Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-25 00:00:00

У березні 2024 року позивач [PERSON] через свого представника адвоката Герасимчука О. О. та підсистему «Електронний суд» звернулася до суду із позовом до [PERSON] , в обґрунтування якого позивач посилається на те, що 01 серпня 2009 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2017 року шлюб між ними розірвано. Діти залишились проживати разом з позивачем за місцем її реєстрації, однак відповідач вихованням дітей не займається, будь-якої матеріальної допомоги на їх утримання не надає, діти повністю знаходиться на утриманні позивача, що ставить її в складне матеріальне становище. У зв`язку з чим, позивач звернулася до суду та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення із дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 18 березня 2024 року позовну заяву було залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків (а.с. 22). 29 березня 2024 року позивач усунула недоліки позовної заяви, звернувшись на адресу суду із її уточненням (а.с. 24-29). Ухвалою суду від 12 квітня 2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і відкрито провадження у справі, цією ж ухвалою сторонам було установлено строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень (а.с. 32). Сторони відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив суду не подавали, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Дослідивши наявні письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з установлених таких обставин. Суд установив, що сторони є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження, наданих суду у засвідченій позивачем копіях (а.с. 12, 13). З огляду на обставини, покладені в обґрунтування позову, які відповідачем не спростовуються, неповнолітні діти проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні. Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів,у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна,сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)інші обставини,що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим,ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно зі ст. 183 СК України, частка заробітку(доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судом установлено, що відповідач є фізично здоровим та працездатним, ним не надано доказів наявності у нього на утриманні інших неповнолітніх дітей або непрацездатних батьків та наявності інших обставин, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів. З урахуванням усіх обставин справи, установленого законом розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також того, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, дотримуючись принципів рівності та пропорційності, з метою дотримання балансу захисту прав, свобод та інтересів сторін, а також їх дитини, приймаючи до уваги положення ст. 182 СК України, суд приходить до переконання, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітніх дітей має становити 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 11 березня 2024 року і до досягнення дітьми повноліття, у зв`язку з чим, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved