Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернулась до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 28.10.2020 Фортечним районним у місті Кропивницькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану ПСМУ МЮ (м. Дніпро), актовий запис № 506; стягнути з [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ) на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] (далі - [PERSON] ), [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення ним повноліття, тобто до [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 28.10.2020 перебувають з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що протягом останнього року їхні стосунки їз чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, мають протилежні погляди на життя, ведення спільного господарства припинено, постійні сварки призвели до того, що сімейне життя між ними поступово погіршувалося і в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Тривалий час позивач та відповідач проживають окремо. Син [PERSON] проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні. Тому вона вимушена звернутися до суду із цією заявою. Ухвалою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 23.05.2024 провадження у справі відкрито та призначено до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався, натомість 19.07.2024 представник відповідача подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без участі сторони відповідача, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 28.10.2020 у Фортечному районному у місті Кропивницькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану ПСМУ МЮ (м. Дніпро), актовий запис № 506 (а.с. 6). В шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 10). Відповідно до витягу з реєстру Соколівської територіальної громади [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Згідно із довідкою Соколівської сільської ради від 23.04.2024 № 14.4-12/480 [PERSON] , [INFO] , дійсно проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17). Частина 1 ст.110 СК України зазначає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі встановленого, суд вважає, що сім`я сторін розпалася і відновлена бути не може, приходить до висновку, що шлюб носить формальний характер, а тому підлягає розірванню. Зважаючи на позицію позивача, яка викладена в позовній заяві, після розірвання шлюбу прізвище позивача змінити на дошлюбне - [PERSON] . Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 9 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Статтею 141 СК України визначено принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини. Правовідносини сторін, що виникли, полягають в обов`язку батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей та праві позивача при ухиленні відповідача від цього обов`язку на стягнення аліментів в судовому порядку. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст.181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття (чч. 1-3 ст.183 СК України). Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи зазначене, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх спільної дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. В ч. 1 ст. 141 ЦПК України зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За клопотанням позивача про повернення надлишку сплаченого судового збору встановлено, що при подачі заяви до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн, що підтверджується оригіналом квитанції № 0.0.3593048837.1 від 17.04.2024. Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при подачі до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір сплачується в розмірі 0,4 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в розмірі 1211,20 грн. Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд враховує, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн за вимогу про стягнення аліментів на утриманні дитини, а судовий збір в розмірі 1211,20 грн підлягає поверненню позивачу, як надмірно сплачений, що відповідає вимогам ч.2 ст.6, п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір». Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20 грн, сплачений нею за вимогу про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст.105, 110, 112-114, 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved