Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що 16 жовтня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» (далі ТОВ «ІНФІНАНС») та [PERSON] укладено електронний кредитний договір № 0979398109\\3 на підставі Заявки-анкети № 3299100, на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного договору позики, що акцептована відповідачем шляхом підписання електронним підписом, вчиненим одноразовим ідентифікатором відповідно до закону України «Про електронну комерцію», на умовах фінансового кредиту. За умовами цього договору позичальник [PERSON] отримав кредит у сумі 4000 грн. строком на 30 днів, зі строком дії договору - 3 роки, шляхом зарахування коштів на вказану ним банківську картку та зобов`язався вчасно повернути кредит, сплатити відсотки 1,75 % за один день користування кредитом. Вказує, що ТОВ «ІНФІНАНС» виконало у повному обсязі свої зобов`язання за договором, перерахувало суму кредиту на картковий рахунок позичальника. 16.12.2021 року ТОВ «Інфінанс» відступило право грошової вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору факторингу № 16.12.2021. 10.03.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» за договором відступлення права вимоги № 10-03\\2023\\01 відступило право вимоги за цим договором ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». Відповідач [PERSON] своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором ні перед первісним кредитором, ні перед факторами належним чином не виконав, кредитні кошти у визначений договором строк не повернув, проценти за користування кредитом не сплатив. Станом на 15 березня 2024 року прострочена заборгованість за кредитом становить 116210 грн. 00 коп., з яких: 4000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 112210 грн. 00 коп. - заборгованість за нарахованими процентами. Разом із тим, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач, покликаючись на вимоги ст. 525-530, 610-612, 631, 1046-1049 ЦК України, просив стягнути з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 48665 грн. 00 коп., з яких: 4000 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 44665 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги ТОВ «ІНФІНАС». Також просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 13000 грн. 00 коп. та витрати зі сплати судового збору в сумі 3028 грн. 00 коп. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було надано строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідно до положень ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзиву на позовну заяву відповідачем не подано, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що не суперечить вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, яка вказує на те, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до положень ст. 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - ч. 2 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 цього ж Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Як зазначено в правій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 02.11.2021 року у справі №243/6552/20 (провадження №61-1347св21) будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Судом встановлено, що 16 жовтня 2020 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] укладено електронний кредитний договір № 0979398109\\3 на підставі Заявки-анкети № 3299100 на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного договору позики, що акцептована відповідачем шляхом підписання електронним підписом, вчиненим одноразовим ідентифікатором відповідно до закону України «Про електронну комерцію», на умовах фінансового кредиту. Наведене підтверджується Пропозицією укласти Договір надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту №0979398109\\3 від т25 липня 2020 р. (оферта), Акцептом оферти від 16 жовтня 2020 р. на укладення Договору на надання позики, заявкою-анкетою на отримання кредиту №3299100 від 16.10.2020 р., яка підписана позичальником [PERSON] одноразовим ідентифікатором, та в якій він зазначив номер банківської картки, на яку необхідно перерахувати кредитні кошти, довідкою про ідентифікацію позичальника [PERSON] . За умовами цього договору позичальник [PERSON] отримав кредит у сумі 4000 грн. строком на 30 днів, зі строком дії договору - 3 роки, шляхом зарахування коштів на вказану ним банківську картку та зобов`язався вчасно повернути кредит, сплатити відсотки 1,75 % за один день користування кредитом., що підтверджується квитанцією про перерахування кредитних коштів позичальнику від 16.10.2020 р. Вказане свідчить про ознайомлення відповідача з умовами договору та належне укладення зазначеного кредитного договору, шляхом проставляння сторонами електронного цифрового підпису. Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У встановлений договором строк відповідач не виконав свої боргові зобов`язання за кредитним договором. Станом на 15 березня 2024 року прострочена заборгованість за кредитом становить 116210 грн. 00 коп., з яких: 4000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 112210 грн. 00 коп. - заборгованість за нарахованими процентами. При цьому, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 48665 грн. 00 коп., з яких: 4000 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 44665 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги ТОВ «ІНФІНАС», що підтверджується наданим розрахунком заборгованості. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Частина 2 ст. 615 ЦК України вказує, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Також встановлено, що 16.12.2021 року ТОВ «Інфінанс» відступило право грошової вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору факторингу № 16.12.2021. 10.03.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» за договором відступлення права вимоги № 10-03\\2023\\01 відступило право вимоги за цим договором ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». Наведене підтверджується повідомленням ТОВ «ІНФІНАНС» про відступлення права вимоги за договором позики, укладеним із [PERSON] , договорами факторингу № 16-12\\21 від 16.12.2021р., № 10-03\\2023\\01 від 10.03.2023 р., актами приймання-передачі Реєстру боржників за вказаними договорами факторингу, реєстрами боржників. З матеріалів справи вбачається, що боржник [PERSON] свої зобов`язання за вказаним договором позики ні перед первісним кредитором, ні перед факторами не виконав. Таким чином встановлено, що позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права вимоги за вказаним кредитним договором до відповідача [PERSON] . За таких обставин суд дійшов висновку, що позичальник [PERSON] взяті не себе зобов`язання за кредитним договором № 0979398109\\3 від 16.10.2020 року не виконав, у передбачений в договорі строк грошові кошти (суму позики) та нараховані проценти за користування позикою не повернув, внаслідок чого станом на дату відступлення права вимоги первісним кредитором виникла заборгованість у сумі 48665 грн. Доказів пртилежного суду не надано. Відповідачем не спростовано факт укладення зазначеного кредитного договору та наявність простроченої заборгованості за кредитом. Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені визначені ст. 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплатити суму боргу кредитору. Відповідно до ч.1 ст.1048, та ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника суми позики та процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення та з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 48665 грн. 00 коп. заборгованості за кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Встановлено, що витрати позивача на професійну правничу допомогу складають 13000 грн. 00 коп., що підтверджується заявкою на надання юридичної допомоги № 1086 від 07.02.2024 року, прайс-листом Адвокатського Об`єднання «Лігал Ассістанс», платіжною інструкцією № 413000008 від 09.02.2024 р., витягом з Акту № 2 про надання юридичної допомоги від 13.02.2024 р. Витрати позивача зі сплати судового збору становлять 3028 грн. 00 коп. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, зокрема вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved