Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

В червні 2023р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом (а.с. 32-35) до відповідача ТОВ «Дверний Хаб», в якому просила суд: - стягнути з відповідача на свою користь, сплачені за товар грошові кошти у розмірі 39341,32 грн. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 02 лютого 2022р. нею було здійснено оплату за товар в магазині відповідача «Двері Білорусії» по пр. Перемоги, 17-23 в м. Києві в розмірі 39341,32 грн. Однак з невідомих позивачці причин, товар так, і не був їй поставлений. В досудовому порядку, 15 березня 2023р. позивачка зверталася до відповідача з письмовою заявою про повернення їй сплачених грошових коштів, у зв`язку з нездійсненням поставки товару, проте її заява була проігнорована відповідачем. Враховуючи те, що на теперішній час, відповідачем не здійснено поставку товару, згідно з асортиментом, а досудова вимога залишена поза увагою, позивачка вимушена була звернутись до суду з вказаним позовом для захисту своїх порушених прав. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 вересня 2023р. відкрито провадження по справі, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. У встановленому законом порядку, учасники справи були оповіщені судом про відкриття провадження по справі та призначення справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 02 лютого 2022р. між сторонами було укладено договір, відповідно до якого, відповідач зобов`язувався здійснити поставку товару, згідно асортименту (а.с. 8) позивачці, яка здійснила попередню оплату вартості цього товару в магазині відповідача «Двері Білорусії» по пр. Перемоги, 17-23 в м. Києві, у розмірі 39341,0 грн., що підтверджується фіскальним чеком від 02 лютого за № 3000421977 (а.с. 9). Протягом всього часу розгляду справи в суді стороною відповідача не було надано суду належних і допустимих доказів, на підтвердження виконання договору щодо поставки придбаного товару, при цьому з матеріалів справи вбачається, що 15 березня 2023р. позивачка зверталася до відповідача з письмовою претензією, яка була залишена відповідачем без відповіді. За змістом ч. 1-3 ст. 698 ЦК України, за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його. Договір роздрібної купівлі-продажу є публічним. До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Положеннями ч. 1, 2 ст. 702 ЦК України, передбачено, що сторони можуть укласти договір купівлі-продажу товару на підставі ознайомлення покупця із зразком товару (за описом, каталогом тощо). Договір купівлі-продажу товару за зразком є виконаним з моменту доставки товару у місце, встановлене договором, а якщо місце передання товару не встановлене договором, - з моменту доставки товару за місцем проживання фізичної особи-покупця або місцезнаходженням юридичної особи-покупця, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Правові наслідки порушення зобов`язання визначенні ст. 611 ЦК України, якою передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановленні договором або законом, зокрема, розірвання договору. Крім того, ст. 907 ЦК України встановлено, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо, зокрема: порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою. Суд вважає, що неможливість позивачки, як споживача отримати своєчасно оплачений товар, свідчать про порушення відповідачем вимог закону. З моменту укладення договору не виявлено будь-яких претензій або вимог від відповідача щодо неналежного виконання позивачкою своїх зобов`язань по договору, які б могли стати перешкодою для надання послуг відповідачем, при цьому судом не встановлено дотримання відповідачем положень ст. 662 ЦК України. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, але підлягають частковому задоволенню в розмірі 39341,0 грн., оскільки саме ця сума коштів була сплачена позивачкою відповідачу, згідно фіскального чеку від 02 лютого за № 3000421977 Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,6 грн.

Outcome: partial