Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-07 00:00:00

В травні 2024 року до суду надійшла заява [PERSON] , в якій заявник, з урахуванням уточненої заяви, просив суд оголосити його усиновлювачем неповнолітнього [PERSON] , який народився [INFO] у м. Макіївка Донецької обл. Зобов`язати Голосіївський районний у місті Києві відділ державної реєстрайції актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України внести зміни до актового запису цивільного стану, що складений Червоногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану за № 1-НО № 190131 від 02 червня 2008 року про народження [PERSON] , [INFO] , вказавши батьком дитини [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Макіївка Донецької обл. В обґрунтування заяви зазначає, що дитина [PERSON] проживає із заявником однією родиною з 2013 року, коли заявник одружився із мамою [PERSON] - [PERSON] . Стосунки між хлопчиком та заявником теплі, сімейні. Проживає родина, в якій народилося ще двоє дітей, в [ADDRESS] , це винаймане житло. Родина має у власності інше житло в м. Києві, в якому наразі відбувається ремонт. Рішенням суду від 13 вересня 2016 року батька хлопчика - [PERSON] було позбавлено батьківських прав, рішення набрало законної сили. [PERSON] не заперечує проти його усиновлення заявником, він його називає батьком. Заявник має задовільний стан здоров`я, постійну роботу, на даний час проходить військову службу за мобілізацією в лавах ЗСУ на посаді відповідального виконавця. До кримінальної відповідальності не притягався, незнятої чи непогашеної судимості не має. Ніколи не позбавлявся батьківських прав, не був усиновлювачем іншої дитини, не зловживає ні спиртними напоями, ні тютюновими чи наркотичними виробами. Мати дитини [PERSON] не заперечує проти усиновлення її сина [PERSON] . Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 07 травня 2024 року заяву залишено без руху. Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 22 травня 2024 року відкрито окреме провадження у справі, призначено судовий розгляд справи за участю сторін. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав вимоги заяви та просив їх задовольнити з підстав, викладених у ній. Додатково пояснив, що почав жити однією сім`єю з матір`ю [PERSON] , коли йому виплавнився рік, хлопчик не знав, що він не рідний син, заявник з дружиною розповіли про це коли хлопчику було 12-13 років, бо почалися запитання щодо різних прізвищ. Також розповідали і про біологічного батька. Заявник військовослужбовець, має посвідчення УБД, та бажає щоб всі його діти мали рівні права. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви, пояснила, що її син називає [PERSON] батьком, між ними склалися теплі та сімейні стосунки. До 2014 року біологічний батько [PERSON] ще якось приймав участь у вихованні сина, а після початку війни все поступово припинилося, та наразі батько ніяк не цікавиться сином. Також повідомила, що відсутні будь-які відносини з родичами з боку біологічного батька. Представник заінтересованої особи - Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації Акимова Т.М. в судовому засіданні проти задоволення заяви [PERSON] про оголошення останнього усиновлювачем [PERSON] не заперечувала з підстав, викладених у висновку про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам неповнолітнього [PERSON] . Неповнолітній [PERSON] , щодо якого подається заява, в судовому засіданні не заперечував проти його усиновлення [PERSON] оскільки вважає його батьком, з яким у нього дуже добрі відносини, як сина з батьком. Повідомив, що жив з мамою та братом і сестричкою у Німеччині після повномасштабного вторгнення військ рф. Наразі повертається вчитись у м.Київ, хоче закінчити 11 клас у гімназії в Україні, а тому буде жити разом із татом, мама із молодшими дітьми поки залишаться у Німеччині. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду та думку дитини, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до положень ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 1-1) обмеження фізичної особи у відвідуванні гральних закладів та участі в азартних іграх; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. У випадках, встановлених пунктами 1, 3, 4, 9, 10 частини другої цієї статті, розгляд справ проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних. За змістом ст. 294 ЦПК України, під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Статтями 310, 311 ЦПК України передбачено, що заява про усиновлення дитини або повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування, подається до суду за місцем їх проживання. До заяви про усиновлення дитини за наявності мають бути додані такі документи: 1) копія свідоцтва про шлюб, а також письмова згода на це другого з подружжя, засвідчена нотаріально, - при усиновленні дитини одним із подружжя; 2) медичний висновок про стан здоров`я заявника; 3) довідка з місця роботи із зазначенням заробітної плати або копія декларації про доходи; 4) документ, що підтверджує право власності або користування жилим приміщенням; 5) інші документи, визначені законом. Згідно ст. ст. 313, 314 ЦПК України, суд розглядає справу про усиновлення дитини за обов`язковою участю заявника, органу опіки та піклування або уповноваженого органу виконавчої влади, а також дитини, якщо вона за віком і станом здоров`я усвідомлює факт усиновлення, з викликом заінтересованих та інших осіб, яких суд визнає за потрібне допитати. Суд перевіряє законність підстав для усиновлення, в тому числі наявність згоди усиновлюваної дитини, якщо така згода є необхідною, або наявність згоди усиновлюваної повнолітньої особи. За результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). Усиновлення вважається здійсненим із дня набрання законної сили рішенням суду. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] у м. Макіївка Донецької області народився [PERSON] , про що в Книзі реєстрації народжень 02 червня 2008 року зроблено відповідний актовий запис №309. Батьками дитини вказано [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серія [NUMBER] , видане Червоногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області ( а.с.20). Рішенням Пролетарського районного суду міста Донецька від 13 жовтня 2010 року у справі № 2-871/10 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 26 жовтня 2010 року. Після розірвання шлюбу [PERSON] відновила своє дошлюбне прізвище - [PERSON] (а.с.17). Заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 13 вересня 2016 року у справі № 752/13690/15-ц позбавлено [PERSON] батьківських прав щодо його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] в розмірі від всіх видів заробітку, доходу, однак не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 20 серпня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.24-27). 28 серпня 2013 року Червоногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції в Донецькій області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що цього ж дня складено відповідний актовий запис №236, що вбачається із наданої суду копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.18). У даному шлюбі у подружжя народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що вбачається із наданих суду копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12 серпня 20214 року та свідоцтва про народження, (яке перекладене з німецької мови на українську мову), реєстраційний номер [NUMBER]/2024 року, виданого РАЦС м. Мітте (район Берліна ) (а.с.28,29-33). Заінтересована особа [PERSON] , [INFO] , відповідно до нотаріально посвідченої заяви від 31 березня 2024 року надала свою згоду на усиновлення свого неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.19). Особа, щодо якої подано заяву, неповнолітній [PERSON] , [INFO] , подав заяву начальнику Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації 09 квітня 2024 року про згоду на його усиновлення [PERSON] , з яким він проживає однією сім`єю 13 років і якого вважає своїм батьком (а.с.23). Неповнолітній [PERSON] має задовільний стан здоров`я, на обліках у лікарів не перебуває, що вбачається із висновку про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток від 04 квітня 2024 року (а.с.21-22). Заявник [PERSON] має задовільний стан здоров`я, що підтверджується висновком про стан здоров`я особи № б/н від 12 квітня 2024 року. За даними медичного обстеження, ВІЛ (СНІД) не виявлено; на обліку у психіатра, нарколога не перебуває, групи інвалідності не має, стороннього догляду не потребує (а.с.13-14). Заявник, згідно витягу з інформаційно-аналітичного системи МВС України «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», станом на 13 березня 2024 року до кримінальної відповідальності не притягається, не має незнятої чи непогашеної судимості, у розшуку не перебуває (а.с. 16). Відповідно до довідки про доходи №1647/ФЕС/134 від 20 березня 2024, [PERSON] дійсно проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] , та займає посаду-відповідальний виконавець, 8ТР. За період з 01 вересня 2023 року по 29 лютого 2024 року отримав в сукупності дохід у розмірі 156885,56 грн. без вирахування податків та зборів (а.с.15). [PERSON] на праві власності належить нерухоме майно: квартира [ADDRESS] , що вбачається із наданого суду витягу з Державного реєстру речових прав №341290044 від 02 серпня 2023 року (а.с.34). Згідно договору оренди квартири №1 від 01 грудня 2023 року [PERSON] є винаймачем квартири [ADDRESS] строком з 01 грудня 2023 року по 01 грудня 2024 року (а.с.35-38). Умови проживання у кв. [ADDRESS] задовільні відповідно до Акта обстеження житлово-побутових умов проживання від 10 квітня 2024 року. В квартирі проживають: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Сім`я проживає в двокімнатній квартирі мебльованій за призначенням, в помешканні чисто та охайно. В наявності побутова техніка для ведення домашнього господарства. Діти забезпечені окремими ліжками для сну та відпочинку. У хлопців окремі письмові столи для занять. Наявний простір для проведення дозвілля (а.с. 39). Згідно висновку №100-4735 від 19 квітня 2024 року Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, як органом опіки та піклування, усиновлення неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , громадянином [PERSON] , [INFO] , є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а.с. 6-7). За змістом ст. 171 СК України, враховується думка дитини при вирішенні питань, що стосуються її життя. Дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу) (ст. ст. 207, 208 СК України). Статтею 6 СК України передбачено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті. Усиновлювачами не можуть бути особи однієї статі. Кількість дітей, яку може усиновити один усиновлювач, не обмежується (ст. 211 СК України). Для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони, зокрема, позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється. На усиновлення дитини, яка не має батьків і перебуває у закладі охорони здоров`я або навчальному закладі, потрібна письмова згода цього закладу (ст. ст. 218, 219 СК України). Особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину. Усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення (ст.ст. 223, 224, 225 СК України). Аналізуючи наявні у справі докази, встановлені в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку про задоволення заяви щодо усиновлення дитини, оскільки в матеріалах справи наявні всі передбачені чинним законодавством України документи, що дозволяють заявнику усиновити дитину, встановлено в судовому засіданні, що дитина, як і заявник, бажає цього усиновлення і заявник за своїм станом здоров`я та рівнем матеріального забезпечення може і бажає виховувати дитину, піклуватися про неї, здатний забезпечити стабільні і гармонійні умови для життя дитини. У судовому засіданні не встановлено будь-яких підстав, передбачених чинним законодавством України, відповідно до яких усиновлення не може бути проведене. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що усиновлення здійснюється виключно в інтересах заявника та неповнолітньої дитини і вважає за необхідне заяву задовольнити, оскільки усиновлення, що проводиться в інтересах дитини спрямоване на забезпечення стабільних і гармонійних умов життя неповнолітньої. На підставі викладеного,

Outcome: approved