Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради та просять суд встановити факт прийняття спадщини за життя [PERSON] після смерті її батька [PERSON] , померлого [INFO] , визнавши за ними право власності по 1/3 частці за кожним на земельну ділянку площею 0,0685 га по [ADDRESS] , посилаючись на неможливість оформлення спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування вимог позивачами зазначено, що вони на підставі свідоцтв про право на спадщину від 16.11.2004 є власниками домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою розташування житлового будинку право власності на земельну ділянку досі зареєстровано на [PERSON] , померлого [INFO] , батька [PERSON] , яка в свою чергу після смерті батька в порядку спадкування не оформила земельну ділянку належним чином. Право власності на спадковий будинок було визнано за життя за [PERSON] на підставі рішення суду від 28.05.2001, проте земельна ділянка так і залишилась до цього часу неоформленою. При звернені до нотаріуса із заявами щодо оформлення спадкових прав на земельну ділянку, вони отримали відмову, оскільки земельна ділянка не була об`єктом поділу спадкового майна в судовому порядку між спадкоємцями [PERSON] , тому з метою захисту прав спадкоємців, позивачі просять вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 19 квітня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 24 травня 2024 року закрито підготовче провадження по справі з призначенням до судового розгляду. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивачів адвокат Найдьонова Н.В. звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її та позивачів відсутності, на задоволенні вимог наполягає з підстав, викладених у тексті позовної заяви. Представник виконкому Саксаганської районної у місті ради Дядюк М.В., якій делеговано здійснювати представництво інтересів відповідача Виконкому Криворізької міської ради, звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуду суду. Ураховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Відповідно до положень статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами, [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 16.11.2004 являються власниками кожен по 1/3 частці домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується також витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 8,9, 17,18, 26,27 копії витягів, свідоцтв). Згідно тексту свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 16.11.2004 на майно після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок, переходить в тимчасове користування спадкоємця і підлягає переоформленню в особисту власність відповідно з діючим законодавством. При зверненні позивача [PERSON] до державного нотаріуса Сьомої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті дружини [PERSON] , померлої [INFO] на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0685 га цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку спадкодавиці [PERSON] (а.с. 33). Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Так, за відомостями Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 19.03.2024, на ім`я [PERSON] зареєстроване право власності на земельну ділянку за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, площею 0,0685 га (кадастровий номер відсутній), яка розташована на території Криворізької міської Ради народних депутатів у Саксаганському районі. Право власності посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії ДП, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 13.05.1997 за № 1322 (а.с. 30), що підтверджується копією цього Державного акту, відповідно до якого місцезнаходження цієї ділянки вказано за адресою: [ADDRESS] (а.с. 29). Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 травня 2001 року у справі № 2-1097, визнано в тому числі право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] (а.с. 31-32 копія рішення). Разом з тим, Земельний кодекс України, як основний нормативно-правовий\~акт земельного законодавства України, ухвалений Верховною Радою\~України 25\~жовтня 2001 року (№ 2768-III). Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Частиною першою статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (частина перша\~статті 1225 ЦК України). Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Земельний кодекс\~України встановлює, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності таких юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216\~ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України. Ураховуючи викладене, ухвалення 12.03.1997 за № 139/2 виконкомом Криворізької міської Ради народних депутатів рішення про передачу за життя [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 0,0685 га по [ADDRESS] , переданої для будівництва та\~обслуговування житлового\~будинку та\~господарських будівель,суд вважає доведеним факт прийняття [PERSON] за життя спадщини у вигляді зазначеної земельної ділянки після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Відповідно до статей 1261-1265 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з\~подружжя,\~який його\~пережив, та\~батьки. У\~другу чергу\~право на\~спадкування за\~законом мають\~рідні брати\~та сестри\~спадкодавця,\~його баба\~та дід\~як з\~боку батька,\~так і\~з боку\~матері. У\~третю чергу\~право на\~спадкування за\~законом мають\~рідні дядько\~та тітка\~спадкодавця. У\~четверту чергу\~право на\~спадкування за\~законом мають\~особи,\~які проживали\~зі спадкодавцем\~однією сім`єю\~не менш\~як п`ять\~років до\~часу відкриття\~спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ураховуючи, що позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом на майно після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , інші спадкоємці згідно витребуваної ухвалою суду копії спадкової справи, заведеної на майно померлої [PERSON] , відсутні, суд вважає можливим вимоги задовольнити, визнавши за позивачами право власності на земельну ділянку по [ADDRESS] відповідно до часток їх домоволодіння за вказаною адресою. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно до частин першої, третьої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частинами першою, другою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки вимога про відшкодування витрат позивачами не заявлялась, вони покладаються на них.

Outcome: approved