Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-07 00:00:00

08.07.2024 [PERSON] звернулася до суду із заявою в якій просила встановити факт перебування її на утриманні чоловіка - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , у період з 19 серпня 2019 року по [INFO] . На обґрунтування заяви зазначено, що з 19.08.2019 [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , після реєстрації шлюбу їх прізвища залишені без змін. [INFO] [PERSON] помер, на день смерті він був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , інших осіб за вказаною адресою не було зареєстровано. Заявник [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але після реєстрації шлюбу з [PERSON] вона проживала за адресою реєстрації чоловіка, до дня його смерті. 17.05.2024 [PERSON] звернулась до Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про призначення пенсії в разі втрати годувальника за померлого чоловіка [PERSON] . Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 24.05.2024 [PERSON] було відмовлено у призначенні вказаної пенсії, оскільки відповідно до п. 3 розділу 11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України від 30.01.2007 № 3-1, передбачено, що для призначення пенсії в разі втрати годувальника подаються необхідні документи, зокрема довідка уповноважених органів з місця проживання про перебування членів сім`ї на утримання померлого (загиблого) годувальника або рішення суду про перебування на утриманні. В зв`язку з тим, що в наданих документах відсутня вказана довідка або рішення суду, були відсутні підстави для призначення пенсії. Заявник [PERSON] з 19.08.2019 перебувала у шлюбі з [PERSON] та проживала разом з ним в будинку [ADDRESS] , одержувала від чоловіка допомогу, яка була для неї постійним і основним джерелом існування, отже вважала, що перебувала на утриманні чоловіка під час перебування з ним у шлюбі до дня його смерті. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 10.07.2024 провадження у зазначеній справі відкрито та призначено судовий розгляд на 22.07.2024, та задоволено клопотання заявника про витребування доказів. 22.07.2024 за клопотанням представника заявника [PERSON] відкладено судовий розгляд на 08.08.2024. 08.08.2024 належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися. Представник заявника [PERSON] надала до суду заяву відповідно до яої просила проводити судове засідання за відсутності заявника та його представника на задоволенні заяви наполягала з підстав викладених в ній. Представники заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в судове засідання не прибули, будь-яких заяв чи клопотань, в тому числі, й з процесуальних питань до суду не надходило. Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Відповідно до частин 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до частини 1, пункту 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частини 6 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Згідно частини 2 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до пункту 2 частин 1, частини 2 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 8 Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" передбачено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Непрацездатними членами сім`ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. Відповідно до п. п. 9 п. 2.3 Розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1), до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу. Також надаються такі документи: 9) документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 Цивільного кодексу України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом. Місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги. Положеннями частин 1, 6 статті 29 Цивільного кодексу України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Судом встановлено, що [INFO] в с. Соколове Чугуївського району Харківської області у віці 79 років помер [PERSON] , [INFO] , Свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] , актовий запис № 290 (а.с. 12). З копії Свідоцтва про шлюб, Серії [NUMBER] вбачається, що 19.08.2019 Виконавчим комітетом Соколівської сільської ради Зміївського району Харківської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , дружині після укладення шлюбу було залишено прізвище " [PERSON] ", актовий запис № 02 (а.с. 11). Згідно паспорту громадянина України, серії [NUMBER] , місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8, 9). Відповідно до довідки відділу надання адміністративних послуг Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області № 348 від 25.06.2024 [PERSON] на день смерті [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , інших осіб зареєстровано не було (а.с. 13). Разом з тим, з Акту обстеження від 27.06.2024 складеного депутатом Зміївської міської ради Доброскоком Є.В., в присутності свідків [PERSON] , [PERSON] , вбачається, що під час обстеження домогосподарства за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що [PERSON] проживала разом з чоловіком [PERSON] по день його смерті [INFO] та вони вели спільне господарство. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично постійно проживає в [ADDRESS] , та перебувала на утриманні свого чоловіка (а.с. 14). З пенсійного посвідчення № [NUMBER] , листа про стаж № 2000-0210-8/80164 від 16.05.2024, довідки про доходи № 4009 9001 9500 1035, дата формування 15.05.2024, вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в Зміївському об`єднаному управлінні ПФУ в Харківській області та отримує пенсію за віком. Розмір пенсії в період з 01.05.2024 по 31.05.2024 становить 3 240 грн 00 коп. (а.с. 17-19). Відповідно до довідки витребуваної судом від ГУ ПФУ в Харківській області, наданої начальником відділу Гаврильчук Н., вбачається що [PERSON] перебував на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області і отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ. Розмір пенсії у квітні 2024 року становив 12 059 грн 81 коп., та виплату пенсії припинено у зв`язку зі смертю [INFO] (а.с. 34, 37). 17.05.2024 [PERSON] звернулась до Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про призначення пенсії в разі втрати годувальника за померлого чоловіка [PERSON] . Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 24.05.2024 про розгляд заяви [PERSON] про призначення пенсії в разі втрати годувальника, передбаченої Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" було встановлено відсутність підстав для призначення такої пенсії у зв`язку з відсутністю довідки уповноваженого органу з місця проживання про перебування членів сім`ї на утримання померлого (загиблого) годувальника або рішення суду про перебування на утриманні (а.с. 15, 16). Згідно частини 1 статті 37 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Згідно з частинами 2, 4 статті 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні. Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді грошових переказів, продуктових чи речових посилок тощо. А ні отримання непрацездатною особою пенсії, а ні її окреме проживання від годувальника не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні. Відповідно до статті 38 Закону України "Про пенсійне забезпечення", члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що заявник [PERSON] на день смерті [INFO] її чоловіка [PERSON] , спільно проживала з останнім за адресою: [ADDRESS] , перебувала на його утриманні, оскільки проживала разом з ним, інших доходів, крім пенсії не мала, а пенсія чоловіка, яка значно перевищувала розмір її пенсії, була постійним та основним джерелом засобів до існування, за таких обставин, заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, є обґрунтованою і підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до частини 7 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved