Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно доньки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із ухиленням матері від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що протягом тривалого часу він проживав у шлюбі з [PERSON] . Від спільного подружнього життя у них [INFO] народилася донька [PERSON] , [INFO] народилася. Спільне життя з відповідачем не склалося, рішенням Конотопського міськрайонного суду від 27.11.2019 року шлюб між ними було розірвано та залишено проживати з ним доньку [PERSON] . На даний час донька проживає разом з ним майже п`ять років, повністю знаходиться на його утриманні. Відповідач ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхами [PERSON] , станом її здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання сином освіти. Внаслідок вказаного, на даний час створились обставини, які шкодять інтересам дитини. Всі питання щодо виховання вирішуються ним самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини матір`ю, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. Таким чином, відповідач фактично самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] , кожен окремо, в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 32, 33). Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Конотопської міської ради Циганок І.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 08.02.2008 року Конотопським МВ УМВС України в Сумській області, [PERSON] народився [INFO] в м. Конотоп Сумської області (а.с. 6 -8). З копії витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 9549 вбачається, що в будинку [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] (а.с. 9, 13). Згідно копії паспорта громадянина України № [NUMBER] , виданого 09.10.2017 року органом № 5917, [PERSON] народилася [INFO] в с. Оріхове Сакського району АР Крим (а.с. 10). З копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] в м. Конотоп Сумської області, батьком вказаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с. 12). Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27.11.2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 04.08.2017 року у Конотопському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Сумської області, актовий запис № 275 розірвано, залишено проживати з [PERSON] доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 14, 15). Згідно копії довідки дитячої поліклініки КНП Конотопської МР «Конотопська міська лікарня» вбачається, що [PERSON] , [INFO] , спостерігається в дитячій поліклініці з [INFO] . Станом здоров`я дитини піклується батько [PERSON] , виконує всі рекомендації та медичні призначення (а.с. 16). З копії акту обстеження умов проживання від 22.04.2024 року вбачається, що працівниками відділу «Служба у справах дітей» Конотопської міської ради було обстежено умови проживання дитини [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . В ході обстеження встановлено, що житло розміщено на 1-му поверсі 5-поверхового будинку, яке складається з 2-х кімнат, передпокою, кухні, роздільного санвузла. Умови проживання добрі, в квартирі чисто, затишно, приміщення обладнані належними та необхідними меблями і побутовою технікою. Дитина має окремо відведену кімнату, облаштовану належним чином. Дівчинка має в достатній кількості одяг, взуття, необхідне канцелярське приладдя для навчання. Продукти харчування, готові страви в наявності (а.с. 17). Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Конотопської міської ради № 01-14/352 від 03.06.2024 року визнано доцільним позбавити батьківських [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 26, 27). Свідок [PERSON] , допитаний в судовому засіданні, пояснив, що знає позивача тривалий час, підтримують дружні стосунки, сусіди. Останній раї бачив відповідача 5 років тому, вона знайшла іншого чоловіка і покинула сім`ю. Дійсно [PERSON] не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться її життям, здоров`ям, успіхами. Свідок [PERSON] , допитаний в судовому засіданні, пояснила, що знає позивача тривалий час, наразі він проживає в цивільному шлюбі з її племінницею [PERSON] , надала аналогічні пояснення. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, про які повідомили свідки. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні та показання підтверджуються і доповнюються іншими зібраними по справі доказами. Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько чи мати ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо. Своєю неявкою в судове засідання фактично підтвердила байдуже ставлення до дитини та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками, навмисне ухилення від їх виконання. Ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58). Виходячи із оцінки доказів у справі таке ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, суд вважає свідомим та умисним, що дає підстави для обрання крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що відповідач не піклується про моральне виховання дитини, фізичний та духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не проявляє батьківської турботи, матеріально не утримує, що свідчить про свідоме ухилення відповідача від виконання обов`язків по вихованню дитини. За таких обставин, суд вважає, що в інтересах малолітньої дитини слід позбавити батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] , у зв`язку із ухиленням її від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини. В силу вимог ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. За таких обставин з [PERSON] слід стягнути аліменти на користь [PERSON] , на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved