Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

позивачі звернулися до Печерського районного суду м. Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕЗ ТУР», третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «КРАЇНИ СВІТУ» про захист прав споживачів, повернення грошових коштів за договорами на туристичне обслуговування. У своїй позовній заяві просив суд стягнути з ТОВ «ТЕЗ ТУР»: на користь [PERSON] 16643,63 грн з яких: сума боргу - 12200,00 грн., пені - 762,85 грн., інфляційні збитки - 3680,78 грн та витрати на правничу допомогу; на користь [PERSON] 16643,63 грн з яких: сума боргу - 12200,00 грн., пені - 762,85 грн., інфляційні збитки - 3680,78 грн та витрати на правничу допомогу; на користь [PERSON] 16643,63 грн з яких: сума боргу - 12200,00 грн., пені - 762,85 грн., інфляційні збитки - 3680,78 грн та витрати на правничу допомогу; на користь [PERSON] 16643,63 грн з яких: сума боргу - 12200,00 грн., пені - 762,85 грн., інфляційні збитки - 3680,78 грн та витрати на правничу допомогу; на користь [PERSON] , яка діє в інтересах малолітньої [PERSON] 11050,28 грн. з яких: сума боргу - 8100,00 грн., пені - 506,48 грн., інфляційні збитки - 2443,80 грн. та витрати на правничу допомогу. Обґрунтовував свою позовну заяву тим, що 18.02.2022 ТОВ «ТЕЗ ТУР» за дорученням якого на підставі агентського договору № 21581025 від 16.02.2023 ТОВ «КРАЇНИ СВІТУ» укладено Договір № 21584286 та туристичне обслуговування з [PERSON] , [PERSON] , та Договір на туристичне обслуговування № 21584327 з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Проте в подальшому, виникли обставини, які фактично унеможливили виконання даних договорів сторонами, оскільки 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України № 64/2022, затвердженим законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ - на всій території України було введено воєнний стан терміном на 1 місяць, внаслідок чого будь-яке авіасполучення було припинено, та крім того, оголошено загальну мобілізацію, що в свою чергу унеможливлювало перетин позивачами Державного кордону України. Законом України від 16.11.2022 № 2738-ІХ, який набрав чинності 18.11.2022, затверджено Указ Президента України від 07.11.2022 № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», у зв`язку з чим воєнний стан та загальна мобілізація в Україні продовжені строком на 90 діб до 19.02.2023. Воєнний стан було неодноразово продовжено та триває по теперішній час. Оскільки перешкодою для виконання зобов`язань відповідача став воєнний стан, позивачі направили на адресу відповідача вимогу від 03.10.2023 про повернення грошових коштів та розірвання договорів на туристичне обслуговування № 21584286 від 18.02.2022 та за договором на туристичне обслуговування № 21584327 від 18.02.2022 в порядку ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів». Однак вимога від 03.10.2023 про повернення грошових коштів та розірвання договорів на туристичне обслуговування № 21584286, № 21584327 від 18.02.2022 була повернута позивачам у зв`язку з закінченням строку зберігання. Ухвалою суду від 05.04.2024 було відкрито провадження у справі, призначено до розгляду за правилами позовного (спрощеного) провадження з повідомленням (викликом) сторін. 06.06.2024 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника ТОВ «ТЕЗ ТУР», відповідно до змісту якого заперечував щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі, оскільки введення воєнного стану об`єктивно унеможливлювало відповідачу виконати умови договорів. Крім того, представник відповідача зазначав, що в позові зазначена недостовірна інформація про укладення договору № 21584325 від 18.02.2022 - такий договір не укладався, позивачі не надали його копію разом з позовною заявою. Також додані до позовної заяви документи не підтверджують факту оплати позивачами туристичних продуктів за договорами. За таких обставин можна стверджувати, що позивачі не сплатили вартості турів, а за них це було зроблено іншою особою, яка є третьою особою у цій справі. 21.06.2024 на адресу суду від представника позивачів - адвоката Штундера Я.Г. надійшли пояснення щодо відзиву на позовну заяву. 29.07.2024 на адресу суду від представника позивачів - адвоката Штундера Я.Г. надійшли пояснення щодо заперечень відповідача по справі. У судове засідання представник позивачів не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача до судового засідання не заявився, про місця, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи до судового засідання не заявився, про місця, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність учасників справи відповідно до ст. 223 ЦПК України, оскільки неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору суд по суті встановив. Судом встановлено, що між [PERSON] , [PERSON] та туроператором ТОВ «ТЕЗ ТУР» за посередництва турагента ТОВ «КРАЇНИ СВІТУ» було укладено Договір № 21584286 від 18.02.2022 (а.с. 28-31). Між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та туроператором ТОВ «ТЕЗ ТУР» за посередництва турагента ТОВ «КРАЇНИ СВІТУ» було укладено Договір № 21584327 від 18.02.2022 (а.с. 57-60). Згідно п. 2.1. Договору-1, Договору-2, туроператор зобов`язується: 2.1.1. забронювати замовлені туристом(тами) туристичні послуги та забезпечити його(їх) через турагента необхідними документами, які посвідчують право туриста(тів) на отримання туристичних послуг, наприклад, ваучер, страховий поліс, авіаквитки на авіарейси згідно з графіком відправлення за маршрутом, вказаним в замовленні; 2.1.2. надати туристу(там) через турагента інформацію, передбачену чинним законодавством України; 2.1.3. протягом 25 (двадцяти п`яти) робочих днів з моменту відмови туриста(тів) від цього договору або зміни замовлення, повернути йому(їм) грошові кошти, за виключенням сум витрат туроператора. За виключенням випадків передбачених цим договором, дострокова відмова туриста(тів) від цього договору вважатиметься здійсненою належним чином у разі її вираження у письмовій формі. туроператом також повертає туристу(там) через турагента усі сплачені туристом(тами) кошти протягом трьох банківських днів з моменту настання скасувальної обставини, визначеної в п. 6.2 цього договору. Згідно п. 6.2.1. договору-1, вартість туристичного продукту, замовленого туристом(тами) (цифрами та прописом) 24400 (двадцять чотири тисячі чотириста) гривень 00 копійок та є дійсною впродовж строку, на оплату вартості турпродукту, встановленого п 2.2.2. цього договору. Згідно п. 6.2.1. договору-2, вартість туристичного продукту, замовленого туристом(тами) 32500 (тридцять дві тисячі п`ятсот гривень) 00 копійок та є дійсною впродовж строку, на оплату вартості турпродукту, встановленого п 2.2.2. цього договору. Відповідно до п. 4.2 договору-1, договору-2, у випадку наявності дозволу туроператора на оплату послуг вартості турпродукту частинами, турист(и) зобов`язаний здійснити такі оплати відповідно до встановлених туроператором строків, а саме сплатити 100 (сто) відсотків вартості туру в день укладення цього договору, а решті 0 (нуль) відсотків вартості туру турист(и) зобов`язаний сплатити до 18.02.2022. Згідно з п. 4.3 Договору-1, Договору-2, оплата туроператору через турагента вартості турпродукту здійснюється у відповідності до вимог чинного законодавства. У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначав, що позивачами не було надано доказів сплати ними вартості турів за Договором-1 та Договором-2, що свідчить про відсутність у них матеріальних витрат на придбання турів, а, отже, про відсутність підстав для стягнення коштів з відповідача на користь позивачів. Разом з тим, в позовній заяві зазначено, що позивачами було сплачено кошти турагенту ТОВ «КРАЇНИ СВІТУ», який, відповідно до п. 4.3 договорів туристичного обслуговування переказав кошти туроператору ТОВ «ТЕЗ ТУР» (отримання грошових коштів від ТОВ «КРАЇНИ СВІТУ» за договорами туристичного обслуговування не заперечується відповідачем). Статтею 1 Закону України «Про туризм» визначено, що туризм - тимчасовий виїзд особи з місця проживання в оздоровчих, пізнавальних, професійно-ділових чи інших цілях без здійснення оплачуваної діяльності в місці, куди особа від`їжджає; турист - особа, яка здійснює подорож по Україні або до іншої країни з не забороненою законом країни перебування метою на термін від 24 годин до одного року без здійснення будь-якої оплачуваної діяльності та із зобов`язанням залишити країну або місце перебування в зазначений термін; туристичний продукт - попередньо розроблений комплекс туристичних послуг, який поєднує не менше ніж дві такі послуги, що реалізується або пропонується для реалізації за визначеною ціною, до складу якого входять послуги перевезення, послуги розміщення та інші туристичні послуги, не пов`язані з перевезенням і розміщенням (послуги з організації відвідувань об`єктів культури, відпочинку та розваг, реалізації сувенірної продукції тощо). Згідно статті 5 Закону України «Про туризм» учасниками відносин, що виникають при здійсненні туристичної діяльності, є юридичні та фізичні особи, які створюють туристичний продукт, надають туристичні послуги (перевезення, тимчасового розміщення, харчування, екскурсійного, курортного, спортивного, розважального та іншого обслуговування) чи здійснюють посередницьку діяльність із надання характерних та супутніх послуг, а також громадяни України, іноземці та особи без громадянства (туристи, екскурсанти, відвідувачі та інші), в інтересах яких здійснюється туристична діяльність. Суб`єктами, що здійснюють та/або забезпечують туристичну діяльність (далі - суб`єкти туристичної діяльності), є: туристичні оператори (далі - туроператори) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність; туристичні агенти - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб`єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону. У договорі на туристичне обслуговування зазначаються істотні умови договору: 1) строк перебування у місці надання туристичних послуг із зазначенням дат початку та закінчення туристичного обслуговування; 2) характеристика транспортних засобів, що здійснюють перевезення, зокрема їх вид і категорія, а також дата, час і місце відправлення та повернення (якщо перевезення входить до складу туристичного продукту); 3) готелі та інші аналогічні засоби розміщення, їх місце розташування, категорія, а також строк і порядок оплати готельного обслуговування; 4) види і способи забезпечення харчування; 5) мінімальна кількість туристів у групі (у разі потреби) та у зв`язку з цим триденний строк інформування туриста про те, що туристична подорож не відбудеться через недобір групи; 6) програма туристичного обслуговування; 7) види екскурсійного обслуговування та інші послуги, включені до вартості туристичного продукту; 8) інші суб`єкти туристичної діяльності (їх місцезнаходження та реквізити), які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту; 9) страховик, що здійснює обов`язкове та/або добровільне страхування туристів за бажанням туриста, інших ризиків, пов`язаних з наданням туристичних послуг; 10) правила в`їзду до країни (місця) тимчасового перебування та перебування там; 11) вартість туристичного обслуговування і порядок оплати; 12) форма розрахунку. Зміна ціни туристичного продукту після укладення договору на туристичне обслуговування допускається лише у разі необхідності врахування зміни тарифів на транспортні послуги, запровадження нових або підвищення діючих ставок податків і зборів та інших обов`язкових платежів, зміни курсу гривні до іноземної валюти, в якій виражена вартість туристичного продукту. Зміна ціни туристичного продукту можлива не пізніш як за 20 днів до початку туристичної подорожі. При цьому збільшення ціни туристичного продукту не може перевищувати п`яти відсотків його початкової ціни. У разі якщо ціна туристичного продукту вища за початкову ціну на п`ять відсотків, турист має право відмовитися від виконання договору, а туроператор (турагент) зобов`язаний повернути йому раніше сплачену суму. Кожна із сторін договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі може вимагати внесення змін до цього договору або його розірвання у зв`язку із зміною істотних умов договору та обставин, якими вони керувалися під час укладення договору, зокрема у разі: 1) погіршення умов туристичної подорожі, зміни її строків; 2) непередбаченого підвищення тарифів на транспортні послуги; 3) запровадження нових або підвищення діючих ставок податків і зборів, інших обов`язкових платежів; 4) істотної зміни курсу гривні до іноземної валюти, в якій виражена ціна туристичного продукту; 5) домовленості сторін. Туроператор (турагент) зобов`язаний не пізніш як через один день з дня, коли йому стало відомо про зміну обставин, якими сторони керувалися під час укладення договору на туристичне обслуговування, та не пізніш як за три дні до початку туристичної подорожі повідомити туриста про таку зміну обставин з метою надання йому можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору (турагенту) або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного обслуговування. Туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, якщо це відбулося з вини туриста. Турист вправі відмовитися від виконання договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі за умови відшкодування туроператору (турагенту) фактично здійснених ним документально підтверджених витрат, пов`язаних із відмовою. Якщо під час виконання договору на туристичне обслуговування туроператор не в змозі надати значну частину туристичного продукту, щодо якого відповідно до договору на туристичне обслуговування сторони досягли згоди, туроператор повинен з метою продовження туристичного обслуговування вжити альтернативних заходів без покладення додаткових витрат на туриста, а в разі потреби відшкодувати йому різницю між запропонованими послугами і тими, які були надані. У разі неможливості здійснення таких заходів або відмови туриста від них туроператор зобов`язаний надати йому без додаткової оплати еквівалентний транспорт для повернення до місця відправлення або іншого місця, на яке погодився турист, а також відшкодувати вартість ненаданих туроператором туристичних послуг і виплатити компенсацію у розмірі, визначеному в договорі за домовленістю сторін. Туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування, крім випадків, якщо: невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини туриста; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов`язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь; невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб`єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити. Договір на туристичне обслуговування може передбачати компенсацію у разі спричинення шкоди туристу невиконанням або неналежним виконанням туристичних послуг, включених до туристичного продукту, відповідно до міжнародних конвенцій, що регламентують надання таких послуг. Права і обов`язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором, укладеним між ними, а також цим Законом. Якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються Законом України «Про захист прав споживачів». Відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та майну туриста, встановлюється законом, якщо договором на туристичне обслуговування не передбачена більша відповідальність туроператора. Статтею 30 Закону України «Про туризм» визначено, що порушення законодавства в галузі туризму тягне за собою відповідальність згідно із законом. Порушеннями законодавства в галузі туризму є: провадження туроператорської діяльності без отримання відповідної ліцензії або недодержання ліцензійних умов; залучення до надання туристичних послуг осіб, які не відповідають встановленим законодавством відповідним кваліфікаційним вимогам; ненадання, несвоєчасне надання або надання туристові інформації, що не відповідає дійсності; порушення норм і правил у галузі туризму; незаконне використання категорії об`єкта туристичної інфраструктури; порушення умов договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг; невиконання розпоряджень уповноважених органів та осіб про усунення порушень ліцензійних умов; порушення правил щодо охорони чи використання об`єктів туристичної інфраструктури, знищення або пошкодження об`єктів відвідування; створення перешкод уповноваженій на те законом посадовій чи службовій особі у здійсненні контролю за туристичною діяльністю, у проведенні перевірки якості надаваних (наданих) туристичних послуг або додержанні ліцензійних умов, норм і правил щодо здійснення туристичної діяльності; незаконне втручання у здійснення туристичної діяльності; розголошення відомостей, що становлять конфіденційну або іншу охоронювану законом інформацію. Законами може передбачатися відповідальність і за інші порушення у сфері туристичної діяльності. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про туризм» за неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб`єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини. Спори майнового характеру між суб`єктами туристичної діяльності та споживачами туристичних послуг вирішуються у встановленому порядку з дотриманням вимог цього Закону. За порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та в порядку, встановленому законом, застосовують заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення суб`єктом господарювання правопорушення та ліквідацію його наслідків. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про туризм» суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов`язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Заподіяна туристу моральна (немайнова) шкода, якою порушені його законні права, відшкодовується суб`єктом туристичної діяльності в порядку, встановленому законом. Суб`єктам туристичної діяльності, яким заподіяна шкода юридичними чи фізичними особами внаслідок порушення ними законодавства в галузі туризму, збитки відшкодовуються відповідно до закону. Відповідно до ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо. Зміни до вказаного Закону, в частині включення карантину в перелік форс-мажорних обставин, внесені 17.03.2020. Відповідно до вимог ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, серед яких є розірвання договору, відшкодування збитків. Статтею 653 ЦК України визначено, серед іншого, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язаннями до моменту розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих розірванням договору. Відповідно до ст. ст. 901, 902 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором. Окремо судом враховано, що у відповідності до ч. 1 ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. Отже, всі права та обов`язки, що випливають з Договору на туристичне обслуговування згідно з ч. 1 ст. 1000 ЦК України виникають саме для ТОВ «ТЕЗ ТУР». В свою чергу, щодо покладення відшкодування на ТОВ «ТЕЗ ТУР», суд враховує наступне. Загальна вартість вказаних туристичних продуктів за Договором-1 та Договором-2 склала 56900,00 грн. Повну вартість туристичного продукту позивачі сплатили ТОВ «КРАЇНИ СВІТУ», яке, що не заперечується відповідачем, сплатило зазначені грошові кошти за Договором-1 та Договором-2 ТОВ «ТЕЗ ТУР». Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які квитанції чи касові чеки про оплату туристичних послуг позивачами на користь ТОВ «КРАЇНИ СВІТУ». Згідно вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Встановлені по даній справі обставини, враховуючи зазначені норми законодавства, дають підстави для висновку, що відповідач ТОВ «ТЕЗ ТУР», який є туроператором - виконавцем, взяті на себе обов`язки за спірними договорами не виконав, строк виконання обов`язку щодо надання туристичних послуг, визначений договорами, сплинув. Причини невиконання умов договорів - не надання оплачених позивачами туристичних послуг, за поясненнями сторони відповідача, є те, що 24 лютого 2022 року відбувся відкритий воєнний напад рф на Україну. 28.02.2022 Торгово-промислова палата України своїм документом засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а саме військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану. Згідно з п. 3.6 Договору-1, Договору-2, у випадках скасування чи зміни часу відправлення чи прибуття чартерних авіарейсів і пов`язаними з цим змінами тривалості і програми туру, претензії приймаються Туроператором (перевізником за договором) до розгляду. При цьому на туроперотора поширюються всі умови та обмеження відповідальності, які встановлені Правилами повітряних перевезень та обслуговування пасажирів і багажу, Правилами фактичного перевізника, міжнародними конвенціями в галузі повітряних перевезень та іншими нормативними актами в сфері перевезень. У випадках скасування чи зміни часу та/чи прибуття регулярних рейсів, відмови у перевезенні на регулярному рейсі і пов`язаними з цим змінами тривалості і програми туру туроператор, як агент з продажу перевезень авіакомпанії, передає претензії туриста(тів) на розгляд авіакомпанії, яка уклала з туристом(тами) за посередництва туроператора договір(и) перевезення. Відповідно до умов пункту 3.8. Договору-1, Договору-2, туроператор не несе відповідальності, якщо рішенням влади чи відповідних осіб туристу(там) відмовлено у можливості в`їзду чи виїзду внаслідок порушення правопорядку або інших причин, або якщо внаслідок будь-яких інших причин, незалежних від туроператора, турист(ти) не скористався(лися) турпродуктом. В той же час, позивачами не було направлено претензії до туроператора (відповідача) щодо скасування чартерного рейсу авіакомпанії, як це передбачено п. 3.6 договорів про туристичне обслуговування, оскільки, відповідно до зазначеного пункту договір перевезення укладено між туристом та авіакомпанією за посередництва туроператора. Відповідач 1 залишив за позивачем право на здійснення туристичної подорожі шляхом надання альтернативних рівновартісних послуг, як це передбачено Законом України «Про туризм». Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Інші доводи сторін, які наведені у позові, не впливають на висновку суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). За таких підстав суд доходить висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог в частині стягнення пені та інфляційних збитків на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», суд доходить висновків щодо відмови в задоволенні цих вимог. При цьому суд враховує те, що обставина, в результаті якої не відбувся оплачений позивачами тур, введення воєнного стану, є такою, яка не залежить ні від позивача, ні від відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в задоволенні позовних вимог було відмовлено, понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed