Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-07 00:00:00

2024 року позивач АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» звернулося до суду із позовною заявою до відповідачки [PERSON] , в якій прохає стягнути із неї заборгованість за заявою про зміну пакетної пропозиції (встановлення кредитної лінії) від 17 червня 2020 року до договору № 496777/2015030 про надання банківських послуг від 17 лютого 2018 року, у сумі 126238 гривень 93 копійки, яка утворилася станом на 21 лютого 2024 року та складається із: простроченої заборгованості за обліковим рахунком № [NUMBER] в сумі 40185 гривень 16 копійок; строкової заборгованості за обліковим рахунком № [NUMBER] у сумі 0 гривень; прострочених відсотків за обліковим рахунком № [NUMBER] у сумі 85878 гривень 39 копійок та нарахованих відсотків за обліковим рахунком № [NUMBER] у сумі 175 гривень 38 копійок (а. с. 1-6). В обґрунтування позовних вимог вказав, 17\~червня 2020 року [PERSON] звернулася до АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» з письмовою заявою про зміну пакетної пропозиції (встановлення кредитної лінії) відповідно до раніше укладеного Договору № 496777/2015030 про надання банківських послуг від 17\~лютого 2018 року.\~У вказаній\~заяві відповідачка прохала банк встановити кредитну лінію на діючий поточний (картковий) рахунок, відкритий в рамках пакетної пропозиції, зокрема: встановлення кредитної лінії у сумі 290000 гривень, строком до 30 червня 2023 року під фіксовану процентну ставку 27 % річних, реальну процентну ставку 37,21 % річних (фіксована), з максимальним допустимим розміром кредитної лінії 500000 гривень, з орієнтованою загальною вартістю кредитної лінії виходячи з\~її максимального\~розміру 584227\~гривень 46\~копійок.\~Вказано,\~що заява про зміну пакетної пропозиції (встановлення кредитної лінії) від 17\~червня 2020 року підписана відповідачкою і відповідальним представником позивача (Банку), та містить всі вимоги до письмового правочину згідно ст.\~207 ЦК України. Підписавши заяву про зміну пакетної пропозиції (встановлення кредитної лінії) від 17\~червня 2020 року відповідачка підтвердила,\~що вона ознайомлена та погоджується із Тарифами Банку щодо обслуговування поточного (карткового) рахунку і супутніх банківських послуг; Правилами, що розміщені на офіційному сайті Банку www.credit-agricole.ua.\~Крім того, підписанням вказаної Заяви відповідачка підтвердила, що отримала від Банку необхідну інформацію, передбачену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування»\~та один примірник цієї заяви. Позивач стверджує, що свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, встановивши відповідачці відповідний кредитний ліміт на її рахунок, натомість остання, свої зобов`язання за договором не виконала, оскільки кінцевий термін користування коштами закінчився 30 червня 2023 року, натомість відповідачкою не повернуто кредит у вказаний строк, нараховані/прострочені проценти за користування кредитом у строки/терміни не сплачено. Зазначає, що з метою досудового врегулювання конфлікту позивач звернувся до відповідачки щодо погашення боргу та останньою у період часу з грудня 2023 року по 20 лютого 2024 року було сплачено частину заборгованості по виданій кредитній лінії, проте повністю заборгованість не погашена. Тому позивач вимушений звернутися з вказаним позовом до суду та прохає суд стягнути з відповідачки заборгованість за заявою про зміну пакетної пропозиції (встановлення кредитної лінії) від 17 червня 2020 року до договору № 496777/2015030 про надання банківських послуг від 17 лютого 2018 року, у сумі 126238 гривень 93 копійки, яка утворилася станом на 21 лютого 2024 року та складається із: простроченої заборгованості за обліковим рахунком № [NUMBER] в сумі 40185 гривень 16 копійок; строкової заборгованості за обліковим рахунком № [NUMBER] у сумі 0 гривень; прострочених відсотків за обліковим рахунком № [NUMBER] у сумі 85878 гривень 39 копійок та нарахованих відсотків за обліковим рахунком № [NUMBER] у сумі 175 гривень 38 копійок, разом із судовими витратами по справі у сумі 3028 гривень. Ухвалою суду від 11 березня 2024 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано термін на усунення недоліків (а. с. 87). 04 квітня 2024 року недоліки, зазначені в ухвалі суду від 11 березня 2024 року, позивачем усунуто (а. с. 89-97). Ухвалою суду від 08 квітня 2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 11 годину 30 хвилин 02 травня 2024 року (а. с. 99), яка надіслана учасникам справи 08 квітня 2024 за вихідним № 8914/24-вих/2/204/1949/24 (а. с. 100). 10 червня 2024 року на адресу суду надійшла заява представника позивача АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» - адвоката Кабанцова О.Ю., про зменшення позовних вимог (а. с. 144 та на звороті), в якій він зазначає про те, що відповідачкою після подачі позову до суду було здійснено часткове погашення заборгованості в сумі 25000 гривень. Таким чином з відповідачки підлягає стягненню різниця сум заборгованості, яка становить 101238 гривень 93 копійки, яка складається з 15185 гривень 16 копійок борг по тілу кредиту та 86053 гривні 77 копійок борг по нарахованим та несплаченим відсоткам по кредиту. 12 червня 2024 року на адресу суду надійшов відзив представника відповідачки [PERSON] адвоката Богатирьова С.В. (а. с. 148-151 та на звороті), в якому він позовні вимоги не визнає, проти їх задоволення заперечує. В обґрунтування відзиву на позовну заяву зазначає те, що надані позивачем виписки з рахунку не містять ані відомостей про особу, що їх склала, ані її підпису, ані печатки банку, а тому вважає, що такі виписки не можуть підтверджувати виконання тих операції, інформація про які в них зафіксована. Вважає надані позивачем виписки з банківського рахунку неналежними доказами у справі. Разом з цим, зазначає про те, що єдиним допустимим доказом отримання готівкової валюти позичальником є касовий документ про видачу такої готівки, натомість матеріали справи такого не містять. Стверджує, що заява про зміну пакетної пропозиції від 17 червня 2020 року не може замінити заяву про видачу готівки та відповідно не може вважатися допустимим доказам по справі. Також, зазначає про те, що відповідачкою у позивача було запитано нові умови кредитування, втім в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ці умови були виконані позивачем у повному обсягу та на вказану суму. Крім того, вказує на те, що наданий суду розрахунок заборгованості по відсотках взагалі не містить будь-якої деталізації, оскільки з наданого розрахунку не можна встановити за який період нараховано відсотки, на яку суму заборгованості здійснювалося нарахування у кожному відповідному періоді, в якому мало місце прострочення, за якою відсотковою ставкою. Більш того, стверджує про те, що сума позову в частині стягнення заборгованості «за тілом» кредиту, не відповідає дійсності, оскільки 11 червня 2024 року відповідачкою здійснено погашення раніше існуючої заборгованості в сумі 15185 гривень 16 копійок, однак вказана сума у позовній заяві не врахована та відповідно не може бути стягнута за відповідачки. Тому вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що фактично є недоведеними, у зв`язку з чим, прохає суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. 08 серпня 2024 року на адресу суду надійшла заява представника позивача АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» - адвоката Кабанцова О.Ю., про зменшення позовних вимог (а. с. 173-174), в якій він зазначає про те, що відповідачкою після подачі позову до суду було здійснено часткове погашення заборгованості в сумі 25000 гривень та 15170 гривень. Таким чином з відповідачки, станом на 21 лютого 2024 року, підлягає стягненню різниця сум заборгованості, яка становить 86068 гривень 93 копійки, яка складається з 15 гривень 16 копійок борг по тілу кредиту та 86053 гривні 77 копійок борг по нарахованим та несплаченим відсоткам по кредиту. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, прохав задовольнити (а. с. 173). Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином (а. с. 158), причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 17 червня 2020 року відповідачка підписала заяву про зміну пакетної пропозиції (встановлення кредитної лінії) відповідно до раніше укладеного Договору № 496777/2015030 про надання банківських послуг від 17\~лютого 2018 року (а. с. 15 та на звороті). Так, зі змісту вказаної заяви вбачається, що відповідачка просила банк встановити їй кредитний ліміт на її поточний (картковий) рахунок № [NUMBER] , в сумі 290000 гривень строком на 36 місяців під 27 % річних, з реальною процентною ставкою 37,21 % річних (фіксована), з максимальним допустимим розміром кредитної лінії 500000 гривень та, з орієнтованою загальною вартістю кредитної лінії виходячи з її максимального розміру 584227 гривень 46 копійок. Відповідно до наданого суду розрахунку заборгованості, станом 21 лютого 2024 року, за відповідачкою перед позивачем утворилася заборгованість у сумі 126238 гривень 93 копійки, яка складається із: простроченої заборгованості за обліковим рахунком № [NUMBER] в сумі 40185 гривень 16 копійок; строкової заборгованості за обліковим рахунком № [NUMBER] у сумі 0 гривень; прострочених відсотків за обліковим рахунком № [NUMBER] у сумі 85878 гривень 39 копійок та нарахованих відсотків за обліковим рахунком № [NUMBER] у сумі 175 гривень 38 копійок (а. с. 33), з яких відповідачкою сплачено 25000 гривень (22 лютого 2024 року) та 15170 гривень (13 червня 2024 року), що підтверджується випискою з її особового рахунку (а. с. 177). Згідно з вимогами ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Нормами ст.\~89\~ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приписами п. 1 ч. 2 ст.\~11\~ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Вимогами ч.\~2\~ст. 207 ЦК України, встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Отже, передумовою для виникнення у позичальника обов`язку повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування ними має бути встановлений факт отримання і використання кредитних коштів відповідачкою. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, що порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості, станом на 21 лютого 2024 року, за відповідачкою рахується заборгованість у сумі 126238 гривень 93 копійки, яка складається із: простроченої заборгованості за обліковим рахунком № [NUMBER] в сумі 40185 гривень 16 копійок; строкової заборгованості за обліковим рахунком № [NUMBER] у сумі 0 гривень; прострочених відсотків за обліковим рахунком № [NUMBER] у сумі 85878 гривень 39 копійок та нарахованих відсотків за обліковим рахунком № [NUMBER] у сумі 175 гривень 38 копійок (а. с. 33), з яких відповідачкою, у період з 22 лютого 2024 року по 13 червня 2024 року, сплачено 25000 гривень (22 лютого 2024 року) та 15170 гривень (13 червня 2024 року), що підтверджується випискою з її особового рахунку (а. с. 177). Сплачені відповідачкою суми заборгованості у розмірі 25000 гривень та 15170 гривень зараховані позивачем на часткове пробачення боргу по тілу кредиту. Таким чином, сума заборгованості відповідачки на 21 лютого 2024 року становить 86068 гривень 93 копійки, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 15 гривень 16 копійок та заборгованості по нарахованим та не сплаченим відсоткам у сумі 86053 гривні 77 копійок. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. У пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління\~Національного банку\~України від\~04\~липня 2018\~року №\~75 визначено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Таким чином, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи (а. с. 34-84, 147 та 177), є належним доказом щодо заборгованості відповідачки за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами. Більш того, виписка по картковому рахунку у сукупності з іншими доказами є підтвердженням того чи користувалася відповідачка кредитними коштами, якщо користувалася, то в якому розмірі, чи здійснювала повернення кредитних коштів позивачу, якщо здійснювала, то в якому розмірі, та чи не перевищує сума повернутих відповідачкою кредитних коштів суму отриманого нею кредиту. Суд зазначає, що неспроможними є доводи представника відповідачки щодо неналежності виписки по особовому рахунку відповідачки, оскільки з вказаної виписки вбачається, що відповідачка здійснювала користування грошовими коштами позивача та періодично вносила платежі на погашення як тіла кредиту, так і нарахованих відсотків за його використання. Більш того, вказане підтверджується самим представником відповідачки у відзиві на позовну заяву та наданими ним доказами, що оплати відповідачкою 11 червня 2024 року частини суми заборгованості за вказаним кредитним договором (а. с. 154), що в свою чергу підтверджується випискою з особового рахунку відповідачки за період з 21 лютого 2024 року по 08 серпня 2024 року (а. с. 177). Дослідивши надані банком докази, суд вважає, що заявлений позивачем розмір заборгованості за тілом кредиту та відсотками є таким, що відповідає дійсним обставинам справи, а відтак позовні вимоги в підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити про те, що стаття 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Отже, при ухваленні рішення по суті, суд повинен вживати всіх заходів задля того, щоб судове рішення було не лише законним, але й справедливим. Європейський суд з прав людини вказав у своєму рішенні «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року вказав на те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, а тому, виходячи із наведеного вище, суд доходить висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі шляхом стягнення на користь АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» із [PERSON] заборгованості за заявою про зміну пакетної пропозиції (встановлення кредитної лінії) від 17 червня 2020 року до договору № 496777/2015030 про надання банківських послуг від 17 лютого 2018 року, у сумі 86068 гривень 93 копійки, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 15 гривень 16 копійок та заборгованості по нарахованим та не сплаченим відсоткам у сумі 86053 гривні 77 копійок. Понесені позивачем судові витрати суд стягує з відповідачки на користь позивача, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved