Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою в обґрунтування якої зазначив, що перебував з відповідачкою у шлюбі з 27.07.2012, мають спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який мешкає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 09.11.2021 шлюб між сторонами розірваний. Позивач самостійно не може забезпечити належний рівень життя, необхідний для всебічного розвитку дитини, відповідачка працездатна, має можливість працювати, отримувати дохід та надавати допомогу, у зв`язку чим просить стягнути на його користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 2024 року і до повноліття дитини. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 12.06.2024 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 28.06.2024 відповідачкою подано відзив на позовну заяву, в якому вона позов визнала частково, посилаючись на таке: крім спільного із позивачем сина в неї на утриманні знаходиться ще дві доньки від іншого шлюбу: малолітня донька [PERSON] , [INFO] та повнолітня донька [PERSON] , [INFO] , які мешкають разом із нею. На теперішній час відповідачка доходів і постійного місця роботи немає, перебуває у скрутному матеріальному становищі. Позивач інших неповнолітніх дітей або осіб, що знаходяться на його утримання, не має. На думку відповідачки, поданий позивачем позов не викликаний скрутним матеріальним станом, а направлений лише на примушення відмовитися від сина для оформлення відстрочення від мобілізації в умовах воєнного стану у країні. Стягнення аліментів у зазначеному позивачем розмірі погіршить і так скрутне матеріальне становище відповідачки та, відповідно, погіршить умови життя двох її інших дітей. Для забезпечення однакового рівня життя всіх неповнолітніх дітей та враховуючи відсутність доходів відповідачка не заперечує спробувати сплачувати 1/8 частину розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина, що не буде меншим від 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом із відзивом відповідачем подане клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 28.06.2024 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини: сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.07.2012. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 09.11.2021 шлюб між сторонами розірвано, після розірвання шлюбу відповідачці присвоєно прізвище [PERSON] . Рішення суду набрало законної сили 13.12.2021 (а.с. 4-5). Від шлюбу сторони мають спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , позивач разом з сином зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6, 8). Крім спільного з позивачем сина [PERSON] відповідачка має малолітню доньку [PERSON] , [INFO] та повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , які зареєстровані разом із нею (а.с. 22-24). Повнолітня донька [PERSON] є здобувачем вищої освіти ХНПУ імені Г.С. Сковороди першого курсу заочної форми навчання, термін навчання до 30.06.2024, форма навчання: контракт (а.с. 25). Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як вказано у статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При встановленні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі наданих сторонами доказів судом установлено, що відповідачка працездатна, має змогу працювати на надавати малолітньому сину, який мешкає окремо від неї матеріальну допомогу, крім того відповідачка має на утриманні малолітню доньку. Посилання відповідачки на знаходження на утриманні повнолітньої доньки, що продовжує навчання, як на підставу для присудження меншої частки аліментів, не підтверджена належними доказами, оскільки на час ухвалення рішення у справі термін навчання закінчився, отже повнолітня донька має змогу працювати та утримувати себе самостійно. Ураховуючи викладене, суд бере до уваги інтереси малолітньої дитини та майнове становище відповідачки, яка є працездатною, отже має можливість надавати сину, що мешкає окремо від неї матеріальну допомогу, при цьому суд виходить із засад справедливості, розумності та сталої судової практики, за якою спільна частка на двох неповнолітніх дітей складає 1/3, отже за наявності на утриманні відповідачки двох неповнолітніх дітей та з метою дотримання балансу між інтересами обох неповнолітніх дітей, на одну дитину має бути стягнута 1/6 частка від заробітку (доходу) відповідачки, з дня подання позову до суду 10.06.2024 і до досягнення сином повноліття. Суд розподіляє судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України, а саме: стягує з відповідача на користь держави мінімальний судовий збір за подання позову майнового характеру (стягнення аліментів) на час подання позову до суду у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial