Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

22.02.2024р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2024р. головуючою у справі визначена суддя Ткаченко Н.В. (а.с. №1). \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 23.02.2024р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи у відповідності до ч.5 ст. 279 ЦПК України призначено в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.№12). Позивачка у позовній заяві в обґрунтування вимог посилалася на те, що вони зареєстрували шлюб 23.06.2007р. у Бабушкінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області під актовим записом № 403. Від даного шлюбу у них з відповідачем спільних дітей немає. Позивачка також зазначала, що сторони з липня 2023р. не підтримують шлюбні відносини, між ними зникли взаєморозуміння та взаємоповага, втрачено почуття любові. Ухвалою суду від 06.05.2024р. провадження по справі було зупинено та за клопотанням відповідача сторонам було надано строк для примирення терміном 2 місяці (а.с. № 36). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 09.07.2024р. провадження по справі було поновлено. В заяві від 25.07.2024р. позивачка підтримала свої позовні вимоги, додатково зазначила, що підтверджує той період остаточного припинення шлюбних відносин, на якому наполягав відповідач, а саме - лютий 2024р., а не липень 2023р., як вона зазначала по тексту позову. Також в цій заяві позивачка просила справу розглядати за її відсутності (а.с. № 49). Відповідач в заяві до суду від 25.07.2024р. погодився на розірвання шлюбу, наполягав на тому, що шлюбні відносини з позивачкою остаточного припинені з лютого 2024р., підтвердив причину такого припинення, яка зазначена позивачкою у позові. Так само, як і позивачка, просив справу розглядати за його відсутності (а.с. № 51). З урахуванням заяв сторін від 25.07.2024р. розгляд справи у відповідності до положень ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України в судовому засіданні 25.07.2024р. здійснювався за відсутності обох сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, заяви сторін від 25.07.2024р., вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23.06.2007р. у Бабушкінському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області під актовим записом № 403 (а.с. № 10). Від даного шлюбу у сторін дітей немає. Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, втрату почуття любові одне до одного. Обидві сторони по тексту заяв до суду від 25.07.2024р. зазначили, що вони остаточно припинили шлюбні відносини з лютого 2024р., отже суд вважає цей факт встановленим. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, оскільки у відповідності до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб це добровільний союз чоловіка та жінки. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені з лютого 2024р. (півроку назад), з того часу не відновлювалися, наданий судом строк для примирення не дав результатів, позивачка від позову не відмовилась, а відповідач після спливу строку на примирення погодився на розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню. Питання щодо зміни прізвища позивачки, відповідно до положень 113 СК України, не вирішується, оскільки остання не змінювала своє прізвище при реєстрації шлюбу. Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею при подачі позову судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 211 грн. 20 коп. (а.с.№ 2). На підставі викладеного,

Outcome: approved