Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-01 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 25.03.2024 АТ «ПУМБ» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №№200978959801 від 17.04.2018 в розмірі 85232,84грн. та понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 грн., оскільки остання не виконує умови договору. Вказує, що 17.04.2018 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір №200978959801, на підставі якого видано кредитну карту з кредитним лімітом 5000 грн., який в подальшому було збільшено до 52700 грн. В кредитному договорі зазначено, що відповідач підписанням цієї Заяви беззастережно підтверджує, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування, яка розміщена на сайті pumb.ua в повному обсязі з урахуванням умов надання всіх послуг як обраних безпосередньо при прийнятті, так і послуг що можуть бути надані в процесі обслуговування. Відповідач ознайомлена із договором та цілком згодна з ним, всі умови зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Умова про збільшення кредитного ліміту та порядок такого збільшення зазначена в договорі комплексного банківського обслуговування, згоду на приєднання до якого висловила [PERSON] , підписавши Кредитний договір. Зазначає, що відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 01.02.2024 утворилася заборгованість перед позивачем в розмірі 85232,84 грн., що складається з 52616,05 грн. заборгованість за кредитом та 32616,79 грн. заборгованість за процентами. 21.05.2024 на адресу суду від представника позивача [PERSON] , надійшла відповідь на відзив, в якій представник вказує на те, що Законодавець передбачив звільнення Позичальників відповідальності за ст. 625 ЦК України та сплати неустойки (штрафу, пені), проте не звільняв Позичальників від обов?язку виконання кредитних зобов?язань (сплати основного боргу та відсотків передбачених умовами кредитного договору). Звертає увагу, що Банк не заявляє позовних вимог про стягнення неустойки та іншої відповідальності з Позичальника. Неплатоспроможність боржника не є підставою для невиконання взятих на себе зобов?язань за кредитною угодою, навіть якщо вони настали через збройну агресію проти України. Стосовно форс мажорних обставин, то слід зазначити, що відповідно до ДКБО, відповідач зобов?язаний був при виникненні форс-мажорних обставин Банк та/або Клієнт повинні проінформувати один одного протягом 2 (двох) календарних днів у будь-який доступний спосіб. Інформація повинна містити дані про характер обставин, а також причинний зв?язок між такими обставинами та невиконанням Банком або Клієнтом своїх зобов?язань за цим Договором (п. 7.2 ДКБО). Невиконання зобов?язання, зазначеного в п. 7.2 Розділу І Договору, позбавляє Банк або Клієнта, що знаходиться під впливом обставин непереборної сили, права посилатися на такі обставини як на підстави звільнення від відповідальності за невиконання зобов?язань за Договором (п. 7.3 ДКБО). Згідно п. 7.4 ДКБО звільнення зобов?язаної сторони від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання будь-якого її зобов?язання за Договором не веде до звільнення цієї сторони від виконання нею всіх інших її зобов?язань, які Сторони не визнали такими, що неможливо виконати згідно Договору. Відповідач не надає суду доказів дотримання згаданих вище положень ДКБО, а за такого, посилання на форс мажорні обставини є безпідставним. Також, відповідач не надає жодних доказів на спростування існуючої заборгованості за кредитним договором або доказів погашення такої заборгованості. Отже, доводи Відповідача ґрунтуються на припущеннях і не можуть бути покладені в основу доказування обставин справи. Стислий виклад позиції відповідача. 09.05.2024 на адресу суду надійшов від представника відповідача [PERSON] відзив на позов та 27.05.2024 заперечення на відповідь на відзив, в яких представник вказує, що Анкета-заява про приєднання до Умов на момент отримання [PERSON] кредитних коштів - 17.04.2018 року, взагалі не містить умов, щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Умови і Правила обслуговування і в АТ «ПУМБ» при наданні банківських послуг щодо продуктів АТ «ПУМБ» б/н та без дати, згідно з якими банк самостійно може встановлювати та змінювати кредитний ліміт та умови кредитування клієнтів [PERSON] не підписувались. Цей документ також не містить дати його підписання представником позивача. Крім цього, Умови не додавалися до анкети-заяви. Вважає, що Умови, а також Публічну Пропозицію банку щодо затвердження «Умов і правил обслуговування в АТ «ПУМБ» при наданні банківських послут щодо продуктів АТ «ПУМБ» не можна вважати складовими частинами укладеного між Відповідачем та Позивачем кредитного договору. Умови, інформація, щодо кредитної карти АТ «ПУМБ» та паспорт споживчого кредиту, анкети-заяви надані до позовної заяви підписані Відповідачем - 17.04.2018. Відповідно до паспорту споживчого кредиту [PERSON] отримала 5000 грн. терміном на 12 місяців (365 днів), тобто до 16 квітня 2019 року, з фіксованою процентною ставкою 0,1342 % в день, що складає 49 % річної відсоткової ставки, що підтверджується паспортом споживчого кредиту від 17.04.2018 р. Відповідно до паспорту споживчого кредиту пункту, банк надав клієнту фінансовий кредит в розмірі 5000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цих Договором. Представник просить врахувати суд ту обставину, що [PERSON] не мала бажання особисто його збільшувати та дані послуги були надані без жодної згоди та погодження з клієнтом. Згідно інформації викладеної в позовній заяві за період з 19.04.2018 року по 30.11.2023 року Відповідачу була нарахована заборгованість в розмірі 52616,05 грн., однак загальна сума внесених коштів внесених [PERSON] за кредитним договором складає 42815,53 грн. Тобто фактично [PERSON] виплатила суму основної заборгованості заборгованості разом з відсотками. За викладеною інформацією в позовній заяві залишок заборгованості повинен становити 9800,52 грн. (52616,05-42815,53 грн. = 9800,52 грн.). Також представник зазначає, що відповідач взагалі не знала, що в неї перед Позивачем існує якась фінансова заборгованість. Посилання Позивача, що [PERSON] повідомляли про існування заборгованості за допомогою повідомлення «пуш» про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості - не відповідає дійсності та не підтверджено жодним належним письмовим доказом. Крім того, в позовній заяві зазначено, що Відповідач почала отримувати банківські послуги з 17 квітня 2018 року на підставі кредитного договору б/н від 17.04.2018, 25.03.2024 АТ «ПУМБ» звернулося до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 17.04.2018 р. з Відповідача у розмірі 85232,84 грн., при цьому зазначають, що кредитною карткою Відповідач користувався і здійснював платежі до 07.07.2022 року. Вважає, що в даному випадку повинні застосовуватись строки позовної давності та період про стягнення заборгованості з 19.04.2018 року по 24.03.2021 року повинен залишитись без розгляду та не враховуватись судом взагалі як по сумі основної заборгованості так і по розрахунку процентів за основною сумою заборгованості. Таким чином у АТ «ПУМБ» повинен був розрахунок заборгованості розпочинати з 25.03.2021 року по останній день користування та здійснення платежів Відповідачем, тобто як зазначено у позовній заяві до 07.07.2022 року. При врахуванні даного розрахунку з 25.03.2021 року, сума погашеної заборгованості здійсненої Відповідачем у розмірі 42815,53 грн. повністю перекриває виставлену банком суму заборгованості, а томі відповідне подальше нарахування відсотків неправомірне, а з урахуванням оплати [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № б/н від 17.04.2018 можливо прийти до висновку, що Відповідач всі належні умови Договору виконала та сплатила повністю заборгованість за спірним договором. Вважає, що Позивачем не надано належних доказів на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів за індивідуальною частиною договору про надання фінансового кредиту № б/н від 17.04.2018, не надано доказів, що суми позики або фінансового кредиту були зараховані на поточний рахунок позичальника та не доведено факт укладання договору з відповідачем та виникнення між ними зобов?язальних правовідносин. Розрахунки заборгованості підготовлені позивачем не правильно, крім того, в даному розрахунку не міститься підписів, печаток з даними кредиторів, вказані розрахунки не містять інформації про нарахування заборгованості, не вказана відсоткова ставка, за якою здійснюється нарахування. Крім того,\~представник вказує, що Листом Торгово-промислової палати від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 зазначено, що ТПП засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об?єктивними обставинами для суб?єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов?язанням/обов?язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Отже, у зв?язку з введенням воєнного стану в Україні, відповідач була позбавлена можливості працювати, так як її звільнили, в результаті чого вона була позбавлена отримувати заробітну плату, годувати свою сім?ю, сплачувати комунальні платежі та іншу заборгованість. Крім того, нарахування штрафних санкцій в період воєнного стану проведено Позивачем в порушення норм чинного законодавства України. Також просить стягнути з позивача на користь відповідача 15000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Заяви, клопотання учасників справи. \~ \~ \~ \~ В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явилася, надала заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 09-30 год. 24.04.2024, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 17.04.2018 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено Кредитний договір, шляхом подачі Заяви №2001018222801 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, на підставі якого банк надає кредит, а позичальник отримує його на умовах передбачених кредитним договором. Відповідно до Заяви №2001018222801 від 17.04.2018 погоджено умови кредитування та графік платежів, а саме сума кредитного ліміту в розмірі 5000 грн.; розрахунковий день 30 число місяця, платіжна дата 30 число місяця, строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмір мінімального платежу встановлюютьсі відповідно до умов ДКБО в залежності від типу Кредитної картки, та згідно Паспорту споживчого кредиту, мета кредиту загальні споживчі цілі, процентна ставка відсотків річних - 49%, реальна річна процентна ставка складає 59,42%, орієнтована загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 6275,57 грн., строк кредитування 12 місяців та зі спливом сказаного строку продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень із будь-якої із сторін (а.с. 11). Відповідно, 17.04.2018 [PERSON] підписавши особисто Заяву №2001018222801 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, та Паспорт споживчого кредиту, беззастережно підтверджує, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування, яка розміщена на сайті pumb.ua в повному обсязі з урахуванням умов надання всіх послуг як обраних безпосередньо при прийнятті, так і послуг що можуть бути надані в процесі обслуговування. Відповідач ознайомлена із договором, Тарифами банку, згодна з ними, всі умови є зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення (а.с. 11, 12-16). З огляду на копію довідки по договору №2001018222801 від 17.04.2018 проводилось збільшення кредитного ліміту в період з 17.04.2018 по 26.05.2023 з 5000 грн. до 52700 грн. (а.с. 20). Згідно наданої виписки за особовим рахунком з 17.04.2018 по 01.02.2024 відповідач користувалася кредитними коштами, а саме здійснювала зняття готівки, розрахування через термінал, погашала частково заборгованість, останній раз 07.07.2022 в сумі 727,63 грн. (а.с. 21-26). Відповідно до\~наданого розрахунку\~ заборгованості\~судом встановлено,\~що станом\~на 01.02.2024\~ [PERSON] \~має заборгованість\~перед АТ\~«ПУМБ» за Кредитним договором №2001018222801 від 17.04.2018 у розмірі 85232,84 грн., що складається з 52616,05 грн. заборгованість за кредитом та 32616,79 грн. заборгованість за відсотками (а.с. 20-21). 01.02.2024 АТ «ПУМБ» звернулося до відповідача із письмовою вимогою щодо погашення утвореної заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором та (а.с. 18-19) Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частинами першою, другою\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Останні встановлені ст.ст. 1048-1052, 1054 ЦК України, відповідно до яких істотними умовами кредитного договору, щодо яких сторони повинні дійти згоди в належній формі виступають: мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, порядок зміни і припинення дії договору, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору. Згідно положень ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1\~ст. 1055 ЦК України\~визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Так, судом встановлено, що 17.04.2018 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено Кредитний договір, шляхом подачі Заяви №200978959801 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, на підставі якого банк надає кредит, а позичальник отримує його на умовах передбачених кредитним договором. Відповідно до Заяви №2001018222801 від 17.04.2018 погоджено умови кредитування та графік платежів, а саме сума кредитного ліміту в розмірі 5000 грн.; розрахунковий день 30 число місяця, платіжна дата 30 число місяця, строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмір мінімального платежу встановлюютьсі відповідно до умов ДКБО в залежності від типу Кредитної картки, та згідно Паспорту споживчого кредиту, мета кредиту загальні споживчі цілі, процентна ставка відсотків річних - 49%, реальна річна процентна ставка складає 59,42%, орієнтована загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 6275,57 грн., строк кредитування 12 місяців та зі спливом сказаного строку продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень із будь-якої із сторін (а.с. 11). Матеріалами справи підтверджується, що Банк виконав зобов`язання, надавши відповідачу кредит (а.с. 20-26). 17.04.2018 [PERSON] підписавши особисто Заяву №№2001018222801 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, та Паспорт споживчого кредиту, беззастережно підтверджує, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування, яка розміщена на сайті pumb.ua в повному обсязі з урахуванням умов надання всіх послуг як обраних безпосередньо при прийнятті, так і послуг що можуть бути надані в процесі обслуговування. Відповідач ознайомлена із договором, Тарифами банку, згодна з ними, всі умови є зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення (а.с. 11). Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц (провадження № 61-13569св20), від 18 листопада 2020 року у справі\~\~№ 313/346/20 (провадження № 61-14573св20), у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 26 грудня 2019 року у справі № 467/555/19 (провадження № 61-17707св19) у спорах між банком та фізичними особами, які отримали кредитні кошти, дійшов висновку, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частиною спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом. Натомість у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 583/3343/19 (провадження № 61-22778св19), від 21 жовтня 2020 року\~\~у справі № 194/1387/19 (провадження № 61-7416св20) у спорах між фізичною особою та банком, суди виходили з того, що матеріали справи містять паспорт споживчого кредиту, тобто інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма). Вказаний документ підписано позичальником, при цьому вказано, що він підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування. Тобто суди виходили з того, що паспорт споживчого кредиту є пропозицією укласти кредитний договір, коли особа, ознайомившись із паспортом споживчого кредиту, власним підписом підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, наданою виходячи із обраних ним умов кредитування. Згідно положень пунктів 2.2.1, 2.2.2 публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції з 06.04.2018, договір вважається укладеним з моменту оформлення Заяви на приєднання Договору, датою набрання чинності визначається Заявою на приєднання Договору. Пунктом 2.2.3 передбачено, що укладаючи цей Договір, клієнт та банк приймають на себе всі обов`язки та набувають всіх прав, передбачених Договором. В п. 2.2.4., примірник цієї Публічної пропозиції банку на укладення Договору на паперовому носії розміщується у доступних для клієнта місцях надання Банком послуг, а в електронній формі розміщується на сайті банку. Відповідно до п. 2.2.5 підписанням Заяви на приєднання до Договору, клієнт беззастережно підтверджує , що на момент укладення Договору ознайомився з повним текстом Договору, повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору. Пунктом 5.1 визначено зобов`язання відповідача, зокрема в п. 5.1.7. своєчасно сплачувати заборгованість по Договору, проценти, комісії, неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені договором п. 5.1.5. повністю повернути банку суму отриманого Кредиту, не пізніше дати остаточного повернення, яка визначена заявою-анкетою на приєднання Договору та Графіком платежів. Відповідно до ст.1056-1\~ЦК України\~процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Як вбачається\~з розрахунку\~заборгованості,\~станом на\~01.02.2024\~ [PERSON] \~має заборгованість\~перед АТ\~«ПУМБ» за Кредитним договором №2001018222801 від 12.02.2018 у розмірі 85232,84 грн., що складається з 52616,05 грн. заборгованість за кредитом та 32616,79 грн. заборгованість за відсотками (а.с. 20-21). Стосовно посилань представника відповідача, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів, не надано доказів, що суми позики або фінансового кредиту були зараховані на поточний рахунок позичальника суд зазначає наступне. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. \~\~Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. \~\~Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75. З виписки за особовим рахунком з 17.04.2018 по 01.02.2024 вбачається, що відповідач користувалася кредитними коштами, а саме здійснювала зняття готівки, розрахування через термінал, погашала частково заборгованість, останній раз 07.07.2022 в сумі 727,63 грн., тому посилання представника відповідача не заслуговують на увагу. Згідно із ч. 2. ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини Кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк встановлений договором або законом. Вимогами ст. 549 ЦК України передбачено обов`язок боржника в разі порушення зобов`язання передати кредиторові грошову суму штрафу у вигляді процентної ставки, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, принципу справедливості розгляду справи судом. Аналізуючи вищевикладені\~норми права,\~враховуючи,\~що отримані\~та використані\~позичальником кошти\~в добровільному\~порядку АТ\~«ПУМБ» не\~повернуті,\~наявність заборгованості\~підтверджується фактичним\~використанням кредитних\~коштів,\~які містяться\~в \~розрахунку заборгованості,\~виписці за\~рахунком,\~які додані\~позивачем до\~матеріалів справи,\~з якими\~суд погоджується,\~в свою\~чергу [PERSON] \~не надала\~суду докази\~виконання зобов`язання\~з повернення\~позичених коштів,\~а відповідно\~до ч.2\~ст.\~530\~ЦК України,\~якщо строк\~(термін)\~виконання боржником\~обов`язку\~визначений моментом\~пред`явлення\~вимоги,\~кредитор має\~право вимагати\~його виконання\~в будь-який\~час,\~що свідчить\~про порушення\~його прав,\~тому позивач\~вправі вимагати\~захисту своїх\~прав через\~суд -\~шляхом зобов`язання\~виконати боржником\~обов`язку\~з повернення\~фактично отриманої\~суми кредитних\~коштів,\~тому суд\~дійшов висновку\~про те,\~що відповідач\~належно не\~виконувала прийняті\~на себе\~зобов`язання\~відповідно до\~укладеного з\~позивачем договору,\~істотно порушувала\~його умови,\~що є\~підставою для\~стягнення з\~відповідача заборгованості,\~яка виникла\~станом на\~01.02.2024 за Кредитним договором №2001018222801 від 17.04.2018 у розмірі 85232,84 грн., що складається з 52616,05 грн. заборгованість за кредитом та 32616,79 грн. заборгованість за відсотками. Стосовно заяви представника відповідача про звернення позивача до суду після спливу строків позовної давності суд зазначає. \~ \~ \~ \~Відповідно до статей\~256,\~257 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. \~ \~ \~ \~Згідно з частиною першою\~статті 261 ЦК України\~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. \~ \~ \~ \~За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята\~статті 261 ЦК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої\~статті 266 ЦК України\~зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). \~ \~ \~ \~Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта\~статті 267 ЦК України). \~ \~ \~ \~Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в\~статтях 252-255 ЦК України. \~ \~ \~ \~При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними обставинами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). \~ \~ \~ \~Отже, за змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Крім того слід зазначити, що постановою КМУ «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року\~№ 211, з 12 березня 2020 на всій території України було встановлено карантин та в подальшому його дію було продовжено. Тому, згідно п.п. 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені\~статтями 257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього Кодексу,\~продовжуються на\~строк дії\~такого карантину. У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Так, з матеріалів справи вбачається, а саме виписки за особовим рахунком, що останнє зарахування на картковий рахунок відповідача проводилося 07.07.2022, позивач звернувся до суду 25.03.2024, тобто в межах строку визначеного законодавством, тому суд не бере до уваги доводи представника відповідача щодо пропуску строку позовної давності. Щодо посилань представника відповідача про наявність форс-мажорних обставин, суд зазначає наступне. На підставі\~ст. 617 ЦК України,\~особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. За ч. 3\~ст. 14 Закону України «Про торгово-промислові палати України»\~Торгово-промислова палата України, зокрема, засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб. Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1 вбачається, що Торгово-промислова палата України (далі - ТПП України) на підставі ст. ст.\~14,\~14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", Статуту ТПП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до\~Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням / обов`язком, виконання яких (-го) настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких (-го) стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). При цьому форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постановах від 16 липня 2019 року по справі № 917/1053/18 та від 25 січня 2022 року по справі № 904/3886/21. У п. 1 ч. 1\~ст. 263 ЦК України\~наведено ознаки непереборної сили як надзвичайної або невідворотної за даних умов події. Отже, непереборною силою є надзвичайна або невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути, і ця подія завдала збитків. Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, визначено\~Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року, за змістом ч. 1 ст. 1 якого періодом проведення антитерористичної операції є час між датою набрання чинності Указом Президента України від 14 квітня 2014 року №405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Відповідно до\~ст. 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», протягом терміну дії цього\~Закону\~єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України. Згідно зі\~ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні»\~Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна загроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади тощо. Порядок, підстави та строк видачі Сертифікатів про настання форс-мажорних обставин встановлений Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії ТПП України від 18.12.2014 №44. Вказаний Регламент Торгово-промислової палати є спеціальною нормою, яка регулює відповідні правовідносини, а тому учасники таких правовідносин повинні дотримуватись вимог, викладених у Регламенті Торгово-промислової палати. Відповідно до п 6.2 Регламенту форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, податковим та/чи іншим зобов`язанням, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. Зокрема, у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30.11.2022 у справі №359/4305/20 (провадження № 61-7835св21) зазначено, що єдиний належний документ, який підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань - це сертифікат, виданий у порядку та на підставі\~статті 14-1 Закону «Про торгово-промислові палати в Україні». Разом з цим обставини, які можуть бути кваліфіковані як обставини непереборної сили (форс-мажор), можуть бути підтверджені належними доказами, зокрема висновками експертів, показаннями свідків. Суд також враховує підстави звільнення від доказування - обставини, які визнаються учасниками справи, обставини, визнані судом загальновідомими тощо. Отже, суд визнає наявність форс-мажорних обставин з урахуванням установлених обставин справи та наявних у справі доказів. Однак, суд зазначає, що матеріали справи не містять відповідного сертифікату ТПП України, яким підтверджувалась би обставина непереборної сили в виді військової агресії російської федерації проти України, що не дали можливості відповідачу виконати свої зобов`язання перед позивачем за Кредитним договором від 17.04.2018, також в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо наявності обставин непереборної сили, тому дані посилання представника відповідача не заслуговують на увагу. Щодо стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу слід зазначити наступне. Відповідно до п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що передбачено ч.2 ст. 141 ЦПК України. Таким чином, аналізуючи викладені норми права та враховуючи результат розгляду справи, суд вважає необхідним відмовити відповідачу у відшкодуванні витрат за надання правової допомоги. З огляду на положення ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн. (а.с.8), який сплачений позивачем при зверненні до суду. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 549, 599, 610, 612, 625, 626, 628, 633, 634, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved