Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

11.06.2024 [PERSON] (далі Позивачка) звернулася до Бахмацького районного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що 16.09.2006 між сторонами був укладений шлюб, у якому у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . На даний\~час шлюб\~існує формально,\~оскільки сторони фактично припинили шлюбні відносини та тривалий час проживають окремо через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Вказані обставини унеможливлюють подальше сімейне життя сторін, тому Позивачка просить шлюб розірвати та стягнути з Відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) Відповідача, оскільки останній не бере участі у вихованні та утриманні дитини, однак сплачує аліменти на утримання старшої дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів. Справа перебувала у провадженні судді Пархоменка П.І. На підставі розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи №47 від 17.07.2024, у зв`язку із відрахуванням судді [PERSON] із штату Бахмацького районного суду Чернігівської області, відповідно до п.2.3.49, п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначений повторний автоматизований розподіл судової справи №728/1477/24, у зв`язку з чим справу передано на розгляд судді Лободі Н.В. Згідно з ухвалою суду від 17.07.2024 вказана позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 07.08.2024. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивачка надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити, після розірвання шлюбу бажає залишити собі прізвище « [PERSON] »; Відповідач також надав заяву про розгляд справи без його участі, у якій зазначив, що позовні вимоги визнає, відзиву на позов не подав. На підставі положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного\~ засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, Позивачка та Відповідач 16.09.2006 уклали між собою шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Бахмацького районного управління юстиції Чернігівської області, за актовим записом №129. Сторони мають спільних неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] , які зареєстровані разом з Позивачкою в [ADDRESS] (а.с.10, 11, 12). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з положеннями ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Як встановлено в судовому засіданні, Позивачка та Відповідач тривалий час подружніх відносин не підтримують, разом не проживають, ведуть окреме господарство, спору щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей та щодо розподілу майна не мають. За даних обставин шлюб між ними носить формальний характер. Таким чином, виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, шлюб буде суперечити інтересам сторін та інтересам їх неповнолітніх дітей, а тому позовні вимоги Позивачки в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Що стосується позову в частині стягнення аліментів на дитину, то суд звертає увагу на наступне. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, зазначене лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, повинен виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. У даному випадку при визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд, окрім іншого, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, яка проживає з Позивачкою та перебуває на її утриманні; стан здоров`я та матеріальне становище Відповідача, який є чоловіком працездатного віку, має можливість працювати та утримувати дитину; визнання Відповідачем позову та відсутність відзиву. З огляду на вищевказані обставини та беручи до уваги, що обов`язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей є безумовним, суд вважає за можливе позов у цій частині також задовольнити. У відповідності до положень ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову з Відповідача на користь Позивачки підлягають стягненню судові витрати у виді сплаченого при подачі позову судового збору, а також судовий збір на користь держави у сумі 1211.20 грн. за вимогу про стягнення аліментів, від сплати якого Позивачка звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved