Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-07 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивача [PERSON] - адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до [PERSON] (відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, територіальна громада села Буянів в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області, в якій просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай) на території Мельницької сільської ради, площею 2,01 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) від 21.06.2007, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації № 686 від 24.10.1996 та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів за №477. В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшло право на земельну частку (пай) на території Мельницької сільської ради, площею 2,01 умовних кадастрових гектари, належне померлому на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) від 21.06.2007 року, виданого та зареєстрованого на підставі розпорядження голови Жидачівської державної адміністрації №686 від 24.10.1996. Позивачка на час смерті спадкодавця була неповнолітньою, а тому вважається такою, що спадщину прийняла, однак юридично не оформила. Окрім позивачки, іншим спадкоємцем першої черги спадкування за законом є дружина покійного [PERSON] , однак вона спадщину не прийняла і на неї не претендує. 30.04.2024 позивачка звернулася в Жидачівську державну нотаріальну контору з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свого батька [PERSON] , однак нотаріус відмовив у його видачі через відсутність у неї правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), що знаходиться на території Мельницької сільської ради, що належала померлому і є спадковим майном. Відповідач правом на подання відзиву не скористалася. Позивач та його представник у підготовче засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у підготовчому засіданні у зв`язку з визнанням позову відповідачем та підтримання позовних вимог. Відповідач у підготовче засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, визнання позовних вимог та розуміння наслідків визнання позову . Представник третьої особи у підготовче засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та незаперечення проти предмету даного позову. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача подано заяву про проведення підготовчого засідання за відсутності його та позивача і підтримання заявлених вимог (а.с.28, 39). Відповідачем подано заяву про розгляд справи за її відсутності, визнання позовних вимог та розуміння наслідків визнання позову (а.с.34). Представником третьої особи подано заяву про розгляд справи за його відсутності та незаперечення проти предмету даного позову (а.с.25-26). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 03.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.18-19). Ухвалою підготовчого засідання від 05.07.2024 відкладено підготовче засідання (а.с.29-30). Ухвалою підготовчого засідання від 08.08.2024 постановлено проводити розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.40). Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які посилається сторона позивача, врахувавши позицію інших учасників справи, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 31.08.1991 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 31.08.1991, про що зроблено відповідний актовий запис №7. Після укладення шлюбу дружині змінено прізвище на « [PERSON] » (а.с.7). [PERSON] народилася [INFO] і її батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтво про народження від 04.01.1993 (а.с.8). Свідоцтвом про смерть від 09.05.1996 встановлено, що [PERSON] помер [INFO] у с. Монастирець Жидачівського району Львівської області (а.с.9). За змістом довідки виконавчого комітету Журавненської селищної ради № 129 від 16.02.2024 [PERSON] був постійно зареєстрований та проживав до дня своєї смерті, що наступила [INFO] , в с. Буянів Жидачівського району Львівської області. Заповіту у виконавчому комітеті Мельницької сільської ради від [PERSON] не посвідчувалось. На момент смерті разом з ним постійно проживали та були зареєстровані його дружина [PERSON] , донька [PERSON] та теща [PERSON] (а.с.10). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №75714480 після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.11). Довідками відділу №5 Управління надання адміністративних послуг у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 12.02.2024 встановлено, що на підставі розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 24.10.1996 № 686 за [PERSON] зареєстровано право на земельну частку (пай) розміром 2,01 умовних кадастрових гектарів на території Мельницької сільської ради. Сертифікат зарестрований 21.06.2007 за № 477 (а.с.12). Постановою завідувача Жидачівської ДНК від 30.04.2024 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частку (пай) на території Мальницької сільської ради, що належала померлому і є спадковим майном (а.с.14). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на майно у порядку спадкування за законом та перешкоди у належному юридичному оформленні цього права у позасудовому порядку через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР (даної - ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, згідно з положеннями частини 1, 2 статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно з приписами статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР). Відповідно до частин першої, другої статті 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Також, судом враховано положення статей 525, 527 ЦК УРСР, які передбачають час відкриття спадщини та осіб, що можуть бути спадкоємцями. За змістом частини 3 статті 5 ЦК України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно з пунктами 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Крім цього, суд зважає на роз`яснення, викладені у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування». Узагальнені фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на час відкриття спадщини (день його смерті) належало право на земельну частку (пай) розміром 2,01 в умовних кадастрових гектарах на території Мельницької сільської ради, відповідно до сертифіката, зарестрованого 21.06.2007 за № 477. За життя [PERSON] особистого розпорядження не зробив. [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON] , а відтак спадкоємцем першої черги за законом. Окрім позивачки, іншим спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] . Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову. З огляду на час смерті [PERSON] спадкування відбулося за правилами, встановленими ЦК УРСР. Позивач входить до першої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON] , прийняла спадщину, вчинивши дії, що свідчать про це, а саме: фактично вступила у володіння спадковим майном. Інша спадкоємець першої черги за законом [PERSON] передбачених законом дій не вчинила, а відтак спадщину у належний спосіб не прийняла, що підтверджується матеріалами справи, а також поданою нею заявою, у якій вона позов визнала повністю. Таким чином, суд виснує, що [PERSON] має обґрунтоване право на зазначену земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] як спадкоємець першої черги за законом, однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим її представник і звернувся до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 524, 525, 529, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, статті 5 та пунктів 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України та

Outcome: approved