Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з описаним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що їй на праві приватної власності згідно з Договором дарування ААМ/152623 від 19.03.1998, належав житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна їй стало відомо, що 20.10.2016 Державний реєстратор Чернівецької міської ради Карвацька Галина Федорівна прийняла рішення за індексним номером № 31956693 про державну реєстрацію права власності на вказаний вище житловий будинок за ПАТ КБ «ПриватБанк». При цьому підставою для виникнення права власності на квартиру зазначено Договір іпотеки ВВВ/587342,587345 від 21.11.2007. Зазначає, що позивачкою до цього часу не здійснювалося жодних дій щодо розпорядження (відчуження будинку), а тому в неї були відсутні підозри, що спірний житловий будинок не належить їй на праві власності. Звертає увагу на те, що банком з 2016 року по день звернення з цим позовом до суду не було вчинено жодних дій щодо повідомлення її про перехід права власності на будинок. Таким чином, вчиняючи реєстраційні дії на користь ПАТ КБ «Приватбанк» державним реєстратором Чернівецької міської ради Карвацькою Галиною Федорівною порушено її право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Посилається на те, що відповідач звернув стягнення на спірний будинок шляхом прийняття його у власність всупереч мораторію згідно з вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки цей будинок є єдиним житлом позивачки (45,20 км.в.) та площа якого не перевищує 250 кв.м. За таких обставин, з посиланням на норми закону, просить визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 01.02.2024 прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами загального позовного провадження. [PERSON] ,\~яка представляє\~інтереси АТ\~КБ «ПриватБанк»,\~скористалася правом\~на подання\~відзиву,\~в якому\~вказала,\~що позовні\~вимоги не\~визнає,\~оскільки умови укладеного\~між сторонами\~договору іпотеки\~(п.\~29)\~містять в\~собі згоду\~іпотекодавця на\~позасудовий спосіб\~врегулювання питання\~про звернення\~стягнення на\~предмет іпотеки\~шляхом передачі\~іпотекодержателю права\~власності на\~предмет іпотеки\~в рахунок\~виконання забезпечених\~іпотекою зобов`язань\~як правову\~підставу для\~реєстрації права\~власності іпотекодержателя\~й відповідно\~іпотекодержатель має\~право звернути\~стягнення на\~предмет іпотеки\~та задовольнити\~за рахунок\~його вартості\~свої вимоги\~у повному\~обсязі.\~Таким чином,\~сторони договору\~досягли згоди\~про можливість\~позасудового врегулювання\~питання про\~задоволення вимог\~іпотекодержателя,\~що випливає\~з розділів\~«Звернення стягнення\~і реалізація\~предмету іпотеки»\~і «Застереження\~про задоволення\~вимог іпотеко\~держателя».\~З даних\~розділів слідує,\~що іпотекодавець\~погодив звернення\~стягнення на\~предмет іпотеки\~шляхом передачі\~іпотекодержателю права\~власності на\~предмет іпотеки\~в рахунок\~виконання зобов`язання\~за кредитним\~договором.\~Отже,\~посилання позивачки\~на Закон\~України «Про\~мораторій на\~стягнення майна\~громадян України,\~наданого як\~забезпечення кредиторів\~в іноземній\~валюті та\~твердження про\~відсутність згоди\~іпотекодавців на таке відчуження не відповідає дійсним обставинам та суперечить умовам укладеного між сторонами іпотечного договору. Також вказує, що стороною позивача не надано жодного доказу в підтвердження того, що будинок, який є предметом іпотеки, використовується нею як постійне місце проживання та є її єдиним житлом. Звернула увагу суду на те, що відповідно до договору поруки від 21.11.2007, [PERSON] місцем своєї реєстрації вказала [ADDRESS] , а місцем проживання [ADDRESS] . Зазначає, що стороною відповідача державному реєстратору подано всі належні документи, які визначені в Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Ухвалою суду від 28.03.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті та задоволено клопотання сторони відповідача про витребування доказів, а саме: оригіналу реєстраційної справи нерухомого майна за адресою [ADDRESS] , індексний номер 31956693. Ухвалою суду від 23.05.2024 задоволено клопотання адвокатки Бацей\~Т.М., яка представляє інтереси Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», про витребування доказів. Адвокатка Жовта А.С., яка представляє інтереси [PERSON] , в судовому засіданні, яке було призначено на 18.06.2024, підтримала позовні вимоги з мотивів, які наведені в позовній заяві. Стороною позивача будь-яких клопотань чи заяв, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, про витребування доказів, не заявлялося. В судове засідання, яке призначено на 17.07.2024, адвокатка Жовта А.С. не з`явилася, скерувала заяву про проведення судового засідання без її участі за наявними в матеріалах справи документиками, підтримала позовні вимоги. Адвокатка Бацей Т.М. позовні вимоги не визнала з мотивів, які наведені у відзиві. В судове засідання, яке призначено на 17.07.2024 не з`явилася, скерувала клопотання про проведення судового засідання без її участі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, будучи належними чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання, не з`явилася, будь-яких клопотань не подано. Згідно із ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін та перевіривши їх доказами, суд доходить наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 21 листопада 2007 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (на час укладення вказаного договору ПАТ КБ ПРИВАТБАНК) та [PERSON] укладено кредитний договір № CVRSGA00000003. Згідно з кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав [PERSON] кредит у розмірі 11 215 доларів США на термін до 21.11.2017, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. На забезпечення виконання зобов`язання за вказаним кредитним договором між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та позивачкою [PERSON] 21.11.2007 укладено договір іпотеки та договір поруки. Предметом іпотеки виступив житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , який належить [PERSON] на підставі договору дарування жилого будинку від 19.03.1998 серії ААМ № 152623. Також з дослідженої в судовому засіданні інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26.11.2023, встановлено, що 18.10.2016 на підставі іпотечного договору серії ВВВ/587342,587345 від 21.11.2007, державним реєстратором Карвацькою Г.В. прийнято рішення про державну реєстрацію права власності за ПАТ КБ «ПриватБанк» на житловий будинок загальною площею 42,20 кв.м., який знаходиться за адресою [ADDRESS] . Відповідно до статті 1\~Закону України\~"Про\~іпотеку" іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (стаття 3 зазначеного Закону). Відповідно до частини першої статті 35\~Закону України\~"Про\~іпотеку" у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Згідно з пунктом 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, подається, зокрема, документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину. Відповідно до пункту 61 цього Порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) засвідчена іпотекодержателем копія письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцю та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) засвідчена іпотекодержателем копія повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з відміткою про вручення адресату, або засвідчена іпотекодержателем копія рекомендованого поштового відправлення або поштового відправлення з оголошеною цінністю, яким надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, з позначкою про відмову адресата від одержання такого відправлення, або засвідчені іпотекодержателем копії рекомендованих поштових відправлень або поштових відправлень з оголошеною цінністю (поштових конвертів), якими не менше ніж двічі з періодичністю не менше ніж один місяць надсилалася вимога, зазначена у підпункті 1 цього пункту, та які повернулися відправнику у зв`язку із відсутністю адресата або закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення, або засвідчені іпотекодержателем паперові копії електронного листа, яким за допомогою засобів інформаційної, телекомунікаційної або інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує обмін електронними документами, надіслано вимогу, зазначену у підпункті 1 цього пункту, та електронного службового повідомлення відповідної системи, яким підтверджується доставка відповідного електронного листа за адресою електронної пошти адресата (у разі коли договором з іпотекодавцем або боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, передбачено можливість обміну електронними документами); 3) довідка іпотекодержателя, що містить відомості про суму боргу за основним зобов`язанням станом на дату не раніше трьох днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації та відомості про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності, станом на дату не раніше 90 днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації; 4) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). У разі подання документа, зазначеного в абзаці першому або четвертому підпункту 2 цього пункту, державна реєстрація проводиться після спливу тридцятиденного строку з моменту отримання адресатом вимоги, зазначеної у підпункті 1 цього пункту, якщо у такій вимозі не зазначений більш тривалий строк. У наведених правових нормах визначено перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у статтях 10, 18\~Закону України\~"Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень" та статті 37\~Закону України\~"Про\~іпотеку"\~ порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства. Вказаний висновок висловлено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 306/1224/16-ц (провадження № 14-501цс18) та від 20 березня 2019 року у справі № 306/2053/16-ц (провадження № 14-22цс19). Згідно з пунктом 24 договору іпотеки, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або відповідно до застереження вимог іпотекодержателя. У разі порушення умов основного зобов`язання та/або умов цього договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю\~\~письмову вимогу про усунення порушень. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про усунення порушення не пізніше тридцятиденного строку та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом установленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержателя вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього договору та Закону України "Про іпотеку". Наявність відповідного застереження в іпотечному договорі, яке за своїми правовими наслідками прирівнюється до договору про задоволення вимог іпотекодержателя та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки (правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 644/3116/18). Законом України\~«Про мораторій\~та стягнення\~майна громадян\~України,\~наданого як\~забезпечення кредитів\~в іноземній\~валюті» передбачено,\~що \~не може\~бути примусово\~стягнуте (відчужене\~без згоди\~власника)\~нерухоме житлове\~майно,\~яке вважається\~предметом застави\~згідно із\~статтею 4\~Закону України\~"Про\~заставу"\~та/або\~предметом іпотеки\~згідно із\~статтею 5\~Закону України\~"Про\~іпотеку",\~якщо таке\~майно виступає\~як забезпечення\~зобов`язань громадянина\~України (позичальника\~або майнового\~поручителя)\~за споживчими\~кредитами,\~наданими йому\~кредитними установами\~-\~резидентами України\~в іноземній\~валюті,\~та за\~умови,\~що: таке\~нерухоме житлове\~майно використовується\~як місце\~постійного проживання\~позичальника/майнового\~поручителя або\~є об`єктом\~незавершеного будівництва\~нерухомого житлового\~майна,\~яке перебуває\~в іпотеці,\~за умови,\~що у\~позичальника або\~майнового поручителя\~у власності\~не знаходиться\~інше нерухоме\~житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Крім того, відповідно до п.61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, протягом дії Закону України Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яким є нерухоме житлове майно загальною площею в межах, визначених зазначеним Законом, що виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, також подається заява, що підтверджує згоду іпотекодавця - громадянина України на набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, справжність підпису на якій засвідчується відповідно до Закону України Про нотаріат, крім випадків встановлення державним реєстратором наявності зареєстрованого права власності іпотекодавця на інше нерухоме житлове майно (його частину) у Державному реєстрі прав чи в його невід`ємній архівній складовій частині або надання державному реєстратору документів, якими підтверджується, що відповідне нерухоме житлове майно не є місцем постійного проживання іпотекодавця. Відповідно до\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише уразі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1\~ст. 15 ЦК України, ч.1\~ст.4 ЦПК України). Згідно ч.ч. 3, 4 ст.\~12, ч. 1 ст.\~13, ч.ч. 1, 5, 6 ст.\~81 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких, суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з статтею 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Важливим є те, що, в цій ситуації на позивача покладається обов`язок довести наявність підстав для встановлення відповідних фактів, про що він повинен надати докази, при цьому, відповідачі мають зустрічний обов`язок довести ті обставини, які становлять основу його заперечень, тягар доказування позивача існує завжди, в свою чергу відповідач обирає варіант захисту від активного заперечення до повного мовчання. З боку позивача на підтвердження своїх доводів та вимог позову надано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26.11.2023 та копію договору дарування жилого будинку від 19.03.1998. При цьому суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Стороною позивача, відповідно до статтей 83,84 ЦПК України , в судовому засіданні не було здійснено заяв про неможливість подачі будь-яких доказів, а також не заявлялося клопотання про їх витребування. Суд вважає, що кожна із сторін у цій справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони у справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи. Отже, оцінюючи надані докази і співставляючи їх з фактами, які доводить позивач, суд виснує, що ним не виконано свій обов`язок по доведенню позовних вимог і на підставі наданих доказів неможливо зробити висновок, що факти, на які посилається позивач, мали місце. Крім того, суд позбавлений можливості встановити обставини про протиправність дій державного реєстратора у зв`язку із неможливість дослідити матеріали реєстраційної справи нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , індексний номер 31956693 і як наслідок задовольнити позовні вимоги. Суд за клопотанням сторони відповідача двічі 28.03.2024 та 23.05.2024 витребовував оригінал реєстраційної справи з приводу предмета іпотеки, однак її місцезнаходження встановити не вдалося. У свою чергу, сторона позивача не надала суду інформації чи копію реєстраційної справи і про її витребування не клопотала. Враховуючи вищевикладене суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - державний реєстратор Чернівецької міської ради Карвацької Галини Федорівни про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора не підлягають задоволенню у зв`язку із їх недоведеністю. Щодо клопотання відповідача про застосування строку позовної давності, то таке клопотання до задоволення не підлягає, оскільки застосування положень про позовну давність та відмова в позові з цієї підстави здійснюється в разі, коли суд попередньо встановив наявність порушеного права, на захист якого подано позов, та обґрунтованість і доведеність позовних вимог. Відповідний правовий висновок викладено у постанові ВП ВС від 04.12.2018 по справі № 910/18560/16 (12-143гс18). Відповідно до ч.1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1\~221,20 грн не відшкодовуються та покладаються на позивача. Враховуючи наведене та\~\~Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Законом України «Про іпотеку», ст.2, 10, 13, 48, 49, 51, 76, 77, 81 ,89, 133, 141 ,209 ,210, 247,\~\~263, 265, 280, 354 ЦПК, суд

Outcome: dismissed