У такому разі запис про іпотеку підлягає відновленню. У випадку якщо Іпотекодержатель вважає, що іпотека є та залишалася чинною (після реалізації), належним способом захисту було б звернення позивача з вимогою про визнання права іпотекодержателя стосовно іпотечного майна. Після набрання чинності рішенням суду у разі задоволення такого позову до відповідного державного реєстру має бути внесений запис про іпотекодержателя. Отже, судом встановлено, що державний реєстратор Манюта С.В. КП «Агенція реєстраційних послуг» Одеська область використав форму заяви, що не відповідає вимогам Наказу Міністерства юстиції України № 3276/5 від 21.11.2016 «Про затвердження Вимог до оформлення заяв та рішень у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», сформував, прийняв їх від невідомої особи, зазначивши лиш відомості про юридичну особу АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», зареєстрував в базі заяв та запитів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та всупереч вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р. №1127, Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141 прийняв без законних на те підстав наступні оскаржувані рішення про скасування: 10.07.2019 року рішення № 47699981 щодо скасування попереднього запису про припинення запису обтяжень за номером запису про обтяження №14171066 ( спеціальний розділ) щодо щодо земельної ділянки 8а, кадастровий номер: 5123755800:01:003:1074, що розташована за адресою [ADDRESS] ; 10.07.2019 рішення № 47700129 щодо скасування попереднього запису про припинення запису обтяжень за номером запису про обтяження №14171018 (спеціальний розділ) щодо житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, незавершеного будівництва 58 % готовності, що розташовані за адресою [ADDRESS] ; 09.07.2019 рішення № 47697065 щодо скасування попереднього запису про припинення запису про іпотеку за номером запису про іпотеку № 14171132 (спеціальний розділ) щодо земельної ділянки 8а, кадастровий номер: 5123755800:01:003:1074, що розташована за адресою [ADDRESS] ; 09.07.2019 рішення № 47696838 щодо скасування попереднього запису про припинення запису про іпотеку за номером запису про іпотеку № 14171160 (спеціальний розділ) житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, незавершеного будівництва 58 % готовності, що розташовані за адресою [ADDRESS] . Пунктом 57 Порядку 1127 визначено що для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину. Відповідно до Інструкції користувача Реєстратора речових прав у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під час реєстрації відступлення прав за іпотечним договором вказуються підстави для відступлення прав за іпотечним договором та здійснюється заміна іпотекодержателя з обов`язковою вказівкою дати відступлення. У результаті виконання такої операції Реєстрація відступлення прав відобразиться повідомлення про реєстрацію відступлення прав. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не міститься інформації щодо підстави відступлення прав за іпотечним договором та дати такого відступлення прав на підставі Договору відступлення прав за іпотечними договорами від 23.04.2019р. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №174140309 (дата та час формування 17.07.2019 13:32:52 номер запису про іпотеку 14171160) та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №174140764 (дата та час формування 17.07.2019 13:34:59 номер запису про іпотеку 14171132) іпотекодержателем зазначено АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ. Відповідно до Витягу Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки (індексний номер витягу 74199263, дата та час формування 17.07.2019 16:57:43, номер запису про іпотеку 14171160) та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки (індексний номер витягу 174200780, дата та час формування 17.07.2019 16:51:25, номер запису про іпотеку 14171132) іпотекодержателем зазначено ТОВ «ФК «АЛЬКОР ІНВЕСТ». Всі витяги сформовані приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кисельовою Н.В. Суд приходить до висновку, що реєстраційні дії, здійснені 17 липня 2019 року Кисельовою Н.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу щодо заміни суб`єктного складу сторони в існуючих записах іпотек (Номер запису про іпотеку: 14171132 (спеціальний розділ) та 14171160 (спеціальний розділ) заміни первинного іпотекодержателя на нового здійснені без належних передбачених законодавством підстав та порядку. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі. Разом із тим, відповідачем АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» заявлено про застосування строку позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно із приписами ст.ст. 260,261 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Як вбачається з матеріалів справи позивач дізнався про порушення прав 10.09.2019 року, отримавши лист вимогу № 10.09/2019-4 від ТОВ «ФК «АЛЬКОР ІНВЕСТ». Судом встановлено, що вимоги позивач пред`явив - 09.05.2023 року. Згідно з п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким було доповнено Цивільний кодекс України відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 №540-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки, визначені у тому числі статтями 257 та 258 ЦК України, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 № 211 карантин було встановлено з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України. В подальшому, відповідними Постановами Кабінету Міністрів України з цього ж питання строк дії карантину продовжувався. Останнє продовження дії карантину відбулось згідно з Постановою від 27.04.2023 №383 до 30.06.2023 року. Тож, карантин в Україні безперервно встановлено з 12.03.2020 до 30.06.2023 року. Згідно з п.19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким було доповнено Цивільний кодекс України відповідно до Законум України №2120-ІХ від 15.03.2022 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257 - 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії». Отже, до вимог позивача строк позовної давності до яких не сплив на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, та на час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, тобто станом на травень 2023 року, не можуть бути застосовані наслідки пропуску строку позовної давності. Відповідачем ТОВ «ФК «АЛЬКОР ІНВЕСТ» заявлено клопотання про закриття провадження в справі на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України, зв`язку з тим, що набрало законної сили рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 04.11.2020 року, ухвалене в межах розгляду цивільної справи №509/5248/19, залишене без змін постановою Одеського апеляційного суду від 15.06.2021 року та Постановою Верховного суду від 01.06.2022 року, яким [PERSON] відмовлено повністю у задоволенні позовних вимог про скасування рішення державного реєстратора. Представник позивача - адвокат Сухорукова М.Я. в судовому засіданні висловила свої заперечення щодо підстав для закриття провадження у цивільній справі, наголосивши, що в межах даного спору вимоги позивача [PERSON] пред`явлено як до АТ «БАНК «ФІНАНСИ та КРЕДИТ» так і до ТОВ «ФК «АЛЬКОР ІНВЕСТ» та є відмінними від підстав, які розглянуті Овідіопольським районним судом Одеської області у цивільній справі №509/5248/19. Під час розгляду цієї справи підлягають доведенню інші підстави для скасування рішення державного реєстратора та приватного нотаріуса та дослідженні нові докази, що долучені позивачем до позовної заяви на підтвердження заявлених вимог, надані АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» разом з відзивом на позовну заяву, та витребувані судом відповідно до Ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області від 10.07.2023 року по справі 509/2554/23 у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального окруну Кисельовою Н.В. Оцінивши наявні підстави для закриття провадження у цивільній справі, з підстав, передбачених п.3 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України, суд приходить до наступних висновків. Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи. Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Зі змісту даної норми випливає, що підставою для прийняття судового рішення про закриття провадження у справі є наявність іншого рішення суду, яке набрало законної сили, та яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав. Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд перевіряє, на підставі яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права. Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, грунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 червня 2019 року у справі № 320/9224/17 (провадження № 14-225цс19) зазначила, що «згідно з пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761 /7978/ 15-ц (провадження № 14-58цс18) зазначено, що «необхідність застосування пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України зумовлена, по перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по друге, властивістю судового рішення, що набрало законної сили (стаття 223 ЦПК України). За змістом наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-1б1гс19) вказано, що «предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу». Аналогічні висновки містяться впостановах ВерховногоСуду від28липня 2021року усправі №640/9380/19(провадження№ 61-6741св21),від 15листопада 2021року усправі №428/9280/20(провадження№ 61-12194св21),від 21грудня 2021року усправі №295/983/21(провадження№ 61-13906св21);№ 766/4505/20(провадження 61-14440св21)від 19січня 2022року;№ 295/983/21 ( провадження № 61-13906св21) від 21 грудня 2021 року ; № 522/11482/20 (провадження № 61-12240св21) від 01 грудня 2021 року; № 428/9280/20 ( провадження № 61- 12194св21) від 15 листопада 2021 року. За наведених обставин та враховуючи підстави та предмет позову, суб`єктивний склад сторін спору, суд приходить до висновку про відсутність підстав для закриття провадження у цивільній справі. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України) 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу). З метою отримання правничої допомоги щодо ведення справи, Позивачем було укладено договір про надання правничої допомоги №20210708 від 08 липня 2021р. (далі - Договір), за яким правнича допомога надається на підставі гонорару. Гонорарні відносини, компенсація витрат, пов`язані з виконанням Договору та порядок розрахунків визначаються окремими Додатковими договорами до цього Договору. Пунктами 1, 2 Додаткового договору №3 від 30.01.2023 винагорода адвоката визначена у фіксованому розмірі гонорару та складає 76000,00 (сімдесят шість тисяч гривень 00 копійок) гривень за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги Клієнту, зокрема, але не виключно: у складанні позовної заяви збір доказів, підготовці позовної заяви та належним оформленням копій доказів для суду, а також представництво в суді у всіх без виключення інстанціях та іншу правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи у суді за позовною заявою та складається з: - за здійснення захисту, представництва та надання правничої допомоги до винесення рішення суду судом першої інстанції - 40000,00 (сорок тисяч) гривень; - за здійснення захисту, представництва та надання правничої допомоги до винесення рішення суду судом апеляційної інстанції - 20 000,00 (двадцять тисяч) гривень; - за здійснення захисту, представництва та надання правничої допомоги до винесення рішення суду судом касаційної інстанції - 16000,00 (шістнадцять тисяч) гривень. Розмір винагороди за надання правничої допомоги визначений у вигляді фіксованого розміру, не змінюється в залежності від обсягу послуг, понесених додаткових витрат та витраченого адвокатом часу. В матеріалах справи міститься достатньо доказів, які підтверджують надання правничої допомоги адвокатом Сухоруковою М.Я. Відповідно до ч.6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідачем, АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», подано заперечення на заяву про стягнення з нього судових витрат та просить суд відмовити позивачу в цій частині. Відповідачем ТОВ «ФК «АЛЬКОР ІНВЕСТ» не надано до суду письмового клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц вказала, що суд не може за власною ініціативою зменшити витрати на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони. Стосовно доказів оплати послуг адвоката ВС КАС у постанові від 21.01.2021 р. у справі № 280/2635/20 вказав, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено, тобто, коли у сторони виникло зобов`язання за умовами договору з оплати адвокатських послуг. Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18. Таким чином, з огляду на викладене, позивач згідно з положеннями статті 81 ЦПК України довів надання йому адвокатом Сухоруковою М.Я. правничої допомоги по справі 509/2554/23 за здійснення захисту, представництва в Овідіопольському районному суді Одеської області по справі 509/2554/23. Інших представників у даній справі позивач не залучав. Тож, з огляду на умови договору про надання правничої допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, представництва в суді в даній справі, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 40000,00 грн є реальними, підтвердженими матеріалами справи. Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. З матеріалів справи вбачається, що представники ТОВ «ФК «АЛЬКОР ІНВЕСТ» зловживали процесуальними правами та затягували строки розгляду справи. Враховуючи вищезазначений факт, а також те, що відповідачем АТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» доведено факт того, що ним не здійснювалось дій щодо звернення до державного реєстратора Манюти С.В. КП «Агенція реєстраційних послуг» Одеська область для вчинення спірних реєстраційних дій суд вважає правомірним стягнути судові витрати по справі, в тому числі і витрати щодо надання правничої допомоги з ТОВ «ФК «АЛЬКОР ІНВЕСТ».

Outcome: approved