Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-13 00:00:00

ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» (далі - позивач) 30.04.2024 звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення заборгованість за кредитним договором №1995026 від 05.06.2021 у розмірі 5088,00 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що 05.06.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та відповідачем укладено кредитний договір № 1995026 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. В свою чергу, ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» правонаступником якого являється ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» надав відповідачу грошові кошти на наступних умовах: сума виданого кредиту - 4600,00 грн., дата надання кредиту - 05.06.2021, строк кредиту - 30 днів з можливістю пролонгації та автопролонгації, валюта кредиту - UAH, цільове призначення - на споживчі потреби, стандартна процента ставка - 1,90% в день. Факт отримання коштів підтверджується листом ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» за №2643 _230818151647 від 18.08.2023, відповідно до якого 05.06.2021 року на картковий рахунок відповідача було перераховано кредитні кошти в сумі 4600,00 грн. за реквізитами платіжної картки. 24.12.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-24122001 відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги боржників вказаних реєстрів боржників. Відповідно до реєстру боржників від 24.12.2021 до договору факторингу №02-24122001 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до відповідача. Згідно розрахунку, станом на 19.02.2022 загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 15088,00 грн., яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 4600,00 грн.; прострочена заборгованість за процентами в розмірі 10488,00 грн. Ухвалою суду від 03.05.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності позивача, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, правом надання відзиву на позовну заяву не скористався, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Відповідно до положень ч.4 ст.223 ЦПК України суд розглядає справу у відсутності відповідача та постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив такі обставини. Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 05.06.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та [PERSON] укладено кредитний договір №1995026 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора. Сума виданого кредиту - 4600,00 грн., дата надання кредиту - 05.06.2021, строк кредиту - 30 днів з можливістю пролонгації та автопролонгації відповідно до договору, валюта кредиту - UAH, цільове призначення - на споживчі потреби, стандартна процента ставка - 1,90% в день. 24.12.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу № 02-24122001, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрів боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 24.12.2021 до договору факторингу №02-24122001 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 15088,00 грн., яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 4600,00 грн.; прострочена заборгованість за процентами в розмірі 10488,00 грн. Статтею 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, до позивача перейшли права первісного кредитора ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за договором №1995026 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 05.06.2021 в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Позивач набув право грошової вимоги до відповідача, на підставі Договору факторингу № 2-24122001 від 24.12.2021, в сумі 15088,00 грн., яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 4600,00 грн.; прострочена заборгованість за процентами в розмірі 10488,00 грн. Випискою з особового рахунку за Кредитним договором №1995026 встановлено, що станом на 22.06.2023 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 15088,00 грн., яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 4600,00 грн.; прострочена заборгованість за процентами в розмірі 10488,00 грн. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України, передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням ст.617 ЦК України. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач зі свого боку не виконав умови договору, в зв`язку із чим суд вважає за необхідне стягнути з нього заборгованість за кредитним договором. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати АТ «ПУМБ» зі сплати судового збору в сумі 2 422, 40 грн. Разом з тим позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи та витрати на професійну правничу допомогу. Позивачем надані належні докази на підтвердження понесення витрат на правову допомогу, зокрема договір про надання правової допомоги від 29.12.2023, акт отримання правової допомоги від 15.05.2024, рахунок № 15.05.2024-50 від 15.05.2024, платіжну інструкцію №3 1464 від 20.05.2024, а тому суд дійшов висновку про обгрунтованість заявленої вимоги щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10500,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved