Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

У лютому 2023 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просить стягнути із Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк» на користь [PERSON] заборгованість за договором банківського рахунка карта World Morskoy № [NUMBER] у розмірі 2 855, 39 доларів США, 3 % річних у розмірі 658, 54 доларів США, пеню у розмірі 1 046 235, 70 грн. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) має банківський рахунок у ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк») - карта World Morskoy № [NUMBER] . Станом на 20.04.2014 року на банківському рахунку [PERSON] , карта World Morskoy № [NUMBER] , знаходились грошові кошти у розмірі 2 855, 39 доларів США, що підтверджується скріншотом із особистого кабінету. Вказує, що після незаконної анексії Російською Федерацією Автономної Республіки Крим рахунки кримських вкладників ПАТ КБ «Приватбанк» стали заблокованими, доступ клієнтів до інформації в особистих кабінетах ПРИВАТ24 обмежено. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням розблокувати рахунок, повернути суму коштів, що заблокована у банку, проте відповідач відповів про призупинення обслуговування клієнтів та роботу відділень Кримського ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк», неможливість виконання банком своїх обов`язків перед клієнтами через невизначеність статусу території Кримського півострова та її правового режиму, а також у зв`язку з відсутністю законодавчо визначених особливостей діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах, що існують на території Криму. Вважає, що відповідач не виконав своїх обов?язків з повернення позивачу коштів, які знаходяться на рахунку позивача, порушив права позивача на безперешкодне володіння своїми коштами, чим порушив взяті на себе зобов`язання за договором банківського рахунка, то вказані грошові кошти, з врахуванням 3 % річних та пені, підлягають стягненню із відповідача, що стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06.02.2023 року позовну заяву залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, та надано позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня вручення ухвали (а. с. 14). 14.03.2023 року від представника позивача - адвоката Тарасової-Патрай К. А. надійшла заява про усунення недоліків (а. с. 16-26). Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.03.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено розглядати справу у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Встановлено строк 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження, протягом якого відповідач має право направити: суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; позивачу - копію відзиву та доданих до нього документів, роз`яснено третій особі строк на подання пояснень щодо позову протягом десяти днів із дня отримання ухвали про відкриття провадження (а. с. 27). Копію ухвали про відкриття провадження направлено на адресу сторін, крім того відповідачу та третій особі направлено копію позовної заяви з додатками. Також вказану ухвалу направлено на відомі адреси електронної пошти сторін та до електронних кабінетів учасників справи (а. с. 28-31). 30.05.2023 року від представника позивача - адвоката Тарасової-Патрай К. А. надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, також просила закрити підготовче судове засідання та перейти до розгляду справи по суті (а. с. 64-69). 11.07.2023 року, 20.09.2023 року представником відповідача - адвокатом Коцюбою О. В. були подані клопотання про відкладення розгляду справи (а. с. 75-78, 90-94). Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.09.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а. с. 101). Представник позивача - адвокат Тарасова-Патрай К. А. подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач та третя особа у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином, в тому числі шляхом направлення судової повістки до електронного кабінету учасника справи, причини неявки суду не повідомили. Відповідач правом подати відзив на позов не скористався, третя особа пояснення на позов не надала. Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутність відповідача, третьої особи та їх представників, суд, виходить із наступного. На учасників судового процесу та їх представників покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборону зловживати наданими правами. Згідно з ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 1, п. 1-2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (ст. 223 ЦПК України). Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії»). Так, судом вжито усіх необхідних заходів для надання сторонам достатніх можливостей для викладення своєї позиції у судових засіданнях з метою дотримання принципу змагальності процесу та забезпечення права на публічне слухання справи у розумні строки, враховуючи процесуальні права інших учасників справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено як статтями 58, 59, 212 ЦПК України у попередній редакції 2004 року, так і статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України у редакції від 03 жовтня 2017 року. На підставі вищезазначеного та

Outcome: partial