Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до Кролевецького районного суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 серпня 1985 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Добротівської сільської ради Кролевецького району Сумської області, актовий запис №6. Від шлюбу дітей не мають. Сім`я з відповідачем фактично розпалась у зв`язку з несумісністю характерів та різними поглядами на життя. Шлюбні відносини між ними припинено, однією сім`єю не проживають з 1988 року, спільного господарства не ведуть. Більше 30 років вони взагалі не спілкуються. За таких обставин позивач вважає, що їх сім`я не може бути збережена, а тому, посилаючись на викладене, просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Учасники справи у судове засідання не з`явились, будучи повідомленими про дату, час та місце його проведення. Позивач просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує, про що надала відповідну заяву (а.с.14). Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає (а.с.20). Враховуючи викладене, суд вважає за можливе відповідно до ст.ст. 211, 223, 247 ЦПК України розглядати справу в судовому засіданні за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіряючи наявність підстав для задоволення позову, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу з 10 серпня 1985 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Добротівської сільської ради Кролевецького району Сумської області, актовий запис №6 (а.с.4). Від шлюбу дітей подружжя не має. Тривалий час сторони не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Причинами розірвання шлюбу позивач зазначає несумісність характерів та різні погляди на життя. Позивач не має наміру поновлювати подружні відносини. Відповідач на розірвання шлюбу згоден. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Згідно із ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 та ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Сторони не мають наміру поновлювати шлюбні стосунки. Враховуючи вищевикладене, відповідно ч. 4 ст.206 ЦПК України суд дійшов висновку про можливість ухвалення в судовому засіданні рішення про задоволення позову згідно зі ст. 112 СК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За клопотанням позивача суд вважає за можливе відповідно до ст.113 СК України залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] . Судові витрати за клопотанням позивача залишаються за нею. Відповідно до ст. ст. 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved