Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

24 квітня 2024 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] , подана її представником [PERSON] , в якій позивач просить: - встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , зі спадкодавцем, її матір`ю [PERSON] , на час її смерті, [INFO] в [ADDRESS] ; - визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,5946 га, розташовану в межах території Галицинівської (на той час Українківської) сільської ради Миколаївського (на той час Жовтневого) району Миколаївської області, яка належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії Р2 №572627 від 20 квітня 2002 року, виданого на підставі рішення 19 сесії 3 скликання Українківської сільської ради №4 від 12 грудня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №202 (кадастровий номер:4823384400:01:000:0284) в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] ; - визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,008 га, розташовану в межах території Галицинівської (на той час Українківської) сільської ради Миколаївського (на той час Жовтневого) району Миколаївської області, для ведення особистого підсобного господарства, яка належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №05162 від 13 серпня 1993 року, виданого на підставі рішення виконкому Українківської сільської ради №2 від 26 травня 1993 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №90, в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] ; - визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 1,000 га, розташовану в межах території Галицинівської (на той час Українківської) сільської ради Миколаївського (на той час Жовтневого) району Миколаївської області, для ведення особистого селянського господарства, яка належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №044023 від 21 липня 2004 року №65-р, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №27 (кадастровий номер 4823384400:01:000:0440) в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] ; - визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,08 га, розташовану в межах території Галицинівської (на той час Українківської) сільської ради Миколаївського (на той час Жовтневого) району Миколаївської області, для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, яка належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №05161 від 13 серпня 1993 року, виданого на підставі рішення виконкому Українківської сільської ради №2 від 26 травня 1993 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №83, в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] ; - визнати за [PERSON] право власності нажитловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] . Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка на день смерті проживала разом з нею за адресою: [ADDRESS] . В спадщину вона вступила своєчасно шляхом фактичного проживання зі спадкодавцем та прийняття спадкового майна після смерті спадкодавця, згідно ст. 1268 ЦК України. До спадкового майна увійшли зазначені вище земельні ділянки та житловий будинок [ADDRESS] . Проте, за відсутності правовстановлюючих документів на будинок вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері на вказаний житловий будинок. Також, внаслідок обстрілів села Українка з боку російської федерації та пожежі в будинку не збереглися і оригінали державних актів про право власності спадкодавиці на спадкові земельні ділянки. Разом з тим, факт належності даного будинку спадкодавиці [PERSON] підтверджується типовим договором купівлі продажу житлового будинку від 25.06.1987 року, укладеним між [PERSON] та радгоспом ім. 25 з`їду КПРС; довідкою радгоспу ім. 25 з`їзду КПРС від 09.09.1987 року, відповідно до якої [PERSON] купила спірний житловий будинок і сплатила за нього 1 599 рублів. Зазначене підтверджується і довідкою СГВК «Авангард» від 09.08.2021 року. Згідно відомостей погосподарської книги №8 за 1991 - 1995 роки, особистий рахунок № [NUMBER] , головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] зазначено [PERSON] . Відповідно до довідки за вих. № 3-13 від 05.08.2021 року, виданої Галицинівською сільською радою Миколаївського (Вітовського) району [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] з 08.05.1996 року по 16.05.2012 року та виписана у зв`язку зі смертю. Цими доказами підтверджується факт вільного володіння, користування та розпорядження житловим будинком за життя спадкодавицею і той факт, що вона була повноправним власником житлового будинку [ADDRESS] . Звернувшись до нотаріуса за свідоцтвом про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельні ділянки, позивач отримала відмову в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок та оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки та їй було рекомендовано звернутися до суду. Ухвалою від 29 квітня 2024 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою від 03 червня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач Галицинівська сільська рада свого представника до суду не направила, відзиву не надала, просила про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги визнала. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Перевіривши фактичні обставини справи, наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд з врахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район. Згідно Постанови Верховної Ради України від 17 липня 2020 року №807-ХІ «Про утворення та ліквідацію районів» ліквідовано Вітовський район Миколаївської області та утворено Миколаївський район Миколаївській області. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 16.05.2012 року Українківською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області (а.с.11). Згідно довідки, виданої Галицинівською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області № 3-13 від 05.08.2021 року, [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] з 08.05.1996 року по 16.05.2012 року та виписана у зв`язку зі смертю. На час відкриття спадщини разом з нею зареєстрованих осіб не було (а.с.79). Згідно довідки №335 від 05.08.2021 року, виданої Галицинівською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області, [PERSON] в селі Українка Миколаївського (Вітовського) району Миколаївської області не зареєстрована, але під час хвороби матері, [PERSON] , проживала та доглядала за нею до смерті більше п`яти років. Після її смерті приймала участь у її похованні (а.с.101). Згідно довідки №12 від 11.09.2021 року, виданої КП «Галицинівський центр первинної медико - санітарної допомоги», [PERSON] перебувала на диспансерному обліку в Українківській АЗПСМ з діагнозом: дисциркуляторна енцефалопатія 3 ст., гіпертонічна хвороба ІІ ст., 2 стадії, ризик 4, серцева недостатність 2 ст., полістеоартрози колінних, кульшових та гомілковостопних суглобів з порушенням динаміки руху. Потребувала постійної медикаментозної терапії та стороннього догляду. Доглядала [PERSON] дочка [PERSON] з 2005 року до дня її смерті [INFO] (а.с.102). Той факт, що позивач фактично прийняла спадщину після смерті матері підтверджується листами та попередженнями ПАТ «Миколаївобленерго», скерованими на ім`я позивача, квитанцією про сплату земельного податку, актом замовлення металопластикових вікон №139 від 17.11.2020 року (а.с.104-107). Згідно типового договору купівлі продажу житлового будинку від 25.06.1987 року, укладеного між [PERSON] та радгоспом ім. 25 з`їду КПРС, господарство продало, а [PERSON] купила житловий будинок [ADDRESS] (а.с.73-75) Згідно довідки радгоспу ім. 25 з`їзду КПРС №78 від 09.09.1987 року [PERSON] купила спірний житловий будинок і сплатила за нього 1 599 рублів (а.с.76). Теж саме підтверджується довідкою СГВК «Авангард» №69 від 09.08.2021 року, виданої на ім`я позивачки (а.с.77) Згідно витягу з погосподарської книги №8 на 1991 - 1995 роки, особистий рахунок № [NUMBER] , головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] зазначено [PERSON] (а.с.80). Позивач [PERSON] є рідною донькою спадкодавця [PERSON] , що підтверджується її свідоцтвом про народження, в якому матір`ю вказана [PERSON] (а.с.12). 19 травня 1979 року позивач зареєструвала шлюб та змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується інформацією з Державного реєстру актів цивільного стану (а.с.13). Відповідно до Постанови приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Реукової Н.А. від 21 травня 2024 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, належне [PERSON] , відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, а також у зв`язку з відсутністю оригіналів правостановлюючих документів на земельні ділянки. Крім того, постанову аргументовано ще й тим, що позивач не звернулася із заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством шестимісячний строк і не надала доказів, що вона постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.117-118). З копії спадкової справи вбачається, що інші спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні (а.с.131-145). Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Із роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, відповідно до вимог ч.1 ст.1299 ЦК України, спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Оскільки такі документи у заявника відсутні, то він звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до п.п. 3, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року, доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом із спадкодавцем. Задовольняючи заяву про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, суд бере до уваги, що позивач [PERSON] проживала разом з матір`ю [PERSON] до дня її смерті, визнання факту заінтересованою особою, те, що метою встановлення даного факту є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже, такий факт породжує юридичні наслідки,чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення даного факту, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідач позовні вимоги визнав. Реалізувати свої права на спадок в позасудовому порядку позивач не може. Згідно п.11 ч.1 ст. 346 ЦК України, однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Статтею 328 ЦК передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили, є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна. Обставини, які б вказували, що [PERSON] при житті неправомірно набула або володіла житловим будинком [ADDRESS] , в суді не встановлено, натомість зазначений будинок та земельна ділянка дійсно рахується за спадкодавцем. Враховуючи, що спадщину після його смерті прийняла дочка [PERSON] , нотаріусом відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, відповідач позов визнав, суд вважає, що за позивачем необхідно визнати право на спадкове майно в судовому порядку.

Outcome: approved