Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-08 00:00:00

До Іллінецького районного суду Вінницької області звернулось Комунального підприємства «Іллінціводоканал» Іллінецької міської ради із позовом [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що 07.04.2016 року між комунальним підприємством «Іллінціводоканал» Іллінецької міської ради Вінницької області в особі його директора і громадянином [PERSON] , жителем [ADDRESS] , був підписаний договір за №1922 з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньо будинкових систем), особовий рахунок N [NUMBER] і досягнуто між сторонами всіх істотних умов цього договору, який відповідно до ч.1 ст.638 Цивільного кодексу є укладеним. Відповідно до п.1 вище вказаного договору комунальне підприємство «Іллінціводоканал», взяло на себе зобов`язання надавати послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведенні (без обслуговування внутрішньо будинкових систем), а громадянин [PERSON] , зобов`язався своєчасно сплачувати послуги за встановленими відповідно до закону України тарифами у строки і на умовах передбачених цим договором. Комунальне підприємство «Іллінціводоканал» Іллінецької міської ради Вінницької області належним чином виконує свої зобов`язання вказані в п.1 договору. Однак [PERSON] ухиляється від виконання своїх зобов`язань щодо оплати послуг вказаних в підпункті 8 пункту 35 вище вказаного договору тим самим порушуючи вимоги ст.629 Цивільного кодексу України в якій вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідач користується послугами КП «Іллінціводоканал», але оплату за послуги підприємства вносить не в повному обсязі, і тому станом на 01 березнч 2024 року загальна сума заборгованості [PERSON] становить 3141,40 коп. (три тисячі сорок одна гривня 40 копійок). Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 24 квітня 2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву. У визначений судом строк відповідач відзиву та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін не надав, тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження за наявними у справи письмовими доказами. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 07.04.2016 року між комунальним підприємством «Іллінціводоканал» Іллінецької міської ради Вінницької області в особі його директора і громадянином [PERSON] , жителем [ADDRESS] , був підписаний договір за №1922 з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (без обслуговування внутрішньо будинкових систем)(а.с.49-50). Як видно з довідок про нарахування та сплату за комунальні послуги з водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , за 2020-2024 роки [PERSON] (а.с.57-59) користувався послугами водопостачання та періодично сплачував кошти за нараховані по лічильнику показники, тим самим підтверджував, що користується послугами та має сплачувати за них. Попередженням №64 від 16.11.2023 р.(а.с.66) КП «Іллінціводоканал» повідомляло [PERSON] , що на 16.11.2023 р. у нього заборгованість в сумі 2195,66 грн., просили погасити заборгованість на протязі 30 днів з моменту попередження, в разі невиконання вищевказаних вимог квартира буде відключена від водопостачання і водовідведення без попередження згідно ЗУ про ЖКП ст.26 п.4. Відповідно до акту від 16.11.2023 р.(а.с.66) [PERSON] був проінформований про заборгованість в сумі 2195,66 грн за послугу водопостачання та водовідведення від отримання та підписання повідомлення про заборгованість за водопостачання відмовився. Відповідно до Статуту комунальне підприємство «Іллінціводоканал» правонаступником майнових прав та обов`язків Дочірнього підприємства «Іллінціводоканал» комунального підприємства «Вінницяоблводоканал» і діє на базі майна, що є у комунальній власності Іллінецької міської територіальної громади в особі Іллінецької міської ради. В своїй діяльності підприємство керується Конституцією України, Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими чинними законами та нормативно-правовими актами. Відповідно до п. 2.2. Статуту Комунального підприємства «Іллінціводоканал» предметом діяльності підприємства є: - виробництво та реалізація питної води населенню, питної і технічної води підприємствам м. Іллінці; - приймання від підприємств, організацій і населення стічних вод, їх очистка. Комунальне підприємство «Іллінціводоканал» є юридичною особою, основним видом діяльності якого є: забір, очищення та постачання води; каналізація, відведення й очищення стічних вод тощо, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Комунальне підприємство «Іллінціводоканал» є виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води, централізованого водовідведення. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначаються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». На час звернення до суду діє Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року №2189-VIII, введений в дію з 01 травня 2019 року, з цієї дати визнано такими, що втратив чинність Закон України від 24 червня 2004 року N 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги». До 01 травня 2019 року підприємства тепло-, водопостачання та водовідведення надавали комунальні послуги та нараховують плату за них відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та договорів, оформлених на підставі типових договорів про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630. В цьому випадку застосовується з 01 травня 2019 року Закон України «Про житлово-комунальні послуги) від 9 листопада 2017 року №2189-VIII. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону у країни «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VIII, введений в дію з 01 травня 2019 року, де наведено визначення термінів: виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка с власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Кількісний показник комунальних послуг - кількість одиниць виміру обсягу отриманої споживачем комунальної послуги, визначена відповідно до показань вузла обліку та/або вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Норми споживання комунальних послуг (далі - норми споживання) - кількісні показники споживання комунальних послуг, які використовуються для розрахунків за спожиті комунальні послуги у випадках, передбачених законодавством. Споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач. В ч. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вказано, що предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належить: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої та холодної води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до пунктів 5, 6 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцями комунальних послуг с: - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання; - послуг з централізованого водовідведення - суб?єкта господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водовідведення. Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач має право: одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів (п. 1); без додаткової оплати одержувати від виконавця житлово-комунальних послуг інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості (п. 2); на усунення протягом строку, встановленого договорами про надання житлово-комунальних послуг або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг (п. 4); на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості (п. 5); на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг (п. 6); складати та підписувати акти-претензії у зв?язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг, зміною їхніх споживчих властивостей та перевищенням строків проведення аварійно-відновних робіт (п. 9). Згідно з частинами 1-3 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. В п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вказано, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. В даному випадку ціни (тарифи) встановлені виконавчим комітетом Іллінецької міської ради у рішеннях: - від 28.02.2019 року рішення виконавчого комітету Іллінецької міської ради №25-«а» тариф на послуги з централізованого водопостачання за 1 м.3 з ПДВ 24 грн.60 коп., з централізованого водовідведення - 12 грн. 00 коп. Всього-36 грн. 60 коп. Рішення набирає чинності через 15 днів з дня оприлюднення (повідомлення) в друкованих засобах масової інформації. - від 22.07.2021 року рішення виконавчого комітету Іллінецької міської ради № 178 «а» тариф на послуги з централізованого водопостачання за 1 м.3 з ПДВ 36 грн. 17 коп. з водовідведення - 18 грн.36 коп. Всього- 54 грн.53 коп. Рішення набирає чинності з 01.08.2021 року - від 16.09.2021 року рішення виконавчого комітету Іллінецької міської ради № 251 - «а» тариф на послуги з централізованого водопостачання за 1 м.3 з ПДВ 26 грн.53 коп. за умовами затвердження Іллінецькою міською радою Програми відшкодування різниці в тарифах. Всього 44 грн.89 коп. Установлено, що дія цього рішення поширюється на оплату послуг з централізованого водопостачання з 01 серпня 2021 року. - від 23.12.2021 року рішення виконавчого комітету Іллінецької міської ради №? 351 - «а» тариф на послуги з централізованого водопостачання за 1 м.3 з ПДВ 26 грн.53 коп., з централізованого водовідведення- 18 грн.36 коп. Всього 44 грн. 89 коп. рішення набирає чинності з 01.01.2022 року. -від 29.12.2021 року рішення виконавчого комітету Іллінецької міської ради № 369 - «а» тариф на послуги з централізованого водопостачання за 1 м.3 з ПДВ 26 грн.53 коп. за умовами затвердження Іллінецькою міською радою Програми відшкодування різниці в тарифах, з централізованого водовідведення- 18 грн. 36 коп. за умовами затвердження Іллінецькою міською радою Програми відшкодування різниці в тарифах. Всього 44 грн.89 коп. рішення набирає чинності з 01 січня 2022 року. Правовідносини щодо прав та обов`язків між виконавцем з надання послуг з водопостачання та водовідведення і споживачем, порядок розрахунків за надання послуг, підстави й розмір відповідальності за неналежне виконання обов`язків регулюються ст.ст.19 - 23 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», «;Про захист прав споживачів», розд. ІІ кн. 5 ЦК України, ЖК України, з 13 серпня 2019 року набрали чинності та діють Правила надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. №690, іншими нормативними актами, а також умовами укладеного договору. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймачі (власники) зобов`язані своєчасно вносити оплату за комунальні послуги. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 (втратили чинність 01.05.2022), розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. З 13 серпня 2019 року набрали чинності та діють Правила надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. № 690, які регулюють відносини між суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення (далі - виконавець), та індивідуальним і колективним споживачем (далі - споживач), який отримує або має намір отримувати послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (далі - послуги), а також визначеною власником (співвласниками) особою, що здійснює розподіл обсягів послуг. У цих Правилах терміни вживаються у значенні, наведеному в Законах України «Про житлово-комунальні послуги», «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Відповідно до п. 7 Правил, виконавець забезпечує безпечне та безперервне постачання питної води споживачу, якість та тиск якої повинні відповідати вимогам законодавства та умовам договору. Відповідно до п. 8 Правил, параметри якості питної води повинні відповідати вимогам державних санітарних норм і правил на питну воду. Значення тиску питної води повинно відповідати параметрам, встановленим державними будівельними нормами. Критерієм якості послуг з централізованого водовідведення є безперешкодне приймання стічних вод у мережі виконавця з мереж споживача за умови справності мереж споживача. Відповідно до п. 37 Правил розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиті послуги), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Відповідно до п. 38 Правил споживач здійснює оплату спожитих послуг щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Відповідно до п. 39 Правил споживач не звільняється від оплати послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Споживач не звільняється від плати за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуг. Відповідно до п. 36 Правил рахунок на оплату спожитих послуг надається споживачу щомісяця на безоплатній основі відповідно до статті 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». В ч.1 вище вказаній ст.8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» вказано, що рахунки на оплату вище вказаної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг, на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону. В ч.3, ст. 10, вище згаданого Закону зазначено, що обсяги спожитої у будівлі гарячої, питної води, визначені за допомогою вузлів комерційного обліку, розподіляються між споживачами з урахуванням того, що: 2) у разі якщо приміщення всіх споживачів у будівлі оснащені вузлами розподільного обліку гарячої, питної води, загальний обсяг спожитої у будівлі відповідно гарячої, питної види розподіляється між споживачами відповідно до обсягу споживання за показаннями вузлів розподільного обліку. Якщо виникає різниця між показаннями вузла комерційного обліку та обсягом гарячої, питної води, визначеним як сума показань вузлів розподільного обліку, така різниця розподіляється відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Рахунки на оплату спожитих послуг формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, яка здійснює розподіл обсягів послуг, на основі показань вузлів комерційного обліку з урахуванням показань вузлів розподільного обліку відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та надаються споживачу (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги, визначеного договором. Відповідно до підпункту 5) пункту 47 Правил, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені договорами. Послуги з централізованого водопостачання і водовідведення відносяться до комунальних послуг. Постачання фізичним особам питної води та водовідведення за загальним правилом має здійснюватися на підставі договору про надання цих послуг. Між сторонами виникли фактичні договірні відносини щодо надання відповідних житлово-комунальних послуг, а відсутність укладеного письмового договору не звільняє відповідачів від обов`язку оплати за надані такі послуги (вказане відповідає позиції Великої Палати Верховного Суду у справі № 712/8916/17 від 7 липня 2020 р.). Отже, за загальним правилом споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Якщо ж послугами вони не користувались, то законодавством передбачено можливість звільнення їх від сплати або перерахунок оплати, але не у будь-якому випадку, а за певних умов. Згідно з ч. 3 ст. 11, ч. 2 ст. 509 ЦК України, цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Фактичне надання цих послуг і відкриття особового рахунку на ім`я споживача слід вважати фактичним укладанням договору на умовах, передбачених Законом України «Про питну воду та питне водопостачання», а також Правилами. Відповідач від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлявся, з заявою про його відсутність у квартирі до позивача не звертався, офіційний документ, що підтверджує їх відсутність у житловому приміщенні, не надавав, однак послуги в повній мірі не оплачував. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймачі (власники) зобов`язані своєчасно вносити оплату за комунальні послуги. Згідно з частиною 1 статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що вданому спорі має місце. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, за ст. 612 ч.1 ЦК України. Відповідно до ст. 76 ЦПК у країни, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ст.ст. 79, 80 ЦІК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з ч. 1, 3, 4 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Доказів про погашення суми боргу, на спростування факту наявності заборгованості чи її розміру, а так само і того, що КП «Іллінціводоканал» Іллінецької міської ради, не надавалися послуги, не існує. Натомість КП «Іллінціводоканал» як надавач послуг, належним чином виконувало свої зобов`язання за договором, що підтверджується відсутністю будь-яких претензій з боку відповідача до якості отриманих послуг, про що не скажеш за споживача комунальної послуги із централізованого водопостачання та водовідведення. Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконати ним грошового зобов`язання і якщо він прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. [PERSON] ухиляється від виконання своїх зобов`язань щодо оплати послуг, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим позов слід задовольнити. У відповідності до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 3028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved