Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-07 00:00:00

У квітні 2024 року [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в особі Філії Запорізьке регіональне управління Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк» в особі філії Запорізьке РУ АТ КТ «ПриватБанк»), у якому просила визнати за нею право власності на транспортний засіб марки «Toyota Rav4», 2018 року випуску, номер кузова - [NUMBER] . В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що нею набуто право власності на автомобіль марки «Toyota Rav4», 2018 року випуску, номер кузова - [NUMBER] , у зв`язку з виконанням умов договору фінансового лізингу № ZP00А00000444 від 18 жовтня 2018 року, укладеного з АТ КБ «ПриватБанк». Позивачка зазначає, що після складання та підписання акту звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу було оформлено акт прийому-передачі транспортного засобу, а також надано пакет документів для переоформлення автомобіля на ім`я позивачки. Позивачка зазначає, що у листопаді 2023 року вона зверталась до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області (філія ГСЦ МВС) в особі територіального сервісного центру МВС № 1242 (ТСЦ МВС № 1242) з питання перереєстрації автомобіля на своє ім`я, проте отримала відмову з посиланням на те, що в Єдиному реєстрі боржників міститься запис про боржника - АТ КБ «ПриватБанк» (попереднього власника). Таким чином, вказаний автомобіль перебуває у користуванні і володінні позивачки, оскільки був переданий їй за умовами договору фінансового лізингу після його підписання, але розпоряджатись цим майном, незважаючи на виконання своїх зобов`язань за вказаним договором, вона не може через реєстрацію цього майна за лізингодавцем - АТ КБ «ПриватБанк». Тому позивачка просить визнати за нею право власності на вказаний автомобіль, оскільки іншим чином набути таке право вона не може. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 квітня 2024 року цивільну справу за позовом [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк» в особі філії Запорізьке РУ АТ КТ «ПриватБанк» про визнання права власності на транспортний засіб передано за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва. Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 10 травня 2024 року у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. У серпні 2024 року представник АТ КБ «ПриватБанк» подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував. В обґрунтування своїх заперечень проти позову сторона відповідача зазначає, що лізингоодержувач вже є власником транспортного засобу і перереєстрація права власності на автомобіль не здійснюється Банком з метою уникнення відповідальності та невиконання будь-якого рішення суду. Указує на те, що банк не порушує та не оспорює права власності позивачки на предмет лізингу. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача заперечував щодо задоволення позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши представників сторін, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджені тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних відстав. Суд установив, що 08 жовтня 2018 року між [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір фінансового лізингу № ZP00А00000444. Відповідно до Додатку 1 до Договору фінансового лізингу № ZP00А00000444 специфікації майна, відповідач передає позивачу у лізинг транспортний засіб марки «Toyota Rav4», 2018 року випуску, номер кузова - [NUMBER] . Відповідно до пункту 2.2. Договору лізингодавець на умовах фінансового лізингу передає у платне володіння та користування предмет лізингу, а лізингоодержувач зобов`язується прийняти предмет лізингу та сплатити лізингові платежі та платежі з відшкодування витрат лізингодавця з виконанням договору, на умовах цього Договору. По закінченню строку лізингу, до лізингоодержувача переходить право власності на предмет лізингу згідно умов договору. В порядку спадкового правонаступництва здійснено заміну сторони в договорі фінансового лізингу, а саме 22 вересня 2023 року підписано Договір про заміну сторони в договорі фінансового лізингу, яким замінено лізингоодержувача - спадкодавця його спадкоємцем за законом - [PERSON] 22 вересня 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» складено Акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу, який підписано позивачкою та довіреною особою Банку. Даним актом підтверджено, що всі зобов`язання сторін по Договору фінансового лізингу № ZP00А00000444 від 08 жовтня 2018 року були виконані належним чином, претензії у сторін відсутні, лізингоодержувач повністю сплати Лізингодавцю всі платежі за договором Лізингу, а предмет лізингу - автомобіль марки «Toyota Rav4», 2018 року випуску, номер кузова - [NUMBER] разом з відповідними документами передано у власність Лізингоодержувачу. Також, 22 вересня 2023 року між АТ КБ «ПриватБанк» (продавцем) та позивачкою (покупцем) укладено договір купівлі-продажу предмету лізингу. Відповідно до пункту 1.1. цього Договору, у зв`язку із повним розрахунком між Покупцем та Продавцем лізингу (автомобіль марки «Toyota Rav4», 2018 року випуску, номер кузова - [NUMBER] ) шляхом виплати Покупцем усієї вартості Предмету лізингу за Договором лізингу, Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю Товар (автомобіль марки «Toyota Rav4», 2018 року випуску, номер кузова - [NUMBER] ), а Покупець зобов`язується прийняти його на умовах, визначених цим Договором. Згідно пункту 2.3 Договору купівлі-продажу предмету лізингу Покупець зобов`язаний у десятиденний строк з дня підписання цього Договору здійснити перереєстрацію Товару на своє ім`я. 22 вересня 2023 року, складено акт приймання-передачі транспортного засобу марки «Toyota Rav4», 2018 року випуску, номер кузова - [NUMBER] . У листопаді 2023 року позивачка звернулась із заявою до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області (філія ГСЦ МВС) в особі територіального сервісного центру МВС № 1242 (ТСЦ МВС № 1242) з питання перереєстрації автомобіля на своє ім`я, проте отримала відмову з посиланням на те, що в Єдиному реєстрі боржників міститься запис про боржника - АТ КБ «ПриватБанк» (попереднього власника). Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12 березня 2024 року, яке набрало законної сили, у задоволенні позову про зобов`язання Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області (філія ГСЦ МВС) в особі територіального сервісного центру МВС № 1242 (ТСЦ МВС № 1242) здійснити комплекс заходів щодо перереєстрації транспортного засобу марки «Toyota Rav4», 2018 року випуску, номер кузова - [NUMBER] , на ім`я позивачки - відмовлено. Судом встановлено, що відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, Законом України «Про фінансовий лізинг». Відповідно до частини другої статті 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини другої статті 627 ЦК України, у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Частиною першою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Згідно із положеннями статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» фінансовий лізинг - вид правових відносин, за якими лізингодавцець зобов`язується відповідно до договору лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавцю на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, а також які передбачають при цьому додержання принаймні однієї з ознак (умов) фінансового лізингу, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 5 цього Закону. Судом встановлено, що сторонами виконано умови Договору фінансового лізингу, складено і підписано акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу, укладено Договір купівлі-продажу предмету лізингу, оформлено акт прийому-передачі транспортного засобу, а відтак право власності на автомобіль марки «Toyota Rav4», 2018 року випуску, номер кузова - [NUMBER] мало перейти до позивачки з 22 вересня 2023 року, проте перереєструвати вказаний автомобіль на ім`я позивачки не виявилось можливим через те, що в Єдиному реєстрі боржників міститься запис про боржника - АТ КБ «ПриватБанк» (попереднього власника). Відповідно до статті 41 Конституції України, статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України врегульовано, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тому суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання за позивачкою права власності на вказаний автомобіль, з метою захисту її прав як споживача. Зважаючи на встановлені судом фактичні обставини справи, та правовідносини, що виникли між сторонами, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1 211,50 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved