Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-07 00:00:00

У травні 2024 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за трьома кредитними договорами. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 02 липня 2023 року між відповідачем та ТОВ «Мілоан», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», укладено договір позики №100343321, на підставі якого відповідачем отримано кошти в розмірі 5000 грн., строком на 105 днів із сплатою процентів за користування кредитом. Також між відповідачем та ТОВ «Маніфою», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», було укладено другий договір. Так, 10 липня 2023 року між відповідачем та ТОВ «Маніфою», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», укладено договір позики №5823602, на підставі якого відповідачем отримано кошти в розмірі 1000 грн., строком на 77 днів із сплатою процентів за користування кредитом. Також між відповідачем та ТОВ «Авентус Україна», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», було укладено третій договір. Так, 19 червня 2023 року між відповідачем та ТОВ «Авентус Україна», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», укладено договір позики №6778322, на підставі якого відповідачем отримано кошти в розмірі 1100грн., строком на 360 днів із сплатою процентів за користування кредитом. Посилаючись на те, що кредитор виконав своє зобов`язання по видачі кредиту, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача, але останнім кредит не погашається, правонаступник первісних кредиторів звернувся до суду з даним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості: за Кредитним договором №100343321 в розмірі 20 950,00 грн., з яких: - 5000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 15000, 00 грн. - сума заборгованості за відсотками; - 950,00 грн. - заборгованість за комісією. за Договором позики № 5823602 в розмірі 3172, 30 грн., з яких: - 1000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 2172,30 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою; за Кредитним договором № 6778322 в розмірі 3070, 10 грн., з яких: - 1100,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, - 1970,10 грн. - сума заборгованості за відсотками. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлений належним чином. У прохальній частині позову просив провести розгляд за відсутності представника та ухвалити заочне рішення за на підставі наявних у справі доказів. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, заяв та клопотань до суду не надходило. Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого розгляду справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] неодноразово отримував кредитні кошти. 02 липня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 100343321 (а.с.9-16). Даний кредитний договір було укладено [PERSON] в електронному кабінеті позичальника, який створено в системі товариства, шляхом верифікації відповідача. 27 жовтня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу, за умовами якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №100343321 від 02 липня 2024 року (а.с.17-19). За п. 1.1. договору факторингу, згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах визначених цим договором. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 2 до договору факторингу № 27102023/1 від 27 жовтня 2023 року загальна сума заборгованості становить 20 950грн 00коп., з яких: заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 5000грн.; сума заборгованості за відсотками у розмірі 15000, 00 грн.; сума заборгованості за комісією у розмірі 950,00грн. а.с.20,21). 10 липня 2023 року між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] укладено договір позики № 5823602 (а.с. 29-38). Даний кредитний договір було підписано [PERSON] електронним підписом, що відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 15 листопада 2023 року між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №15-11/2023 від 15 листопада 2023 року, за умовами якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором позики №5823602 від 10 липня 2023 року (а.с.39-42). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги до договору факторингу №15-11/2023 від 15 листопада 2023 року загальна сума заборгованості становить 3 172грн.30коп.., з яких: заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 1000грн.; сума заборгованості за відсотками у розмірі 2 172 грн 30 коп.(а.с.43). 19 червня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір споживчого кредиту № 6778322 (а.с.49-56). Даний кредитний договір було підписано [PERSON] електронним підписом, що відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. 13 лютого 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу, за умовами якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором споживчого кредиту № 6778322 від 19 червня 2024 року (а.с.57-59). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги до договору факторингу № 13022024 від 13 лютого 2024 року загальна сума заборгованості становить 3070 грн. 10 коп., з яких: заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 1100 грн.; сума заборгованості за відсотками у розмірі 1970 грн. 10 коп.(а.с.60). Обґрунтовуючи поданий позов, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» зазначило, що [PERSON] не виконані свої зобов`язання за кредитними договорами, заборгованість не погасив. Враховуючи укладені договори факторингу, позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 20950 грн .00 коп. по договору №100343321; в сумі 3172 грн 30 коп. по договору №5823602; в сумі 3070 грн 10коп. по договору №6778322. На підтвердження позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за договором № 100343321 надало: кредитний договір № 100343321 від 02 липня 2024 року; паспорт споживчого кредиту; заявку на отримання кредиту; договір факторингу № 27102023/1; витяг з реєстру прав вимоги №2 до договору факторингу № 27102023/1 від 27 жовтня 2023року; розрахунок заборгованості за кредитним договором № 100343321 від 02 липня 2023року. На підтвердження позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за договором позики №5823602 надало: договір позики №5823602 від 10 липня 2023 року; паспорт споживчого кредиту; заявку на отримання кредиту; договір факторингу № 15-11/2023; витяг з реєстру прав вимоги до договору факторингу № 15-11/2023 від 15 листопада 2023 року; розрахунок заборгованості за кредитним договором №5823602 від 10 липня 2023року. На підтвердження позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за договором споживчого кредиту надало: кредитний договір №6778322 від 19 червня 2023 року; паспорт споживчого кредиту; договір факторингу №13022024; витяг з реєстру прав вимоги до договору факторингу №13022024 від 13 лютого 2024 року; розрахунок заборгованості за кредитним договором № 6778322 від 19 червня 2023 року. Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч.1 ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Так, звертаючись до суду із позовом ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надало належні та допустимі докази укладення [PERSON] двох кредитних договорів із ТОВ «Мілоан». [PERSON] отримав кредит за договором № 100343321 та договором №5823602, проте не виконав взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені кредитним договором, кошти не повернув. Відтак, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за основною сумою боргу. Звертаючись до суду із позовом ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надало належні та допустимі докази укладення [PERSON] кредитного договору із ТОВ Авентус Україна»». [PERSON] отримав кредит за договором №6778322, проте не виконав взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені кредитним договором, кошти не повернув. Відтак, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за основною сумою боргу. Разом з тим, на момент розгляду справи судом у матеріалах справи відсутні належні докази, на підтвердження правильності нарахування відсотків за кредитним договором. Додатки до позовної заяви без банківської виписки з особового рахунку [PERSON] та детального розрахунку заборгованості по відсоткам не підтверджують, яка частина тіла кредиту та відсотків за його користування сплачена відповідачем, а яка частина не сплачена кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування. Виписки з рахунків [PERSON] можуть бути належними доказами щодо заборгованості за відсотками, проте суду не надані, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості перевірити наявність підстав для стягнення заборгованості за відсотками з [PERSON] Крім того, за змістом ст. 1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 р по справі № 300/438/18. За умовами договору №100343321 кредитні кошти надавалися на 105 днів. Отже, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» мало право на стягнення процентів за користування кредитними коштами за 105 днів. За який період та у якому розмірі позивач нараховував 15 000 грн. відсотків за відсутності розрахунків встановити неможливо. За умовами договору позики №5823602 кредитні кошти надавалися на 77 днів. Отже, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» мало право на стягнення процентів за користування кредитними коштами за 77 днів. За який період та у якому розмірі позивач нараховував 2172,30 грн. відсотків за відсутності розрахунків встановити неможливо. За умовами договору №6778322 кредитні кошти надавалися на 360 днів. Отже, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» мало право на стягнення процентів за користування кредитними коштами за 360 днів. За який період та у якому розмірі позивач нараховував 1970 грн., 10коп. відсотків за відсутності розрахунків встановити неможливо. Відтак, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в частині стягнення із [PERSON] заборгованості за відсотками за усіма кредитними договорами слід відмовити. Що стосується стягнення комісії за договором №100343321, слід зазначити таке. У постанові від 20 лютого 2019 року (справа N 666/4957/15-ц,провадження N 61-43940св18) Верховний Суд зробив висновок, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні Закону "Про захист прав споживачів", є нікчемною. Відтак, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в частині стягнення із [PERSON] комісії за кредитним договором №100343321 слід відмовити. У порядку розподілу судових витрат, з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог за подання позовної заяви. Позовні вимоги задоволено на 26,11%, тому судовий збір підлягає стягненню у розмірі 791 грн.

Outcome: partial