Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

У жовтні 2024 року АТ «ОТП Банк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 2039587435 від 06.03.2023 року у розмірі 57 013,15 грн. та судові витрати по справі. Позиція позивача В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилався на те, що 06 березня 2023 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір на споживчі цілі № 2039587435 у розмірі 51 500,00 грн, з перерахування вказаної суми на рахунок відповідача. Споживачем підписана Заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» від 06.03.2023 року, та [PERSON] , підписавши її, отримав свій примірник, з умовами Договору та Правил, Тарифами Банку, які розміщені на офіційному сайті Банку, був ознайомлений, приймав їх та погодився. Споживач кредиту приєднався до кредитного договору шляхом підписання Паспорту споживчого кредиту, який розміщений на офіційному веб-сайті банку, та який також був підписаний [PERSON] 06.03.2023 року. Відповідно Паспорту споживчого кредиту: сума кредиту - 51 500,00 грн, строк кредитування - 48 місяців; процентна ставка - фіксована 20%, реальна річна процента ставка - 21,92% річних, штраф у розмірі 150,00 грн за кожний випадок простроченого/несвоєчасно сплаченого платежу, але не частіше ніж 1 раз за календарний місяць. На підтвердження наявності у відповідача перед позивачем заборгованості, наданий розрахунок заборгованості, станом на 03.11.2023 року, відповідно до якого загальна заборгованість становить 57 013,15 грн, а саме: прострочена заборгованість за тілом кредиту - 51 199,60 грн; прострочена заборгованість за відсотками - 5 813,55 грн. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 2039587435 від 06.03.2023 року у розмірі 57 013,15 грн, а тому просив суд ухвалити рішення, яким стягнути вказану заборгованість з відповідача та понесені судові витрати. Заяви, клопотання сторін; інші процесуальні дії у справі Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2024 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У порядку ст. 178 ЦПК України, відзив до суду відповідачем подано не було. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини не явки, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Відомостей про неможливість з`явитися у судове засідання відповідач суду не надав. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Фактичні обставини, встановлені судом Відповідно до матеріалів справи встановлено, що 06 березня 2023 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір на споживчі цілі № 2039587435 у розмірі 51 500,00 грн, з перерахування вказаної суми на рахунок відповідача. Споживачем підписана Заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» від 06.03.2023 року, та [PERSON] , підписавши її, отримав свій примірник, з умовами Договору та Правил, Тарифами Банку, які розміщені на офіційному сайті Банку, був ознайомлений, приймав їх та погодився. Споживач кредиту приєднався до кредитного договору шляхом підписання Паспорту споживчого кредиту, який розміщений на офіційному веб-сайті банку, та який також був підписаний [PERSON] 06.03.2023 року. Відповідно Паспорту споживчого кредиту: сума кредиту - 51 500,00 грн, строк кредитування - 48 місяців; процентна ставка - фіксована 20%, реальна річна процента ставка - 21,92% річних, штраф у розмірі 150,00 грн за кожний випадок простроченого/несвоєчасно сплаченого платежу, але не частіше ніж 1 раз за календарний місяць. На підтвердження наявності у відповідача перед позивачем заборгованості за кредитним договором, позивач надав до суду розрахунок заборгованості станом на 03.11.2023 року, відповідно до якого загальна заборгованість становить 57 013,15 грн, а саме: прострочена заборгованість за тілом кредиту - 51 199,60 грн; прострочена заборгованість за відсотками - 5 813,55 грн. У порядку досудового врегулювання спору, позивачем відповідачу була направлена вимога № 12852741 від 19.10.2023 року про погашення заборгованості станом на 19.10.2023 року у розмірі 57 013,15 грн, з попередженням звернутися до суду, у разі невиконання боргових зобов`язань перед кредитором, яка до наступного часу не виконана та заборгованість не погашена. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 2039587435 від 06.03.2023 року у розмірі 57 013,15 грн. Норми права, які застосував суд, та висновки Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Згідно ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі.Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Розподіл судових витрат. Судові витрати підлягаю розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України. Відповідно до платіжного доручення № 2901570125 від 15.12.2023 року позивач, за подачу позовної заяви, сплатив судовий збір у розмірі 2 684,00 грн, який і підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved