Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію згідно договору про постачання електричної енергії. В позовній заяві посилався на те, що ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» виконує функції постачальника універсальних послуг на території Полтавської області. 01.01.2019 року між [PERSON] приєднався до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 1310291406. З моменту акцептування вказаного договору в установленому ПРРЕЕ порядку [PERSON] та ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» набули всіх прав та обов`язків за Договором і несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами договору та чинним законодавством України. За період з 01.08.2022р. по 01.05.2024р. року відповідач споживав електричну енергію, а оплату за неї здійснював не в повному обсязі, чим порушив свої зобов`язання по договору про постачання електроенергії постачальником універсальних послуг перед ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ», внаслідок чого виникла заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 13869,48 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за спожиту електричну енергію по договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 1310291406. Уточнивши вимоги, просять суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 10270,48 грн. та стягнути судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн. Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 08.07.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначене судове засідання. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] надав письмові пояснення, у яких зазначив, що є інвалідом другої групи, через стан здоров`я не міг вчасно здійснювати оплату за електроенергію. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 01.01.2019 року між [PERSON] приєднався до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 1310291406, а 18.01.2023 року між [PERSON] та ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» був укладений договір про користування електричною енергією № 00571025-1 (а.с. 7-13, 14-15). Відповідно до п. 2.1. зазначеного договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, розташованих за адресою: [ADDRESS] , за ІЕС-кодами, зазначеними у заяві-приєднання, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору та обраної комерційної пропозиції, яка є Додатком 3 до цього Договору. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» від 14.03.2018 № 312 затверджено форму заяви-приєднання. Згідно п. 2 вказаної Постанови укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови. Таким чином судом встановлено, що між ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» та [PERSON] виникли правовідносини з надання послуг постачання електричної енергії, за яким постачальник ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» продає електричну енергію споживачу [PERSON] для забезпечення потреб електроустановок споживача, розташованих за адресою: [ADDRESS] , а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі. Але вказаний договір відповідачем не виконано, борг в повному обсязі не погашено. Крім того, у зв`язку з подальшим споживанням електричної енергії та неповною її оплатою станом на 01.08.2024 розмір заборгованості відповідача перед ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» склав 13869,48 грн., що підтверджується розрахунком, заборгованості за спожиту електричну енергію та її оплату (а.с. 17). Уточнивши вимоги, сторона позивача просить стягнути з [PERSON] заборгованість в сумі 10270,48 грн. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначаються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Житловим кодексом\~України та іншими нормативними актами. Нормою ст.\~67\~ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За нормами ст.\~68\~ЖК України споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як передбачено п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідачем заборгованість за спожиту електричну енергію сплачена не в повному обсязі. Наявна заборгованість у сумі 10270,48 грн., а тому суд приходить до висновку про необхідність її стягнення на користь позивача. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп. Розподіл судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України, згідно частини шостої якої, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Судом встановлено, що відповідач, відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією [PERSON] є інвалідом II групи. Таким чином, оскільки відповідач, є інвалідом II групи та відповідно до Закону України\~«Про судовий\~збір» відноситься до переліку осіб, які звільнені від сплати судового збору, суд не вирішує питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved