Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

15.04.2024 року до суду звернулись заявники [PERSON] , і [PERSON] , із заявою про розірвання шлюбу. Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16.04.2024 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами окремого провадження з повідомленням сторін на 17.05.2024 року. 17.05.2024року справа не розглядалась в зв`язку з перебуванням суді у відпустці. 13.06.2024 року проведений перерозподіл справи іншому складу суду. справа призначена до розгляду на 30.07.2024 року Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки відповідно до ст. 43, 44, 49 ЦПК України. В судовому засіданні 30.07.2024 року оголошена вступна та резолютивна частина рішення Згідно заявлених вимог заявники просить розірвати шлюб, укладений між ними , зареєстрований 23 січня 1999 року у виконавчому комітеті Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 1 В обґрунтування заявлених вимог заявники посилається на наступне: 23 січня 1999 року у виконавчому комітеті Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 1 був зареєстрований шлюб між заявниками, [PERSON] , і [PERSON] період шлюбу в них народились діти: донька - [PERSON] , [INFO] і донька - [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки між ними розлагодились, зникло взаємопорозуміння і взаємоповага, стали частими сварки за багатьма життєвими обставинами. З жовтня 2023 року вони спільно не проживають, шлюбні відносини і ведення спільного господарства між ними фактично припинено, їхня сім`я фактично розпалась і подальше перебування у шлюбі буде суперечити їхнім інтересам, що й стало підставою звернення до суду. В судовому представник заявників заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Строк для примирення просила не надавати так як її довірителями вирішено питання про розірвання шлюбу та добровільно вирішені всі інші питання, а саме щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини, її матеріального утримання шляхом укладення нотаріально посвідченого договору. після розірвання шлюбу просить залишити [PERSON] ,. прізвище « [PERSON] » Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, що 23 січня 1999 року у виконавчому комітеті Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 1 був укладений шлюб між заявника, [PERSON] ,. і [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження. В період шлюбу у сторін народились діти: донька - [PERSON] , [INFO] і донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження, в якому сторони записані батьками дітей. Заявники підтверджують, що з жовтня місяця 2023 року шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство вони не ведуть. Тому даний факт суд вважає встановленим. Причиною розпаду сімейних відносин стало відсутність між заявниками взаємопорозуміння, взаємоповаги, взаємодопомоги. Втрата почуття любові один до одного. Зазначені обставини, на думку суду створюють неможливі умови для подальшого спільного проживання сторін та збереження шлюбних стосунків. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, - чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознаками раси, національності або релігії одружуватись і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України У порядку окремого провадження розглядаються також справи про про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей.. Заявники настоюють на розірванні шлюбу та подали суду нотаріально посвідчений договір від 15.04.2024 року укладений між батьками про визначення місця проживання дитини, здійснення батьківських прав, виконання батьківських прав і обов`язків та про оплату аліментів. . Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що припинення шлюбних відносин між заявниками має стійкий характер і шлюбні відносини та спільне проживання заявники не бажають відновлювати, а причини, які спонукали заявників на розірвання шлюбу є обґрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України - Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України - Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що на час розгляду справи заявники не підтримують шлюбних відносин і ведення спільного господарства, настоюють на розірванні шлюбу. Виходячи із принципу добровільності (вільної згоди чоловіка і жінки) шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше перебування заявників у шлюбі буде мати наслідком примушення сторін до шлюбних відносин, та втратить одну з основних його підстав - добровільність. За даних обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу. Дане рішення приймається судом у відповідності із способом захисту обраним заявниками та передбаченим нормами Сімейного кодексу Україниі Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст. 113 СК України - особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу відповідно до позиції заявниці [PERSON] ,, суд вважає за можливе залишити їй прізвище, обране при реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 7 ст. 294 ЦПК України - При ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Таким чином понесені с удові витрати сплачені заявницею [PERSON] в сумі 605 грн., 60 коп. покладаються на заявницю. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України - Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. В свою чергу відповідно до абзацу 2 ч. 7 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» - У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру. Оскільки заявник [PERSON] ,. судовий збір при поданні заяви не сплачував з нього підлягає стягненню судовий збір в рахунок держави в сумі 605 грн. 60 коп.

Outcome: approved