Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-07 00:00:00

10 червня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (надалі також - позивач, ТОВ «Коллект центр») звернулось до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] (надалі також - відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит № 4566873 від 24 вересня 2021 рок в розмірі 71460 грн 60 коп., а також понесених судових витрат. Після отримання відповіді від Виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради Полтавського району Полтавської областіна запит суду про зареєстроване місце проживання відповідача - [PERSON] , [INFO] , за № 02-20/782(а.с. 42), суд своєю ухвалою 14 червня 2024 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 43). Аргументи учасників справи В обґрунтування своїх вимог ТОВ «Коллект центр» посилалось на те, що 24 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (надалі також - ТОВ «Мілоан») та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 4566873, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 10000 грн, строком на 20 днів до 14 жовтня 2021 року, зі сплатою відсотків за ставкою 0,88% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Договір про споживчий кредит укладено в електронній формі, шляхом підписання електронним підписом відповідача, вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому в договорі. Однак, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, не повернув своєчасно позичальнику грошові кошти для погашення заборгованості, відповідно до умов договору, не сплатив заборгованість за процентами та комісією. У подальшому, 28 грудня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (надалі також - ТОВ «Вердикт Капітал») укладено договір факторингу № 28-12/2021-72, відповідно до якого ТОВ «Міолан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит № 4566873 від 24 вересня 2021 року, що був укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . В свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення прав вимоги № 10-03/2023/01 від 10 березня 2023 року, у тому числі, за договором про споживчий кредит № 4566873 від 24 вересня 2021 року. У зв`язку з цим існує заборгованість, яка станом на 10 травня 2024 року становить 71460 грн 00 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 10000 грн 00 коп. та заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги в сумі 61460 грн 00 коп. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань, з огляду на що, позивач просив стягнути з [PERSON] вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. Позивач у судове засідання явку свого уповноваженого представника не забезпечив, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 85). У прохальній частині позовної заяви позивач просив здійснювати розгляд справи за відсутності його представника (а.с. 4). Відповідач в судове засідання, призначене на 08 серпня 2024 року, не з`явився, відзиву на позовну заяву не надав. Поряд із цим, 08 серпня 2024 року [PERSON] подав до суду заяву, за змістом якої просив розглядати справу без його участі та при вирішенні справи поклався на розсуд суду (а.с. 91). Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладені норми цивільно-процесуального законодавства, судове засідання проведено за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 24 вересня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір по споживчий кредит № 4566873, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого, відповідачу надано кредит в розмірі 10000 грн 00 коп., строком на 20 днів з 24 вересня 2021 року, зі сплатою відсотків за ставкою 0,88 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (а.с. 6-10). Відповідно до пункту 1.1. договору Кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк визначений п.1.3. договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. договору (далі кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п.1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Згідно з пунктами 1.2.-1.3. договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 10000 грн 00 ком, кредит надається строком на 20 днів з 24 вересня 2021 року (строк кредитування). Відповідно до пункту 1.4. договору, термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредиту (дата платежу): 14 жовтня 2021 року. Відповідно до підпункту 1.5.1 пункту 1.5. договору, комісія за надання кредиту: 700 грн 00 коп., яка нараховується за ставкою 7,00 % від суми кредиту одноразово. Згідно з підпунктом 1.5.2 пункту 1.5. договору, проценти за користування кредитом: 1760 грн 00 коп., які нараховуються за ставкою 0,88 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Відповідно до пункту 1.6. договору, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до Додатку № 1 та Додатку № 2 до договору сторони погодили графік платежів за договором та паспорт споживчого кредиту (а.с. 10-зі звороту-11). Згідно з довідкою про ідентифікацію, відповідач під час укладення кредитного договору використовував електронний підпис у формі одноразового ідентифікатора - L25778, який був відправлений йому на номер мобільного телефону, зазначений у договорі (а.с. 13). Аналогічні відомості містяться й у анкеті-заяві на кредит № 4566873, яка містить крім іншого й хронологію вчинення дій щодо укладення кредитного договору у формі електронного правочину (а.с. 12). Крім того, відповідно до платіжного доручення № 57097611 від 24.09.2024 підтверджено переказ коштів ТОВ «Мілоан» відповідачу у розмірі 10000 грн 00 коп. (а.с. 13-зі звороту). Відповідно до розрахунку заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Мілоан» станом на 28.12.2021 загальна сума заборгованості за вказаним кредитним договором складала 42460 грн (а.с. 14). Судом встановлено, що 28.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 28-12/2021-72, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит № 4566873 від 24 вересня 2021 року, що був укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] (а.с. 17-19). Відповідно до пункту 2.3. договору, з дати відступлення Прав Вимоги Фактор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів (в тому числі за період користування коштами до моменту переходу прав за цим договором, якщо вони не були нараховані Клієнтом) за Договорами фінансових послуг за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення Боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у Боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов Договорів фінансових послуг. 28 грудня 2021 року «Клієнтом» та «Фактором» підписані акти приймання-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу № 28-12/2021-72 (а.с. 20). Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 28-12/2021-72 від 28.12.2021 ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] , за договором про споживчий кредит № 4566873, у загальному у розмірі 42460 грн 00 коп. з них: сума заборгованості за тілом кредиту - 10000 грн 00 коп., сума заборгованості за нарахованими процентами - 32460 грн 00 коп. (а.с. 21, 22). 10 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект центр» укладено Договір № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у відповідних реєстрах, зокрема, і до [PERSON] за Договором про споживчий кредит № 4566873 (а.с. 23-25). Відповідно до пункту 2.1. договору, за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників, надалі за текстом - Боржники, зазначених у Додатках №1 та № 3 до цього Договору (надалі також - Реєстр Боржників), включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за Договорами позики (Кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, надалі за текстом -- «Основні договори», надалі за текстом - Права вимоги. Новий кредитор сплачує Первісному кредитору за Права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим Договором. 10 березня 2023 року «Первісним кредитором» та «Новим кредитором» підписаний акт прийому-передачі Реєстру Боржників (а.с. 26). Відповідно до Реєстру боржників до договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 березня 2023 року (а.с. 26-28) до ТОВ «Коллект центр» перейшло право вимоги за договором про споживчий кредит № 4566873 - боржник [PERSON] у розмірі 71460 грн 00 коп. з них: сума заборгованості за основним зобов`язанням - 10000 грн 00 коп. сума заборгованості за нарахованими процентами - 61460 грн 00 коп. (а.с. 29). Проаналізувавши вказані документи, суд встановив, що первинний кредитор свої зобов`язання відповідно до договору про споживчий кредит № 4566873 від 24 вересня 2021 року, виконав в повному обсязі. В свою чергу, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами, комісією, у зв`язку з чим має непогашену заборгованість по кредиту. Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що в порушення умов договору про споживчий кредит № 4566873 від 24 вересня 2021 року, за відповідачем рахується заборгованість у загальному розмірі 71460 грн 00 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 10000 грн 00 коп., та заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги в сумі 61460 грн 00 коп. З огляду на викладене, позивач просив стягнути із [PERSON] суму вказаної заборгованості, у зв`язку з чим звернувся до суду в цим позовом. Норми права, які підлягають застосуванню Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 3 Закону № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону№ 675-VIII). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина 12статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з частиною 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно з статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Висновки щодо правозастосування Судом встановлено, що між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , 24 вересня 2021 року укладений договір про споживчий кредит № 4566873, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 10000 грн 00 коп. строком на 20 днів, із 24 вересня 2021 року по 14 жовтня 2021 року. Як вбачається зі змісту кредитного договору шляхом накладення електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором відповідач прийняв пропозицію укласти договір. Також, електронним підписом одноразовим ідентифікатором L25778 відповідач підписав графік платежів за договором про споживчий кредит 4566873 від 24.09.2021, який є додатком № 1 до договору про споживчий кредит, та паспорт споживчого кредиту № 4566873 (а.с. 10-зі звороту), який є додатком № 2 до договору про споживчий кредит (а.с. 11). Згідно з довідкою про ідентифікацію, відповідач під час укладення кредитного договору використовував електронний підпис у формі одноразового ідентифікатора - L25775, який був відправлений йому на номер мобільного телефону, зазначений у договорі (а.с. 13). Аналогічні відомості містяться й у анкеті-заяві на кредит № 4566873, яка містить крім іншого й хронологію вчинення дій щодо укладення кредитного договору у формі електронного правочину (а.с. 12). Крім того, відповідно до платіжного доручення № 57097611 від 24.09.2024 підтверджено переказ коштів ТОВ «Мілоан» відповідачу у розмірі 10000 грн 00 коп. (а.с. 13-зі звороту). З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконав належним чином умови договору про споживчий кредит щодо повернення отриманої суми кредиту за договором про споживчий кредит № 4566873 від 24 вересня 2021 року у розмірі 10000 грн 00 коп., та не сплатив заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги в сумі 32460 грн 00 коп. Доказів протилежного відповідачем до суду не надано. ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі Договору факторингу № 28-12/2021-72 набуло статус нового кредитора за договором про споживчий кредит № 4566873 від 24 вересня 2021 року, отримало право вимоги до [PERSON] відносно заборгованості за вказаним кредитним договором у загальному у розмірі 42460 грн 00 коп. з них: сума заборгованості за тілом кредиту - 10000 грн 00 коп., сума заборгованості за нарахованими процентами - 32460 грн 00 коп. (а.с. 21, 22). З наданого розрахунку заборгованості перед ТОВ «Вердикт Капітал» вбачається, що цей Новий кредитор самостійно нарахував відсотки за кредитним договором на загальну суму 29000 грн. Поряд із цим відомостей про нарахування 3% річних за користування грошовими коштами відповідно до статті 625 ЦК України та інфляційних збитків згідно зі статтею 625 ЦК України такий розрахунок не містить (а.с. 15). ТОВ «Коллект центр» на підставі договору № 10-01/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, набуло статус нового кредитора за договором позики № 3258417131-107826 від 13 серпня 2021 року, отримало право вимоги до [PERSON] відносно заборгованості за вказаним кредитним договором. За змістом Реєстру боржників до договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 березня 2023 року до ТОВ «Коллект центр» перейшло право вимоги за договором про споживчий кредит № 4566873 від 24 вересня 2021 року - боржник [PERSON] у розмірі 71460 грн 00 коп. з них: сума заборгованості за основним зобов`язанням - 10000 грн 00 коп., сума заборгованості за нарахованими процентами - 61460 грн 00 коп. (а.с. 29) Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Судом встановлено, що [PERSON] належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми боргу за кредитом не виконав ані перед первісними кредиторами, ані перед новим кредитором - ТОВ «Коллект центр», яке набуло право вимоги за відповідним кредитним договором на підставі договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги та не сплатив проценти за користування кредитом. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк кошти та нараховані проценти за користування кредитом не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми кредиту - 10000 грн 00 коп. та по процентах у розмірі 32460 коп. Отже, вимога позивача ТОВ «Коллект Центр» в частині стягнення з відповідача заборгованості за основним зобов`язанням, яка складається із суми кредиту 10000 грн 00 коп. та процентів у розмірі 32460 грн 00 коп. є доведеною. Поряд із цим, вимога позивача ТОВ «Коллект Центр» в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками в сумі 29000 грн 00 коп. задоволенню не підлягає, з огляду на таке. Відповідно до статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною 1 статті 1048 та частиною 1 статті1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини 1статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31.10.2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного сторонами договору про споживчий кредит 4566873 від 24.09.2021 ТОВ «Мілоан», як фінансова установа, надало відповідачу суму кредиту, яку він зобов`язувався повернути у повному обсязі до 24 вересня 2021 року (включно). Таким чином, позикодавець відповідно до статті 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 24 вересня 2021 року. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки. Як вбачається із розрахунку заборгованості фізичної особи [PERSON] перед ТОВ «Мілоан», загальна сума заборгованості станом на 28.12.2021 складає 42460 грн 00 коп. (а.с. 14). Крім того, відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 28-12/2021-72 від 28 грудня 2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит 4566873 від 24.09.2021 у розмірі 42460 грн 00 коп., із яких: 10000 грн 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 32460 грн 00 коп. - заборгованість по процентам. Як вбачається із реєстру боржників до договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю продаж) прав вимоги від 10 березня 2023 року сума заборгованості за нарахованими процентами становить 61460 грн 00 коп., отже ТОВ «Вердикт Капітал» здійснило донарахування відсотків після закінчення дії договору про споживчий кредит на загальну суму 29000 грн. Суд наголошує на тому, що з наданого розрахунку заборгованості перед ТОВ «Вердикт Капітал» не вбачається, що Новим кредитором здійснювалось нарахування сум, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України (а.с. 15). Оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки, тому заявлена ТОВ «Коллект Центр» вимога в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування позикою у розмірі 29000 грн 00 коп. є безпідставною та задоволенню не підлягає. Як вбачається із матеріалів справи, в межах строку кредитування залишок несплачених відсотків становить 32460 грн 00 коп., що підлягають стягненню з відповідача. При цьому, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статті 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. З огляду на викладене, враховуючи наявність у [PERSON] непогашеної заборгованості за кредитним договором, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача частково, а саме: стягнути заборгованість за Договором про споживчий кредит № 4566873 від 24 вересня 2021 року у розмірі 42460 грн 00 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 10000 грн 00 коп., та заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги в сумі 32460 грн 00 коп., оскільки зазначена сума підтверджена наданим позивачем розрахунком та відповідачем не спростована. Розподіл судових витрат Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 3028 грн 00 коп., відповідно до платіжної інструкції № 0436780081 від 27 травня 2024 року (а.с. 5).Вказані кошти судового збору були зараховані до спеціального фонду державного бюджету України, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України (а.с. 40). Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені на 59,42% з розрахунку: 42460 грн 00 коп. (сума задоволених позовних вимог) х 100% : 71460 грн 00 коп. (сума заявлених позовних вимог) = 59,42% (відсоток задоволених позовних вимог). Отже, сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 1799 грн 24 коп. із розрахунку: 3028 грн 00 коп. (сума сплаченого судового збору) х 59,42% (відсоток задоволених позовних вимог). Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 17000 грн 00 коп. Частиною 1 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частина 4 статті 137 ЦПК України передбачає, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Позивачем на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу надано: договір № 02-01/2023 про надання правової допомоги від 02 січня 2023 року (а.с. 33-34), прайс-лист Адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс» із зазначенням виду послуг та ціни роботи (а.с. 34 зі звороту - 35), платіжну інструкцію № 0433380000 від 10 травня 2024 року на підтвердження факту оплати наданих юридичних послуг на суму 68000 грн (а.с. 35-зі звороту), заявку на надання юридичної допомоги № 763 від 26 квітня 2024 року щодо супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] (а.с. 36), в якій вказано про надання наступних правових (юридичних) послуг Адвокатським об`єднанням ТОВ «Коллект Центр»: надання усної консультації - 4000 грн (дві години роботи), підготовка пропозицій - 1000 грн, складання позовної заяви про стягнення боргу з для подачі до суду - 12000 грн (чотири години роботи), всього 7 годин роботи становить 17000 грн, витяг з Акта № 3 про надання юридичної допомоги від 03 травня 2024 року (а.с. 89). Враховуючи обсяг наданих Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» послуг, співмірність наданих послуг та суми виплаченого гонорару, те що позов задоволено частково, а також те, що відповідач не надав заперечень та не просив зменшити розмір витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку, що сума витрат на правничу допомогу, відповідає критеріям, що наведені вище, зокрема, є дійсними, необхідними та розумними в частині їх розміру, відповідають складності справи та підтверджені належними та допустимими доказами. Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що відповідні витрати позивача на правничу допомогу адвоката в сумі 17000 грн 00 коп. підтверджені належними документами, враховуючи, що суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 10101 грн 40 коп. із розрахунку 17000 грн 00 коп. (сума сплаченого гонорару адвокату) х 59,42% (відсоток задоволених позовних вимог). На підставі викладеного,

Outcome: partial