Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 02.10.2010 між сторонами зареєстрований шлюб. У даному шлюбі народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Позивач вказала, що причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя сторін не склалось, що призвело до втрати почуття любові один до одного. У сторін різні погляди на сімейне життя та життя загалом, між сторонами відсутнє взаєморозуміння та відсутній інтерес до проблем один одного, відчуття відчуження стало впевненим і непереборним. Позивач зазначила, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство сторони не ведуть, тривалий час проживають окремо та майже не спілкуються. Позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, недоцільним та буде суперечити її інтересам, щодо примирення позивач заперечує. За таких підстав позивач просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 02.10.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, про що складений актовий запис № 1623. 18.06.2024 позовна заява залишена без руху та позивачеві наданий строк для усунення недоліків позовної заяви. 21.06.2024 представник позивача усунула недоліки позовної заяви. 21.06.2024 відкрите провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначене судове засідання на 14.08.2024, наданий сторонам строк для подання заяв по суті справи. У судове засідання 14.08.2024 позивач [PERSON] та її представник Олійник О.О. , належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, не з`явилися. У позовній заяві позивач просила здійснювати розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просила позов задовольнити повністю. У судове засідання 14.08.2024 відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце цього засідання, не з`явився. Правом подання відзиву відповідач не скористався. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та не заперечував проти задоволення позову. Частини 1, 4 ст. 206 ЦПК України визначають, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, ураховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Суд установив, що 02.10.2010 [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України складений актовий запис № 1623. Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище [PERSON] . Указане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 16). У даному шлюбі народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Такі обставини підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 10). Стаття 24 СК України визначає засади добровільності шлюбу. Так, відповідно до ч. 1 даної норми закону шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Аналогічний принцип добровільності шлюбу закріплений і в ст. 51 Конституції України. При цьому згідно з ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, зокрема і шляхом пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Стаття 112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, як на підставу позовних вимог про розірвання шлюбу, позивач посилалась на те, що спільне життя сторін не склалось, що призвело до втрати почуття любові один до одного. У сторін різні погляди на сімейне життя, між сторонами відсутні взаєморозуміння та інтерес до проблем один одного, відчуття відчуження стало впевненим і непереборним. Позивач зазначила, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство сторони не ведуть, тривалий час проживають окремо, практично не спілкуються та щодо примирення позивач заперечує. Такі обставини повністю визнав у своїй заяві відповідач та не заперечував проти їх існування. Відтак, ураховуючи фактичні взаємини сторін як подружжя, причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя сторін, суд має усі підстави вважати, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам сторін та їхньої дитини. За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням визнання відповідачем позову, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, враховуючи клопотання позивача про залишення судових витрат за нею, суд не вбачає підстав для вирішення питання про розподіл судових витрат. При цьому суд роз`яснює, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Outcome: approved