Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-04 00:00:00

26 березня 2024 року через систему «Електронний суд» до Бориспільського міськ-районного суду Київської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (долі по тексту - АТ «ПУМБ»), якою представник позивача Киричук Г.М. просить стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість у розмірі 82 264,02 грн. та судові витрати у розмірі 2422, 40 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 02 грудня 2017 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір за № 200926219101 за умовами якого видано кредитну картку з кредитним лімітом у сумі 1000,00 грн., який пізніше було збільшено до 52100 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, у зв`язку з чим у нього станом на 01 лютого 2024 року перед позивачем виникла заборгованість: по кредитному договору від 02 грудня 2017 року № 200926219101 у розмірі 82 264,02 грн., яка складається з : 52 070,45 грн. - заборгованість за кредитом, 30 193,57 грн. - заборгованість за процентами. Позивач направляв на адресу відповідача письмову вимогу, однак наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. У зв`язку з цим, позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 квітня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та роз`яснено сторонам процесуальні права. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Натомість представника позивача в прохальній частині зазначила, що не заперечує проти розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти винесення судом заочного рішення в справі не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань чи відзиву на позов до суду не подав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно вимог ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи не заперечує і представник позивача. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами, відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 02 грудня 2017 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір за № 200926219101 за умовами якого видано кредитну картку з кредитним лімітом у сумі 1000,00 грн., який пізніше було збільшено до 52100 грн., строком на 12 місяців, розмір процентної ставки : 49 % річних. За змістом вказаної заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб відповідач підтвердив те, що ознайомлений з ДКБО, Тарифами Банку та цілком згодний, всі умови ДКБО йому зрозумілі тане потребують додаткового тлумачення. Пункт 1 ч. 2 ст.11 Цивільного Кодексу України встановлює, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є зокрема договори та інші правочини. Відповідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. [PERSON] неналежним чином виконував свої зобов`язання за кредитним договором. Тому у нього виникла заборгованість перед АТ «ПУМБ» станом на 01 лютого 2024 року по кредитному договору № 200926219101 від 02 грудня 2017 року у розмірі 82 264,02 грн., яка складається з : 52 070,45 грн. - заборгованість за кредитом, 30 193,57 грн. - заборгованість за процентами. Оскільки розмір заборгованості за використаними кредитними коштами підтверджено уповноваженою банком особою у вищезазначеному розрахунку та відповідачем не оспорюється, підстави сумніватися в дійсності наведеної в розрахунку інформації в частині використаних відповідачем кредитних коштів, у суду відсутні. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої заборгованості за кредитом, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. 01 лютого 2024 року на адресу відповідача позивачем було направлено письмову вимогу (повідомлення) про сплату заборгованості. Проте, вказана вимога проігнорована відповідачем. Доказів протилежного суду не надано. На підставі наведеного, суд приходить до висновку що, відповідач [PERSON] не виконав передбачених кредитним договором обов`язків по поверненню кредиту, має прострочену заборгованість, що у свою чергу порушує права АТ «ПУМБ», а отже позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції № 328 від 11 березня 2024 року вбачається, що при пред`явленні позову АТ «ПУМБ» сплатив судовий збір у розмірі 2422,00 гривень. Позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 2422,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved