Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва із позовною заявою до відповідача приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Прем`єр Альянс», про стягнення страхового відшкодування шкоди. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 06 травня 2021 року о 17 год. 50 хв. у м. Вінниця на вул. автодорога М21 299 км+500 м за участю автомобіля ВАЗ 211540, державний номерний знак [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] та автомобіля SUZUKI SX-4, державний номерний знак [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , сталася дорожньо-транспортна пригода. Внаслідок цього автомобілю автомобіль SUZUKI SX-4, д.н.з [NUMBER] , що належить [PERSON] (далі - позивач) на праві приватної власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , завдано технічних пошкоджень. Вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON] , який керував автомобілем ВАЗ 211540, д.н.з [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . Про це свідчить постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 10.06.2021 року у справі № 127/13382/21, яка була порушена по факту даної дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до цієї постанови [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Судом зазначено, що [PERSON] керуючи транспортним засобом «ВАЗ 211540» д.н.з. [NUMBER] не був уважним за кермом, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Suzuki». Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху. На підставі зазначеної постанови суду для вирішення питання щодо стягнення з винної особи в примусовому порядку завданої матеріальної шкоди нею було подано цивільний позов до Вінницького міського суду. 04 лютого 2022 року Вінницький міський суд за результатами розгляду цивільної справи № 761/28236/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП ухвалив рішення, яким позов задоволено частково, вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 5 000 гривень. В задоволенні решти позовних вимог про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в сумі 18 712,76 гривень - відмовлено. Своє Рішення суд обґрунтував наступним оскільки Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.06.2021 року у справі № 127/13382/21 визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а його цивільно-правова відповідальність була застрахована в ПАТ «СК «Ван-Клік» відповідно до Полісу ОСЦПВ № 201266086, з терміном дії з 17.09.2020 до 16.09.2021 року, то саме у страховика ПАТ «СК «Ван-Клік» виникає обов`язок з виплати страхового відшкодування потерпілому (ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну потерпілому на 1 особу складає 130 000 грн.). а оскільки позивач звернувся до суду з позовом до винуватця ДТП, доказів обставин перевищення розміру завданої шкоди ліміту відповідальності страховика на 130 000 грн. суду не надано. З огляду на викладене суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову заявленого до страхувальника, який є неналежним відповідачем за такими вимогами, в частині стягнення матеріальної шкоди. 15 липня 2022 року постановою Вінницького апеляційного суду рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 лютого 2022 року у справі № 761/28236/21 - залишено без змін. Враховуючи зазначені вище висновки Вінницького міського суду у цивільній справі № 761/28236/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, позивач звертається з цим позовом саме до страхової компанії - страховика ПАТ «СК «Прем?єр Альянс», код ЄДРПОУ 13934129 (змінена назва ПАТ «СК «Ван-Клік») про стягнення страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № 201266086). Позивач зазначає, що 17 травня 2021 року представником страхової компанії складено Акт технічного огляду КТЗ. Згідно звіту № ВА 210714-001 про незалежну оцінку вартості матеріального збитку, завданого позивачу [PERSON] , власнику колісного транспортного засобу Suzuki SX-4, номерний знак [NUMBER] , від 14.07.2021 року, виконаного ТОВ «Бізнес Ассіст», сума матеріального збитку в результаті його пошкодження склала 18 162,31 гривень, збиток без врахування ПДВ - 15 712,76 гривень. Відповідно до квитанції № 0.0.2196420312.1 від 15.07.2021 року [PERSON] за складання звіту сплатив 3000 гривень. У вересні 2021 року страховиком, без врахування зазначеного вище звіту про незалежну оцінку, визначено вартість збитків, заподіяних пошкодженням Т3 Suzuki SX-4, д.н.з. [NUMBER] , яка становила 3560,00 грн. Зазначена сума відшкодування була виплачена страховиком. З розміром визначеної страховиком шкоди позивачка не була згодна, вважала та вважає її заниженою. За вирахуванням суми франшизи за договором страхування, яка становить 2500 грн., та сплаченої страхової суми у розмірі 3560,00 грн., вона вважає, що розмір суми майнової шкоди, яка підлягає стягненню становить - 9562,00 грн. (15712,76 грн. - (2500,00 грн. +3560,00 грн.) = 9652,00 грн.). Крім цього, відповідно до законодавства підлягає стягненню з відповідача додатково: 8508,18 грн. пені за 854 дні (з 01.10.2021 по 01.02.2024); 688,46 грн. - три проценти річних від простроченої суми (з 01.10.2021 по 01.02.2024); 3506,11 грн. - втрати від інфляції за 854 дні (з 01.10.2021 по 01.02.2024), а також 3000,00 грн. - витрат на проведення незалежної оцінки вартості матеріального збитку. Враховуючи вищевикладене, позивачка просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Прем`єр Альянс" (адреса місцезнаходження: м. Полтава, вул. Пушкіна, 47, ЄДРПОУ: 13934129) на користь [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ): 9 562,00 грн. - страхового відшкодування, 8 508,18 грн. - пені, 688,46 грн. - три проценти річних від простроченої суми, з 506,11 грн. - втрати від інфляції, 3 000,0 грн. - витрат на проведення незалежної оцінки вартості матеріального збитку; загальна сума - 25 264,75 грн. Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 03 червня 2024 року у цивільній справі за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження без виклику, але з повідомленням сторін про дату та час розгляду справи. Позивачка та її представник про дату та час судового засідання повідомлялись належним чином. Представник відповідача про дату та час судового повідомлявся належним чином, відзиву, заяв та клопотань до суду не направив. Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.ч. 4 та 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що згідно Постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 10 червня 2021 року у справі № 127/13382/21, 06.05.2021 року о 17.10 год. водій [PERSON] в м. Вінниці, на автомобільній дорозі М21, 299км+500м, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 211540» д.н.з. [NUMBER] , не був уважним за кермом, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Suzuki». Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху. Вказаною Постановою водія [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України. З метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, [PERSON] звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області із цивільним позовом до [PERSON] , в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь матеріальну та моральну шкоду. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04 лютого 2022 року у вказаній цивільній справі № 761/28236/21 позов було задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 5\~000,00 грн. При цьому, суд, відмовляючи у стягнення матеріальної шкоди, суд зазначав. що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Вказане рішення суду набрало законної сили. Таким чином, виходячи з викладеного, позивачка звернулась із даним позовом до страховика ПАТ «Страхова компанія «Прем`єр Альянс», який змінив назву на зазначену із ПАТ «Страхова компанія «Ван-Клік», згідно відкритих даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Так, судом встановлено, що згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 лютого 2022 року у вказаній цивільній справі № 761/28236/21, правовідносини [PERSON] та ПАТ «Страхова компанія «Ван-Клік» виникли на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс №201266086, з терміном дії з 17.09.2020 до 16.09.2021 року, тобто під час скоєння дорожньо-транспортної пригоди 06.05.2021 року. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 3 Закону № 1961-IV, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV). Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У разі якщо деліктні відносини поєднані з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом № 1961-IV. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV). Таким чином, суд вважає, що згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладеним з винуватцем дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] (поліс № 201266086) та Закону № 1961-IV, обов`язок з виплати страхового відшкодування потерпілому виник у страховика ПАТ «СК «Ван-Клік». Відповідно до звіту від 14.07.2021 року № ВА 210714-001 про незалежну оцінку вартості матеріального збитку, завданого [PERSON] , власнику колісного транспортного засобу SUZUKI SX-4, реєстраційній номер [NUMBER] , зробленим суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ «БІЗНЕС АССІСТ», вартість матеріального збитку становить: 18 162,31 грн. з врахуванням ПДВ; 15 712,76 грн. - без врахування ПДВ, що підтверджується копією вказаного звіту. Вказаний звіт виготовлено на підставі договору № 036/07-21 від 14 липня 2021 року про проведення незалежної оцінки вартості матеріального збитку, на виконання умов якого позивачкою сплачено 3\~000,00 грн., що підтверджується копією вказаного договору, рахунком-фактурою № СФ-0000125 від 14 липня 2021 року та дублікатом квитанції № 0.0.2196420312.1 від 15.07.2021 року. Суд погоджується з розрахунком приведеним позивачкою, що розмір суми майнової шкоди, яка підлягає стягненню становить - 9562,00 грн.. Крім того, позивачка вказує, що стягнення з відповідача підлягає 8508,18 грн. пені за 854 дні (з 01.10.2021 по 01.02.2024); 688,46 грн. - три проценти річних від простроченої суми (з 01.10.2021 по 01.02.2024); 3506,11 грн. - втрати від інфляції за 854 дні (з 01.10.2021 по 01.02.2024), а також 3000,00 грн. - витрат на проведення незалежної оцінки вартості матеріального збитку. Відповідно до пункту 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Згідно ст. 625, ч. 2 ст. 1187, п. 1 ч. 1 ст. 1188, ч. 1 ст. 1191, 1194 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 13.05.2021 року був складений Акт технічного огляду КТЗ та позивачка зверталася до відповідача з повідомленням про подію, яка має ознаки страхового випадку від 25.05.2021 року, але той не здійснив страхове відшкодування. Позивачкою надані розрахунки пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат, суд вважає їх належними, допустимими та достовірними. З огляду на викладене, суд вважає доведеними та обґрунтованими позовні вимоги щодо стягнення як страхового відшкодування, так і пені, 3% річних та інфляційних втрат, у загальному розмірі 12\~702,75 грн.. А також доведені витрати на проведення незалежної оцінки вартості матеріального збитку, що підтверджено дублікатом квитанції № 0.0.2196420312.1 від 15.07.2021 року. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Оскільки позов задоволено в повному обсязі, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача сплачену суму судового збору у розмірі 1\~211,20 грн..

Outcome: approved