Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

Представник позивача, адвокат Скоробогатько В. Ю., звернувся до суду із даною заявою, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , з якою [PERSON] проживав однією сім`єю, вони вели спільне господарство, мали єдиний бюджет, турбувались один про одного, підтримували морально, починаючи з 2010 року та до дня смерті [PERSON] , що свідчить про сталі довготривалі стосунки та необхідність встановити факт їх спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все її майно. 7 травня 2024 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Січкар Б. В. з проханням видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом як спадкоємцю четвертої черги на підставі ст. 1264 ЦК України після померлої [INFO] [PERSON] , якому в цьому однак було відмовлено на тій підставі, що заявник не надав документів, що підтверджують його належність до четвертої черги спадкування. На підставі викладеного заявник просив суд встановити факт того, що [PERSON] проживав однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини з [PERSON] , [INFO] , по день смерті останньої [INFO] . Позивач, [PERSON] , та його представник, адвокат Скоробогатько В. Ю., в суді повністю підтримали заявлені вимоги та наведені на їх підтримку аргументи, тому просили суд задовольнити заяву [PERSON] повністю. При цьому заявник додавав, що у нього в 2010 році померла дружина, після чого він познайомився із [PERSON] , з якою став мешкати постійно з 2011 року разом як чоловік та дружина удвох по мрн. [ADDRESS] , де вони мали спільний бюджет, придбали меблі та техніку, піклувалися один про одного, разом їздили відпочивати та лікуватись. Інших близьких родичів, окрім доньки [PERSON] , яка останні двадцять років мешкає у РФ, немає, оскільки батьки [PERSON] померли, як й рідна сестра спадкодавця. Представник виконкому Покровської районної в місті Кривому Розі ради, [PERSON] , у судове засідання не зявився, надавши клопотання з проханням розгляд справи провести за його відсутності та ухвалити рішення відповідно до закону та встановлених обставин справи. В подальшому від представника зацікавленої особи, [PERSON] , надійшли додаткові пояснення, за якими останній просив суд відмовити у задоволенні заявлених вимог, посилаючись на недоведеність факту спільного ведення заявником господарства із спадкодавцем, наявності у сторін спільного бюджету, спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім 'ї. Приватний нотаріус, Січкар Богдана Валеріївна , до судового засідання також повторно не з`явилась, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи належним чином. За ч. 1 ст. 223 ЦПК неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Отже, суд зазначає, що підстави, визначені ст. 223 ЦПК, для відкладення розгляду справи у даному випадку відсутні, внаслідок чого суд розглянув справу за відсутності представників зацікавлених осіб. Дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд дійшов висновку про можливість задоволення заявлених [PERSON] вимог, виходячи з наступного вмотивування. Суд зазначає, що згідно із ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ч. 2 ст. 1220 ЦК часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. На підставі ст. 1270 ЦК для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 ЦК. На підставі ст. 1261 ЦК в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1264 ЦК в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 3 Сімейного кодексу України (далі - СК) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. За п. 21 Постанови № 7 від 30 травня 2008 року Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності ЦК. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі ст. 1261 ЦК. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилась до 1 січня 2004 року, тощо. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 15 серпня 2019 року по справі № 588/350/15. Судом було встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 7 серпня 2023 року Покровським відділом ДРАЦС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 1230, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 70 років внаслідок гострого повторного інфаркту міокарда передньої стінки лівого шлуночка, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть від 02.11.2023 року. За відомостями з копії спадкової справи № 80/2023, що відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , вбачається, що внаслідок смерті спадкодавця до приватного нотаріусу Січкар Б. В. звернувся із заявою від 2 листопада 2022 року [PERSON] про прийняття ним спадщини. При цьому за матеріалами вказаної спадкової справи інших заяв про прийняття спадщини не надходило, спадкових договорів щодо майна померлої [PERSON] не має. Однак на підставі постанови від 10 травня 2024 року приватним нотаріусом Січкар Б. В. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] . Також встановлено за інформацією з Реєстру Криворізької міської територіальної громади від 02.11.2023 року, що станом на момент її смерті, [INFO] , в кв. [ADDRESS] [PERSON] була зареєстрована одна. Крім того за інформацією з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 06.11.2023 року вбачається, що шлюб [PERSON] із [PERSON] від 11 травня 1979 року було розірвано 1 квітня 1994 року. Також відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 06.11.2023 року вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , матір`ю якої вказана [PERSON] . Натомість, спільний відпочинок [PERSON] та [PERSON] удвох разом, в тому числі за межами України, підтверджується копіями долучених до справи закордонних паспортів на [PERSON] та [PERSON] , виданий їм обом 6 серпня 2015 року, спільних квитків [PERSON] та [PERSON] на потяги на 5 жовтня 2022 року, на 30 червня, на 3 вересня 2022 року, копій санаторно-лікувальних книжок про їх спільний відпочинок та лікування з 3 вересня 2015 року по 20 вересня 2015 року, з 15 серпня 2016 року по 23 серпня 2016 року, з 1 червня 2019 року по 10 червня 2019 року, з 25 травня 2021 року по 11 червня 2021 року, а також численними фото із зображеннями [PERSON] та [PERSON] удвох разом. Допитані у судовому засіданні свідки, [PERSON] та [PERSON] , пояснили суду, що були сусідами [PERSON] та [PERSON] , які у свою чергу вдвох постійно мешкали в кв. [ADDRESS] , починаючи з 2011 року, як дружина та чоловік, відпочивали та лікувались разом, придбавали меблі та продукти, вели спільне господарство. [PERSON] та [PERSON] мешкали за такою адресою удвох постійно аж до моменту смерті влітку 2023 року [PERSON] . На підставі вивчених судом доказів вбачається, що [PERSON] разом із [PERSON] фактично спільно мешкали як дружина та чоловік, починаючи з 2010 року та до моменту смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується як поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків, так й дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами. До такого висновку суд прийшов, зважаючи на те, що [PERSON] разом із [PERSON] спільно проживали більше 10 років разом по [ADDRESS] , за місцем реєстрації спадкодавця, маючи спільний побут, взаємні права та обов`язки відносно один одного. Отже, посилання представника виконкому Покровської районної в місті Кривому Розі ради на недоведеність заявлених вимог суд відкидає. Таким чином суд дійшов висновку про доведеність заявлених [PERSON] вимог шляхом визнання [PERSON] спадкоємцем 4-ї черги за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , внаслідок ухвалення судом рішення про встановлення факту проживання [PERSON] однією сім`єю із [PERSON] не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Outcome: approved