Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, ЄДРПОУ: 32382598) через свого представника звернулося до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] (місце реєстрації: [ADDRESS] ) про стягнення страхового відшкодування. В обґрунтування\~позовних вимог\~вказано,\~що 19.11.2020\~року сталася\~дорожньо-транспортна\~пригода за\~участю транспортного\~засобу «Geely\~JL7162»\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~під керуванням\~ [PERSON] \~та автомобіля\~«Mitsubishi\~Pajero\~Wagon»,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~власником якого\~є [PERSON] .\~Внаслідок ДТП\~транспортні засоби\~зазнали механічних\~ушкоджень.\~Постановою Каматорського\~міського суду\~Донецької області\~від 27.11.2020\~року,\~ [PERSON] \~визнана винною\~у вчиненні\~адміністративного правопорушення,\~передбаченого ст.\~ст.\~124,\~122-4\~КУпАП України.\~05.04.2020\~року між ТДВ\~Страхова компанія\~«Альфа-Гарант»\~та [PERSON] \~був укладений\~поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/7054389, предметом якого є страхування транспортного засобу «Geely JL7162» д.н.з. [NUMBER] . За заявою потерпілої [PERSON] , ТДВ СК «Альфа-Гарант» виплатило страхове відшкодування у розмірі 8644 грн 80 коп. З огляду на вище викладене, оскільки відповідач стала учасником ДТП, залишила місце пригоди та визнана винною постановою суду, яка набрала законної сили, до ТДВ СК «Альфа-Гарант» у порядку регресу перейшло право вимоги до [PERSON] суми відшкодування\~ у розмірі 8644 грн. 80 коп. Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16.01.2024 року дану позовну заяву прийнято до розгляду\~ за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи здійснювати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.\~ Відповідач в судове засідання також не з`явилася. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції за адресою її місця реєстрації. Про причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності та відзиву не подавала. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06.08.2024 року постановлено провести заочний розгляд справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 19.11.2020 року, о 19:55 год, у м. Краматорську, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом\~ «Geely JL7162» д.н.з. [NUMBER] , по сухому асфальтному покриттю вул. Академічна з боку вул. Маяковського, в напрямку вул. Катеринича навпроти буд. 30, не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечного бокового інтервалу лівого напрямку та скоїла на припаркований автомобіль «Mitsubishi Pajero Wagon», д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , який знаходився у статистичному стані з правого боку по ходу руху. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. Крім того, [PERSON] , будучи причасною до дорожньою транспортної пригоди за участю автомобіля «Mitsubishi Pajero Wagon», д.н.з. [NUMBER] , не дочекавшись співробітників поліції, залишила місце події. Постановою Каматорського міського суду Донецької області від 27.11.2020 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП та притягнуто до відповідальності. Дана постанова набрала законної сили 08.12.2020 року. Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №AO/7054389 від 05.04.2020 року, [PERSON] , застрахувала транспортний засіб «Geely JL7162» д.н.з. [NUMBER] в ТДВ СК «Альфа-Гарант». Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля марки «Mitsubishi Pajero Wagon», д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] . 12.04.2021 року [PERSON] звернулася до ТДВ СК «Альфа-Гарант» 12. з заявою на виплату страхового відшкодування внаслідок ДТП у розмірі 25000 грн. Згідно аварійного сертифіката №36-D/87/1 з розрахунку вартості матеріального збитку завданого транспортному засобу\~ «Mitsubishi Pajero Wagon», д.н.з. [NUMBER] , матеріальний збиток завданий власникові автомобіля становить 12773 грн. 76 коп.\~ Відповідно до страхового акту № ЦВ/21/2087 від 25.06.2021 року розмір страхового відшкодування становить 8644 грн. 80 коп., що визначений згідно розрахунку страхового відшкодування. Згідно платіжної інструкції в національній валюті № 18046 від 25.06.2021 року, ТДВ СК «Альфа-Гарант» перерахувало на рахунок [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 8644\~ грн. 80 коп. Вирішуючи спір по суті,\~ суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Необхідною підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є наявність складу правопорушення, що включає в себе певні елементи, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливого результату такої поведінки (шкоди). Положеннями ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, зокрема, транспортних засобів. У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством. Згідно ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 980 ЦК України та ст. 4 ЗУ «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.\~ Відповідно до\~ст.\~6Закону\~України «Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно з підпунктом «в» п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подавати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Суд звертає\~увагу на\~те,\~що матеріалами\~справи встановлено,\~що [PERSON] \~визнано винною\~у вчиненні\~дорожньо-транспортної\~пригоди постановою\~суду про\~притягнення до\~адміністративної відповідальності\~за ст.ст.\~124,\~122-4\~КУпАП,\~яка набрала\~законної сили.\~У зв`язку\~з тим,\~що [PERSON] \~залишила місце\~ДТП,\~ТДВ СК\~«Альфа-Гарант» після виплати страхового відшкодування набуло право вимоги в порядку регресу до відповідача. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами, що заподіяна матеріальна шкода підлягає відшкодуванню саме відповідачем, у зв`язку з чим позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.\~ Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684 грн. Крім того, згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених ТДВ СК «Альфа-Гарант» витрат на правничу допомогу, представник позивача до заяви долучив копії акту прийому - передачі послуг від 19.12.2023 року за договором від 14.05.2019 року про надання правничої допомоги, з якого вбачається, що вартість послуг, зазначених у акті становить 3000 грн. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved