Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

позивач та її представник звернулися до суду з вказаним позовом, який мотивують тим, що 22 вересня 2012 року між сторонами було укладено шлюб, від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . Зазначають, що спільне життя подружжя не склалося, а з 27 вересня 2022 року позивач почала разом із сином проживати окремо за місцем реєстрації у [ADDRESS] . Відтак спільне господарство сторони не ведуть, майнових спорів між ними немає, шлюб розривають вперше. Крім цього, обґрунтовуючи позовну вимогу про стягнення аліментів, вказують, що спільній дитині сторін сину Матвію з 02 серпня 2023 року встановлено діагноз цукровий діабет, тип І, важка форма, через що дитина повинна щомісяця відвідувати ендокринолога у м. Мукачево, постійно потребує відповідних ліків, правильного харчування, що у свою чергу зумовлює додаткові фінансові витрати до звичайних щоденних витрат здорової дитини. Відтак, оскільки відповідач є працездатною особою, на його утриманні не перебуває інша особа, відсутні інші діти, а також враховуючи інфляційні процеси у державі, вважають обґрунтованим до стягнення розмір аліментів на суму 4 000 грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення ними позову до суду. З приводу позовної вимоги про визначення місця проживання малолітньої дитини просять врахувати фактичне проживання дитини з матір`ю, де для дитини створені всі умови для гармонійного розвитку та зростання, а відтак після розірвання батьками шлюбу задля збереження психоемоційного стану дитини у майбутньому вважають за необхідне наполягати на даній вимозі про визначення місця проживання дитини з матір`ю.\~\~\~\~\~\~\~\~ До початку розгляду справи по суті позивач [PERSON] подала клопотання, яким просила долучити в якості доказів довідку дирекції навчального закладу, в якому навчається дитина, а також Договір про участь батьків у вихованні дитини та фінансовому забезпеченні (аліментів) від 26 січня 2024 року, укладений між сторонами [PERSON] та [PERSON] . Окрім цього тоді ж подала заяву про зменшення позовних вимог, в якій просила розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що був зареєстрований 22 вересня 2012 року виконавчим комітетом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис № 232. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, кожен від свого імені подали відповідні заяви про розгляд справи без їх участі, зменшені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, при цьому представник [PERSON] у своїй заяві додатково зазначав, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Позивач попередньо подавала заяву, якою просила приєднати до матеріалів справи нотаріально посвідчену заяву відповідача [PERSON] з приводу його участі у вихованні та утриманні неповнолітнього сина.\~\~\~\~\~\~ Відповідач у судове засідання повторно не з`явився без поважних причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, відзив не подав, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. 280-282 ЦПК України.\~\~\~ Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та подані заяви, суд прийшов до висновку, що змінений (зменшені позовні вимоги) позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що 22 вересня 2012 року у виконавчому комітеті Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 232; прізвище подружжя після реєстрації шлюбу « [PERSON] », що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданим Перечинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 15 лютого 2023 року. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що також підтверджено Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно Перечинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 14 лютого 2023 року. Також встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні характери та розходження поглядів на шлюб і сім`ю. Відтак питання розірвання шлюбу сторонами обдумане, а неявку сторін у судове засідання суд розцінює як байдуже ставлення до шлюбу. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно із ст. 5 «Рівноправність подружжя» Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них та інтересам спільної дитини, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved