Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-01 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. 31.07.2024 заявниця звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису, в якій просить видати обмежувальний припис щодо [PERSON] \~\~на строк 6 (шість) місяців з заборонами щодо: - перебування в місці проживання з постраждалою особою за адресою: [ADDRESS] і наближення ближче ніж на 500 м до місця її проживання за цією адресою та до місця роботи\~ готель «Центральний», який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; -ведення телефонних переговорівз заявницею або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; - особисто і через третіх осіб [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідування її та в будь-який спосіб спілкування з нею. В обґрунтування вказаних вимог заявниця зазначає, що [PERSON] є її чоловіком, який відносно неї вчиняє домашнє насильство, що виражається в умисних діях психологічного та фізичного характеру. Така його поведінка негативно впливає на здоров`я та працездатність заявниці. Як зазначила [PERSON] , вона неодноразово зверталася в поліцію, проте це не дало жодного результату. Також [PERSON] зазначає про те, що працівниками правоохоронних органів відносно її чоловіка виносились офіційні попередження про недопустимість вчинення домашнього насильства, у тому числі було складено на кривдника протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 173-2 КУпАП. Однак [PERSON] не змінив своєї поведінки, тому вона звернулася з даною заявою до суду. У своїй заяві [PERSON] зазначає про систематичність вчинення її чоловіком відносно неї домашнього насильства. На підтвердження указаних обставин вказала на те, що 19.06.2024 близько 23 год. 30 хв. [PERSON] , перебуваючи за адресою: [ADDRESS] , вчинив умисні дії психологічного та фізичного насильств, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, шарпані за одяг та нанесенні ляпасу по обличчю. За результатами повідомлення працівників поліції про протиправні дії з боку чоловіка, працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №092142 від 26.06.2024. Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09.07.2024 у справі про адміністративне правопорушення № 686/18545/24, за результатами розгляду указаного протоколу, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та призначено покарання у виді штрафу. На підтвердження систематичності вчинення протиправних дій з боку [PERSON] . заявниця також зазначає про те, що 20.06.2024 о 00 год. 30 хв. [PERSON] завдав їй фізичних ушкоджень (побив), що підтверджується довідкою травмпункту КП «Хмельницька міська лікарня» № 462 від 23.06.2024. В судовому засіданні заявник [PERSON] надала пояснення з приводу викладених у заяві обставин. Зокрема, зазначила, що з [PERSON] перебуває у шлюбі з 27.07.1991 року, малолітніх чи неповнолітніх дітей у подружжя немає. Останнім часом між подружжям виникають побутові сварки, під час яких [PERSON] використовує ненормативну лексику. Заявниця підтвердила обставини вчинення домашнього насилля, яке мало місце 19.06.2024 та з приводу якого Хмельницьким міськрайонним судом винесено постанову про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності. Також [PERSON] вказала на те, що інших фактів звернення до поліції з приводу протиправних дій чоловіка не було. На даний час триває судовий розгляд справи про розірвання шлюбу. [PERSON] зазначила про те, що не проти, щоб її чоловік [PERSON] до завершення розгляду справи про розірвання шлюбу проживав разом із нею в квартирі. Також заявниця вказала, що на роботу [PERSON] до неї не з`являвся жодного разу, телефонні розмови, у тому числі з погрозами в її адресу не здійснював, а також не розшукував її. Просить суд вжити заходів, які б дали змогу проживати їм разом в одній квартирі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання з`явився, проти задоволення заяви про видачу обмежувального припису заперечує. На обґрунтування своєї позиції зазначив, що дійсно проживає у шлюбі з [PERSON] з 1991 року. Частково підтвердив обставини конфлікту, який виник у них на побутовому рівні 19.06.2024 під час святкування дня народження племінниці за адресою: [ADDRESS] . Зі слів [PERSON] це був єдиний раз застосування відносно [PERSON] фізичної сили, що виразилась у ляпасі по обличчю за весь час подружнього життя. Підтвердив ті обставини, що між ним та [PERSON] часто виникають конфлікти на побутовому рівні, які пов`язані із спільним проживанням та доглядом за їх батьками, що також живуть у цій квартирі. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01.08.2024 у справі відкрито провадження, повідомлено про дату та час судового засідання з розгляду заяви про видачу обмежувального припису та запропоновано учасникам справи надати докази на обґрунтування своєї позиції у справі. Інші заяви та клопотання від учасників справи до суду не надходили, процесуальні дії не вчинялись. Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які заявник посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав. З наявних матеріалів справи а також наданих пояснень учасниками справи судом встановлено, що 26.06.2024 уповноваженим працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Зі змісту протоколу вбачається, що [PERSON] 19.06.2024 приблизно о 23 год. 30 хв. вчинив відносно [PERSON] домашнє насильство, яке виразилось в умисних діях психологічного та фізичного характеру, а саме у висловлюваннях на адресу [PERSON] нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, шарпані за одяг та нанесенні ляпасу по обличчю. Свідків указаної події згідно протоколу не було. Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09.07.2024 у справі № 686/18545/24 за результатом розгляду матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу. Розгляд справи здійснювався за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Суд дійшов висновку про винуватість особи на підставі зібраних у справі доказів у їх сукупності, а саме: письмових пояснень [PERSON] та даними протоколу про адміністративне правопорушення. Також судом встановлено те, що 23.06.2024 о 14 год. 00 хв. [PERSON] звернулась до травмпункту КП «Хмельницька міська лікарня» щодо отримання травм. Зі слів пацієнта травму отримала [PERSON] 20.06.2024 о 00 год. 30 хв. по [ADDRESS] . Суду не представлено доказів, що суб`єктом та винуватцем дій (нанесення травм та побоїв згідно довідки №462 від 23.06.2024), що містять ознаки психологічного та фізичного насилля щодо [PERSON] , є саме [PERSON] . Не містять матеріали справи доказів того, що [PERSON] за указаних обставин зверталась до правоохоронних органів щодо притягнення винної особи до адміністративної чи кримінальної відповідальності. Також суд бере до уваги те, що між подіями, які заявник описує як домашнє насилля з боку [PERSON] та зверненням до працівників правоохоронних органів, а також за медичною допомогою проходив тривалий термін. Крім цього, суд враховує в якості оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи, те, що з моменту вчинення домашнього насилля, яке мало місце 19.06.2024 до моменту звернення до суду із заявою щодо видачі обмежувального припису пройшов тривалий термін (понад 1,5 місяця). Інших випадків вчинення домашнього насилля [PERSON] відносно [PERSON] судом не встановлено. Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування. Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 3, 5, 6, 14 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Запобігання домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються.\~Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема обмежувальний припис стосовно кривдника. Пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з частиною третьою статті 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої статті 1 згаданого Закону передбачено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Відповідно до частин четвертої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Статтею 360-6\~ЦПК України передбачено, що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. За результатом дослідження в судовому засіданні обставин у справі та перевірку їх доказами, заслухавши пояснення сторін у справі, суд дійшов до висновку про відсутність факторів ризику, небезпеки домашнього насильства та, відповідно, непропорційність втручання у права і свободи заінтересованої особи [PERSON] шляхом застосування заборон, які просить заявниця. За таких обставин суд дійшов висновку, що заінтересованою особою дійсно вчинено психологічне насильство щодо заявниці. Враховуючи характер і систематичність його вчинення до подання даної заяви до суду, зважаючи на дійсні стосунки заявниці і заінтересованої особи, ймовірність його продовження чи повторного вчинення існує, однак вона низька. Заявниця не змогла належними та допустимими доказами обґрунтувати необхідність застосування заборонних заходів, які зазначені у заяві про видачу обмежувального припису, так само як і вчинення домашнього насильства за адресою проживаннячи працевлаштування, що ставить під сумнів її доводи щодо потреби заборони заінтересованій особи наближатися до вказаного помешкання та місця роботи.Не знайшли свого підтвердження і факти вчинення домашнього насильства з боку [PERSON] шляхом здійснення телефонних дзвінків на телефон заявниці, переслідування її чи розшук. Також суд не бере до уваги надану заявницею довідку № 462 від 23.06.2024 як доказ у справі, оскільки вона не містить інформації щодо вчинення щодо заявниці саме домашнього насильства [PERSON] . Вимоги про [PERSON] наближатися на відстань менше 500 м до місця проживання та роботи [PERSON] ; заборону [PERSON] вести телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; заборону [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, як необхідні обмежувальні заходи для попередження вчинення домашнього насильства у майбутньому,не знайшли свого підтвердженняза результатами розгляду справи, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх застосування. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed