Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що між ним та відповідачкою 04.11.2017 року у Первомайському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №409. Від шлюбу подружжя має одну дитину: [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні. Шлюбні відносини між подружжям припинені на початку січня 2024 року із за сварок через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя. З вказаного часу подружжя проживає окремо, відповідачка зібрала речі та пішла, залишивши доньку разом з позивачем. Дитиною відповідачка рідко цікавиться, вихованням не займається. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву позивача в якій просив розглядати справу у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, на адресу суду надала заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутність, а також зазначила, що позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення. Крім того, зазначила, що не заперечує, щоб дитина після розірвання шлюбу жила разом з батьком. Також просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Ст. 82 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Як вбачається з свідоцтва про шлюб 04.11.2017 року у Первомайському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області між сторонами було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №409 (а.с.3). Від шлюбу подружжя має одну дитину: [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені на початку січня 2024 року із за сварок через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя. З вказаного часу подружжя проживає окремо, відповідачка зібрала речі та пішла, залишивши доньку разом з позивачем. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вище викладеного, враховуючи відсутність обґрунтованого сумніву у визнанні обставин, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки причини, що змусили позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини, шлюб носить формальний характер, що в силу ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що відповідачка у поданій до суду заяві зазначила, що бажає залишити шлюбне прізвище, то суд вважає, що відповідачці необхідно залишити шлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved