Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказала, що з відповідачем перебуває в шлюбі, який зареєстрований 13 травня 2022 року у Чортківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 173. Подружжя має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що протягом останнього року сімейне життя погіршувалося через постійні конфлікти. Між ними втрачено взаєморозуміння та довіру. З грудня 2023 року вони не живуть однією сім`єю, ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено, тому надалі немає сенсу підтримувати сімейні відносини. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе, позивачка просить шлюб розірвати, сина залишити проживати з нею, стягнути з відповідача сплачений судовий збір. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, від позивачки надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задоволити, після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] також не з`явився в підготовче судове засідання, від нього надійшла заява про визнання позову, справу просив розглядати без його участі. Судове засідання проводиться без фіксування судового процесу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 13 травня 2022 року у Чортківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис № 173. Подружжя має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 31.05.2022. Судом встановлено, що протягом останнього року сімейне життя між сторонами погіршувалося через постійні конфлікти. Між ними втрачено взаєморозуміння та довіру. З грудня 2023 року вони не живуть однією сім`єю, ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч. ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між ними носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам сторін, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. Після розірвання шлюбу дитину суд залишає проживати з матір`ю. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки сплачений нею при зверненні до суду судовий збір. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved