Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-01 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Костишин В.М., звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 6000 грн на дочку та 5000 грн на сина, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 21 травня 2024 року позов задоволено частково. Стягнуто із [PERSON] користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 4000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, та на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати з 05 березня 2024 року і до досягнення дітьми повноліття, за вирахуванням сплачених [PERSON] аліментів у розмірі 5800 грн. за березень-квітень 2024 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судового збору. 18 червня 2024 року від адвоката Костишина В.М. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правову допомогу. Вказав, що при пред`явленні позову, у першій заяві по суті спору, ним зазначено про стягнення витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 15000 грн, наведено розрахунки та долучено підтверджуючі документи. Однак, судом при винесенні рішення не вирішено вказаного питання. Посилаючись на наведене, просить ухвалити додаткове рішення. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень\~статті 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У судовому засідання адвокат Костишин В.М. просив стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 15000 грн. Відповідач та його адвокат Гриб О.В. заперечили щодо задоволення заяви. Попередньо відповідач подав письмові заперечення. Зазначив, що заявлена до стягнення сума витрат на правову допомогу адвоката є не релевантною до обсягу виконаних робіт. Представником позивача не проводився збір доказів, не здійснювались будь-які адвокатські запити, не проводився пошук судової практики. Позивачем не долучено до матеріалів справи акту прийому-передачі грошових коштів та будь-яких інших фінансових бухгалтерських документів, які б підтверджували оплату позивачем таких послуг адвоката. Також звернув увагу суду на те, що на даний час він не працює та не здійснює будь-якої господарської діяльності, а тому не має можливості здійснити оплату таких витрат. Посилаючись на наведене, просив відмовити у задоволенні заяви. Судом встановлено, що [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Костишин В.М., звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 6000 грн на дочку та 5000 грн на сина, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 21 травня 2024 року позов задоволено частково. Стягнуто із [PERSON] користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 4000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, та на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3000 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати з 05 березня 2024 року і до досягнення дітьми повноліття, за вирахуванням сплачених [PERSON] аліментів у розмірі 5800 грн за березень-квітень 2024 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судового збору. Встановлено та вбачається із змісту позовної заяви, що адвокат Костишин В.М. при пред`явленні позову зазначав про стягнення витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 15 000 грн, наводив розрахунки та надав підтверджуючі документи. Відповідач заперечив щодо стягнення витрат на правову допомогу адвоката, посилаючись на її необґрунтованість та непропорційність. На підтвердження понесення витрат на правовому допомогу адвоката до позову позивачем долучено ордер серії ВО № 1071901 від 05 березня 2024 року на представництво інтересів [PERSON] та договір №12/02/254 від 12 лютого 2024 року про надання правничої допомоги, укладений між [PERSON] та [PERSON] . Предметом договору є надання правничої допомоги [PERSON] у правовідносинах із [PERSON] щодо стягнення аліментів на дітей. Згідно умов п.п. 2, 3, 4 Договору сторони погодили, що клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар у сумі 15\~000 грн до 31 грудня 2025 року. Проведення оплати підтверджується актом про прийом-передачу грошових коштів. Сторони погодили, що сума гонорару складається із наступних складових: консультація, узгодження правової позиції, визначення обсягу та характеру доказів, збір доказів, пошук судової практики - 6000 грн., складення позову 4000 грн та представництво в суді 5000 грн. Даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до виконання сторонами зобов`язань за договором. У відповідності до\~положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать у тому числі, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.ч. 1-6 \~статті 137 ЦК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;\~4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до вимог ч.8\~ст.141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно з вимогами пунктами 4, 6, 9 частини 1\~ ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Положеннями ст. 29\~Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"\~визначено, що дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням. Договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. При цьому клієнт зобов`язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об`єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний (зобов`язане) повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов`язані з достроковим припиненням (розірванням) договору. Згідно з вимогами ст.30\~вказаного Закону\~гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/WestAllianceLimited" проти України" заява №19336/04, від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95), від 06 липня 2015 року у справі "Заїченко проти України" (п.131), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved