Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

15 березня 2024 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області згідно ухвали суду від 29 лютого 2024 року надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 501176364 від 21 серпня 2019 року у розмірі 90\~877,98 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3\~028,00 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 17\~000,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 21 серпня 2019 року між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] було підписано оферту на укладення угоди про надання кредиту № 501176364, відповідно до умов якої Банк зобов`язався надати позичальнику кредит в сумі 50\~000,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 21 серпня 2023 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 18,99%. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами кредитного договору. 17 травня 2021 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Флексіс» було укладено Договір факторингу № 2, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «ФК «Флексіс» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у т.ч. за договором (угодою) від 21 серпня 2019, що укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та боржником [PERSON] . 18 травня 2024 року між ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 18-05/21, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у т.ч. за договором (угодою) від 21 серпня 2019 року, що укладено між ПАТ «Альфа-Банк» та боржником [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року, у т.ч. за кредитним договором № 501176364 від 21 серпня 2019 року, що укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] . Станом на сьогоднішній день заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір, що підлягає стягненню станом 09 січня 2024 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 90 877,98 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 44 983,51 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 40 675,44 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 5 219,03 грн.; нараховані 3% річних - 0,00 грн.; інфляційні втрати - 0,00 грн. Тому, Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» вимушено звернутися до суду для стягнення з відповідача вказаної вище суми заборгованості. Ухвалою суду від 01 липня 2024 року вказану цивільну справу № 175/1942/24 було прийнято до провадження, визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач у встановлений судом строк не надав відзиву на позовну заяву. Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами. Суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~статті 638\~ЦК України\~договір є\~укладеним,\~якщо сторони\~досягли згоди\~з усіх\~істотних умов\~договору. Істотними\~умовами договору\~є умови\~про предмет\~договору,\~умови,\~що визначені\~законом як\~істотні або\~є необхідними\~для договорів\~даного виду,\~а також\~усі ті\~умови,\~щодо яких\~за заявою\~хоча б\~однієї із\~сторін має\~бути досягнуто\~згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Судом встановлено, що 21 серпня 2019 року [PERSON] було підписано з Акціонерним товариством «Альфа-Банк» Оферту на укладання угоди про надання кредиту № 501176364, відповідно до умов якої [PERSON] пропонував Акціонерному товариству «Альфа-Банк» укласти Угоду про надання кредиту, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб, на наступних умовах: тип кредиту «Кредит готівкою», сума кредиту 50\~000,00 грн., фіксована процентна ставка - 18,99% річних, строк кредиту 48 місяців, дата повернення кредиту 21 серпня 2023 року, кредит надається позичальнику для власних потреб (а.с. 5). Також, між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] було підписано Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, який є додатком № 1 до Угоди про надання кредиту № 501176364 від 21 серпня 2019 року (а.с. 6) та Паспорт споживчого кредиту (а.с. 6 (зворотній бік) - 7). Крім того, 21 серпня 2019 року між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] було Укладено Договір про внесення змін і доповнень № 501176364-1 до Угоди про надання кредиту № 501176364 від 21.08.2019 (а.с. 5 (зворотній бік)). Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що правочин є\~правомірним,\~якщо його\~недійсність прямо\~не встановлена\~законом або\~якщо він\~не визнаний\~судом недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України - «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до\~статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Кредитодавець свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику [PERSON] обумовлені договором грошові кошти, що підтверджується меморіальним ордером № 88368 від 21 серпня 2019 року на суму 50\~000,00 грн. (а.с. 7 (зворотній бік)). Відповідач скористався наданим кредитом, проте зобов`язання належним чином за кредитним договором не виконав, в результаті чого виникла заборгованість, що підтверджується складеним Акціонерним товариством «Альфа-Банк» розрахунком заборгованості за кредитом станом на 17 травня 2021 року (а.с. 8). У подальшому, 17 травня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Флексіс» як фактором та Акціонерним товариством «Альфа-Банк» як клієнтом було укладено Договір факторингу № 2 (а.с. 11-13), відповідно до якого право грошової вимоги за договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до цього договору, в тому числі і право грошової вимоги за Угодою про надання кредиту № 501176364 від 21 серпня 2019 року, укладеною з [PERSON] , перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Флексіс». Згідно з Додатком 1-1 до Договору факторингу № 2 від 17 травня 2021 року, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Флексіс» перейшло право вимоги за Угодою про надання кредиту № 501176364 від 21 серпня 2019 року, укладеною з [PERSON] , загальна сума заборгованості 71 569,90 грн., з яких: 44\~983,51 грн. - сума заборгованості за основним боргом; 26\~586,39 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за комісіями (а.с. 14-15), що також підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 8). Також, 18 травня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» як фактором та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Флексіс» як клієнтом було укладено Договір факторингу № 18-05/21 (а.с. 17-19), відповідно до якого право грошової вимоги за договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1-1 до цього договору, в тому числі і право грошової вимоги за Угодою про надання кредиту № 501176364 від 21 серпня 2019 року, укладеною з [PERSON] , перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». Згідно з Додатком 1-1 до Договору факторингу № 18-05/21 від 18 травня 2021 року, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги за Угодою про надання кредиту № 501176364 від 21 серпня 2019 року, укладеною з [PERSON] , загальна сума заборгованості 71 569,90 грн., з яких: 44\~983,51 грн. - сума заборгованості за основним боргом; 26\~586,39 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за комісіями (а.с. 21 (зворотній бік) - 23), що також підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 9). У подальшому, 10 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» як фактором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» як клієнтом було укладено Договір факторингу № 10-01/2023 (а.с. 25-27), відповідно до якого право грошової вимоги за договорами, перелік яких міститься в Додатках № 1 та № 3 до цього договору, в тому числі і право грошової вимоги за Угодою про надання кредиту № 501176364 від 21 серпня 2019 року, укладеною з [PERSON] , перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр». Згідно з Реєстром боржників до Договору факторингу № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» перейшло право вимоги за Угодою про надання кредиту № 501176364 від 21 серпня 2019 року, укладеною з [PERSON] , загальна сума заборгованості 85\~658,95 грн., з яких: 44\~983,51 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 40\~675,44 грн. - сума заборгованості за нарахованими процентами; 0,00 грн. - сума заборгованості за комісіями (а.с. 28-29), що також підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 10). Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства, заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» є правонаступником Акціонерного товариства «Альфа-Банк» та стало новим кредитором у зобов`язаннях за кредитним договором, укладеним з [PERSON] . Новий кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» також скористався своїм правом на нарахування відповідачу відсотків за користування кредитом (в межах строку кредитування) та за період з 10 січня 2023 року по 20 серпня 2023 року нарахував відсотки у розмірі 5\~219,03 грн., що має відображення у розрахунку заборгованості, складеному Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (а.с. 10). Згідно з вказаним Розрахунком, станом на 09 січня 2024 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 90\~877,98 грн., з яких: 44\~983,51 грн. - сума заборгованості за основним боргом; 40\~675,44 грн. сума заборгованості за відсотками; 5 219,03 грн. сума заборгованості за нарахованими відсотками з моменту відступлення права вимоги за період з 10 січня 2023 року по 20 серпня 2023 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак, відповідач заборгованість за вищезазначеною угодою про надання кредиту так і не сплатив. Таким чином судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на повернення йому грошових коштів, наданих позичальнику у кредит. З огляду на те, що відповідач прострочив погашення поточних платежів за кредитним договором та не повернув отримані кредитні кошти, не виконавши взятих за договорами зобов`язань, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, та з відповідача [PERSON] на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» підлягає стягненню заборгованість за Угодою про надання кредиту № 501176364 від 21 серпня 2019 року у загальному розмірі 90\~877,98 грн. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами\~розгляду справи\~витрати на\~правничу допомогу\~адвоката підлягають\~розподілу між\~сторонами разом\~із іншими\~судовими витратами.\~Для цілей\~розподілу судових\~витрат: розмір\~витрат на\~правничу допомогу\~адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Судом встановлено, що позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» правничу допомогу у вказаній справі надавало Адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс», що підтверджується Договором № 02-01/2023 про надання правової допомоги від 02 січня 2023 року (а.с. 41 (зворотній бік) - 42) та Заявкою на надання юридичної допомоги № 263 від 02 січня 2024 року (а.с. 45). Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно роз`яснень,\~наведених у\~п.\~48\~Постанови Пленуму\~Вищого спеціалізованого\~суду України\~з розгляду\~цивільних і\~кримінальних справ\~«Про застосування\~судами законодавства\~про судові\~витрати у\~цивільних справах»\~від 17.10.2014\~року №10\~визначено,\~що підстави,\~межі та\~порядок відшкодування\~судових витрат\~на правову\~допомогу,\~надану в\~суді регламентовано\~ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. 08 січня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» було підписано Витяг з Акту № 3 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024 року, в якому зазначено, що вартість послуг з надання правової допомоги становить 17\~000,00 грн. (а.с. 46). Позивач дійсно отримав правову допомогу від Адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс», а тому не викликає сумнівів, що позивачем понесені витрати на правничу допомогу у справі. Разом з цим, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З урахуванням складності даної справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що зазначена позивачем вартість та обсяг виконаної адвокатом роботи у розмірі 17 000,00 грн. є завищеними та належним чином не обґрунтованими, що суперечить принципу пропорційності розподілу судових витрат. Суд вирішуючи питання про розмір витрат на правову допомогу виходить з того, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Отже, відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір. При цьому, вартість послуг з надання усної консультації, підготовки пропозицій та складання позовної заяви про стягнення боргу, а також витрачений на вказані послуги час, є очевидно завищеними та такими, що не відповідають складності виконаних адвокатом робіт. Враховуючи викладене, з урахуванням складності справи, виконаної адвокатом роботи,

Outcome: partial