Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

26 червня 2024 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт перебування [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , яка є інвалідом з дитинства 1 групи за зором (безстроково) на утриманні її батька - [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтовував тим, що він, [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , інваліда з дитинства 1 групи за зором (безстроково). [PERSON] потребує стороннього догляду. Працювати та забезпечувати себе самостійно вона фізично не має можливості. Батько, [PERSON] з дня її народження і до сьогодні матеріально забезпечує проживання, лікування, навчання доньки [PERSON] . Заявник 13.07.2006 року заявник розірвав стосунки із матір`ю своєї доньки - [PERSON] , після чого [PERSON] , [INFO] уклала новий шлюб. Від цього шлюбу у неї є двоє неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Фінансова можливість утримувати повнолітню доньку [PERSON] у матері відсутня. Заявник є фізичною особою-підприємцем та має можливість забезпечувати потреби доньки - інваліда 1 групи, у повному обсязі. Факт утримання заявником доньки [PERSON] встановлюється з метою підтвердження наявності у заявника права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на час дії в Україні воєнного стану. У зв`язку з наведеним, у заявника виникла необхідність для звернення до суду з цією заявою. Ухвалою судді від 24.06.2024 року заяву [PERSON] залишено без руху та надано заявнику строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - п`ять днів з дня отримання копії даної ухвали. На виконання ухвали суду, 26.05.2024 року через систему «Електронний суд» представник заявника [PERSON] - [PERSON] надала заяву про усунення недоліків та квитанцію на підтвердження сплати судового збору. Таким чином, недоліки, зазначені в ухвалі суду від 24.06.2024 року, представником заявника усунуті. Ухвалою судді від 01.07.2024 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. У судовому засіданні, призначеному на 25.07.2024 року, [PERSON] заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи [PERSON] - [PERSON] підтвердив обставини, викладені в заяві та вважав, що вона підлягає задоволенню. Інші сторони у судове засідання не з`явилися, сповіщались належним чином, причини неявки суду не повідомили. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що вказана заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , її батьками записані - [PERSON] та [PERSON] (а.с.31). Згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований 09.10.2009 року Першим Приморським ВРАЦС ОМУЮ, та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 36). Від цього шлюбу народилися діти; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24.12.2009 року (а.с. 33) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 31.05.2011 року (а.с. 30). Відповідно до Довідки до акту огляду МСЕК, серії 10 ААА, №929263 від 28.11.2011 року, [PERSON] , [INFO] , є особою з інвалідністю першої групи, підгрупи «Б» з дитинства. Інвалідність встановлена безстроково (а.с. 24-25). Згідно Посвідчення серії [NUMBER] , виданого 17.12.2019 року, [PERSON] є особою з інвалідністю першої групи, підгрупи «Б» по зору з дитинства. (а.с. 41). Згідно податкової декларації [PERSON] є фізичною особою-підпиємцем та має можливість матеріально забезпечувати доньку (а.с.45-49). Матеріали справи містять платіжні інструкції, що підтверджують оплату заявником навчання іноземним мовам [PERSON] (а.с. 42-44) та переказ особистих коштів заявником [PERSON] (а.с. 50-56). Матеріали справи містять заяву [PERSON] , відповідно до якої вона повідомляє, що немає можливості утримувати повнолітню доньку - [PERSON] , оскільки виховує двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Також зазначає, що [PERSON] завжди перебувала на матеріальному утриманні свого батька - [PERSON] . Кошти на утримання доньки [PERSON] надходили від її батька на рахунок матері - [PERSON] . В подальшому вони витрачалися на лікування та забезпечення потреб доньки [PERSON] (а.с. 68). Згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу, наданих Пенсійним фондом України від 10.05.2024 року, [PERSON] отримувала дохід: за 2011 рік - 23114 гривень, за 2012 рік - 26354 гривень, за 2013 рік - 27670 гривень, за 2014 рік - 22375,72 гривень, за 2015 рік - 15256 гривень, за 2016 рік - 17262 гривень, за 2017 рік - 38400 гривень, за 2018 рік - 44676 гривень, за 2019 рік - 50076 гривень, за 2020 рік - 57784 гривень, за 2021 рік - 72500 гривень, за 2022 рік - 19500 гривень, за 2023 рік - 26800 гривень, а з травня 2023 року - будь-які доходи відсутні (а.с. 12-13). Згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу, наданих Пенсійним фондом України від 11.05.2024 року, [PERSON] отримувала дохід: за 2015 рік - 6423,08 гривень, за 2016 рік - 0 гривень, за 2017 рік - 5973,85 гривень, за 2018 рік - 11352,23 гривень, за 2019 рік - 10817 гривень, за 2020 рік - 1499,10 гривень (а.с.73). Вирішуючи питання по суті, суд бере до уваги, що отримані [PERSON] та [PERSON] доходи є недостатніми для належного забезпечення, харчування та лікування сім`ї з двома неповнолітніми дітьми та особи з інвалідністю. У судовому засіданні заявником було надано також платіжні інструкції від 17.06.2024 року (сума - 3015 гривень), від 19.06.2024 року (сума - 4773,87 гривень), від 01.07.2024 року (сума - 4020 гривень та 2010,05 гривень), від 15.07.2024 року (сума - 7658,29 гривень), що підтверджують перерахування ним коштів на рахунок [PERSON] . Отже, матеріалами справи достовірно встановлено факт перебування на утриманні у заявника його доньки - [PERSON] , що також було підтверджено її представником у судовому засіданні. У розумінні статті 1 Закон України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» № 2961-IV від 06.10.2005 року (далі - Закон № 2961-IV), медико-соціальна експертиза - встановлення ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, групи інвалідності, причини і часу їх настання, а також доопрацювання та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю) в рамках стратегії компенсації на основі індивідуального реабілітаційного плану та комплексного реабілітаційного обстеження особи з обмеженням життєдіяльності. Відповідно до частини третьої статті 8 Закону № 2961-IV, рішення медико-соціальних експертних комісій є обов`язковими для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, реабілітаційними закладами незалежно від типу і форми власності. Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідно п.5 ч.2 ст.293 та ч.2 ст.315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно закону вони породжують юридичні наслідки. Відповідно до ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав. Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено в статті 315 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України за № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, на утриманні яких перебуває повнолітня дитина, яка є особою з інвалідністю I чи II групи. При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту утримання повнолітньої дитини, яка є особою з інвалідністю I групи не суперечить Закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні цієї заяви, судом не встановлено. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановлення даного факту має юридичне значення для заявника, напряму впливає на його права й обов`язки та інтереси повнолітньої дитини, яка є особою з інвалідністю I групи. При цьому суд зауважує, що питання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації є компетенцією уповноваженого органу відповідно до положень Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» й не входить до компетенції суду. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення факту перебування [PERSON] , [INFO] , яка є особою з інвалідністю з дитинства 1 групи за зором (безстроково) на утриманні її батька - [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved