Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

представник ТОВ «Маркс.Капітал» - адвокат Терзі О. С. звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в порядку регресу у розмірі 25 266,55 грн. та судові витрати по оплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу. Позовні вимоги мотивує тим, що 04.01.2022 року на вул. І. Миколайчука та вул. А. Лінкольна у м. Львові сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Мітсубіші, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Дача, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 24.03.2022 року по справі № 462/212/22 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 130 КУпАП. Станом на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована за Полісом № 203613618, страховик - ПрАТ «СК «Саламандра». та 07.02.2022 року власник пошкодженого транспортного засобу Дача, д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Саламандра» із заявою про страхове відшкодування. 16.02.2022 року ПрАТ «СК «Саламандра» був затверджений Страховий акт № 0038734.01.22/1. 10.06.2022 року ПрАТ «СК «Саламандра» здійснило виплату узгодженого розміру страхового відшкодування на користь [PERSON] в розмірі 25 266,55 грн., що підтверджується Платіжним дорученням № ЗНО0078682. 02.01.2020 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Саламандра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» укладений Договір про надання фінансових послуг факторингу № 02.01.2020 - СК, на виконання якого новий кредитор ТОВ «Маркс.Капітал» здійснив оплату грошових коштів за передачу регресних справ на користь ПрАТ «СК «Саламандра», натомість ПрАТ «СК «Саламандра» передало ТОВ «Маркс.Капітал» документи, що підтверджують право вимоги до [PERSON] . Оскільки право вимоги у межах виплаченого страхового відшкодування перейшло від ПрАТ «СК «Саламандра» до ТОВ «Маркс.Капітал», при цьому відповідачем проігноровано вимогу ТОВ «Маркс.Капітал, як нового кредитора, яка скеровувалась йому в порядку досудового врегулювання спору, просить позов задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 16.04.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та додатками рекомендованою поштовою кореспонденцією. Відповідач у визначений судом п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву, такого не подав, про поважність причин не подання відзиву суд не повідомив, заява про поновлення строку для подання відзиву до суду станом на день винесення рішення також не поступала. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що постановою Залізничного районного суду м. Львова від 24.04.2024 року, яка не оскаржувалась та набрала законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього стягнення у виді штрафу, в розмірі 17 000 /сімнадцять тисяч/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Встановлено, що 04.01.2022 року, близько 17 год. 50 хв. у м. Львові на мості по вул. Сяйво, [PERSON] керував автомобілем «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер [NUMBER] з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, в установленому законом порядку, за допомогою приладу «Drager Alcotest» та медичному закладі - відмовився в присутності двох свідків. Крім цього, 04.01.2022 року, близько 17 год. 50 хв. у м. Львові на мості по вул. Сяйво, [PERSON] керував автомобілем «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер [NUMBER] , був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного інтервалу та дистанції, в результаті чого здійснив наїзд на автомобіль «Dacia», реєстраційний номер [NUMBER] , який перебував під керуванням [PERSON] , а також на транспортний засіб «Man», реєстраційний номер [NUMBER] , який перебував під керуванням [PERSON] . В результаті вказаної ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків/а.с. 15-16/. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 04.01.2022 року, згідно Полісу № 203613618 року із строком його дії від 15.04.2021 року до 14.04.2022 року автомобіль марки «Mitsubishi Lancer», реєстраційний номер [NUMBER] , застрахований [PERSON] у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Саламандра» із страховою сумою 130 000 грн. та сума франшизи - 1 300 грн /а.с. 55/. 07.02.2022 року власник транспортного засобу марки «Dacia», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Саламандра» із письмовою заявою про страхове відшкодування за фактом події, яка мала місце 04.01.2022 року /а.с. 57/зворот/. Відповідно до страхового акта № 0038734.01.22/2 від 16.02.2022 року подію, яка відбулась 04.01.2022 року на вул. Сяйво у м. Львові комісією страховика кваліфіковано як страховий випадок за ризиком шкоди майну третіх осіб за неналежного виконання Договору страхування та прийнято рішення про відшкодування збитків та виплату страхового відшкодування у розмірі 25 266 грн. 55 коп /а.с. 56/. Як вбачається із розрахунку страхового відшкодування до страхового акта № 0038734.01.22/2 вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 50 148,74 грн., розмір заподіяного збитку із врахуванням ринкової вартості пошкодженого транспортного засобу становить 33 208,19 грн /а.с. 60-62/ Згідно платіжного доручення № ЗНО0078682 від 10.06.2022 року на виконання страхового акта ПрАТ «СК «Саламандра» перераховано [PERSON] 25 266,55 грн. страхового відшкодування. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 6-108цс12 від 06.11.2013 року у разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки їх власникам (володільцям) питання про відшкодування шкоди вирішується за принципом вини (ч. 1 ст. 1188 ЦК України). У відповідності до вимог ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 979 ЦК України передбачено, щоза договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 року, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У відповідності до п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV (далі - Закон № 1961-IV) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно п. 4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Крім того, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. За наведеного, беручи до уваги, що подію дорожньо-транспортної пригоди 04.01.2022 року, доведеність вини та факт керування відповідачем транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння встановлено постановою Залізничного районного суду м. Львова від 24.03.2022 року, при цьому цивільно-правову відповідальність водія [PERSON] було застраховано на момент вчинення ДТП у ПрАТ «СК «Саламандра» та вказаною страховою компанією 10.06.2022 проведено виплату потерпілому страхового відшкодування за подією страхового випадку 04.01.2022 року, відтак ПрАТ «СК «Саламандра» набуло права зворотної вимоги (регресу) до винуватця ДТП. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як вбачається із матеріалів справи, 02.01.2020 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Саламандра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 02.01.2020-СК, відповідно до умов якого право вимоги за грошовими зобов`язаннями як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договорами страхування («регресні вимоги»), перейшло від ПАТ «СК «Саламандра» до ТОВ «Маркс.Капітал» /а.с. 18-20/. Договір факторингу набув чинності з моменту його підписання. Згідно акту прийому-передачі документів № 20-01, ПАТ «СК «Саламандра» передало, а ТОВ «Маркс.Капітал» прийняв оригінали документів, що підтверджують право вимоги останнього, як кредитора за регресними вимогами до боржника [PERSON] , сума заборгованості становить 25 266,55 грн /а.с. 21/. Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. В матеріалах справи також міститься претензія про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 25 266,55 грн. ТОВ «Маркс.Капітал» від 08.02.2023року, яка скеровувалась відповідачу. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, враховуючи те, що обов`язок відшкодування шкоди покладається на ту особу, з вини якої завдано шкоду, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Маркс.Капітал» підставні та підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 3 028,00 судового збору. Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову на відповідача покладаються судові витрати, пов`язані з розглядом справи. У відповідності до положень ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно укладеного 04.12.2023 року між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» та адвокатом Терзі Олександром Сергійовичем договору про надання правової допомоги № 23/2023 та Акта виконаних робіт (наданих послуг) з детальним описом робіт (наданих послуг) на підставі Договору про надання професійної правничої допомоги № 23/2023 від 04.12.2023 року підтверджено факт надання правової допомоги, зокрема: збір, аналіз т систематизація матеріалів необхідних для формування позовної заяви про стягнення з [PERSON] грошових коштів в порядку регресу, що включає: аналіз нормативно-правової бази, аналіз правових позицій Верховного Суду - 3 000,00 грн., визначення правової позиції по справі, підготовка та направлення до суду позовної заяви - 7 000,00 грн, що разом становить 10 000,00 грн. Стороною відповідача заперечень щодо розрахунку розміру судових витрат та заяви про стягнення витрат на правову допомогу не подано. Відтак, оскільки позовні вимоги ТОВ «Маркс.Капітал» задоволено, з відповідача на виконання вимог ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь позивача також 10 000,00 грн. понесених витрат на правову допомогу.

Outcome: approved