Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

В провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебувала вищевказана цивільна справа. 09.07.2024 року Вишгородським районним судом Київської області винесено рішення по даній справі, яким відмовлено у задоволенні позову . 17.07.2024 року представник відповідача - адвокат Бурдюк Т.В. через систему «Електронний суд» звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по даній справі, а саме стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 17 400,00 грн. Представник заявника в судовому засіданні просила задовольнити подану заяву. Представник [PERSON] - адвокат Богатчук К.І. просила відмовити в задоволенні заяви. 24.07.2024 року через систему «Електронний суд» подала клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, оскільки Відповідачем не подано доказів, які б підтвержували, що саме працівником АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС» чи АО «Вердикт» виготовлено відзив на позовну заяву, який враховано в акт наданих послуг від 11.07.2024. Крім того, представником Відповідача додано в таблицю пояснення, однак матеріали справи містяться додаткові пояснення від представника Бурдюг Т.В . Також зазначила, що в додатках відсутні платіжні документи, як доказ оплати таких послуг. 30.07.2024 року через систему «Електронний суд» представник ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» подала письмові пояснення по справі, в яких зазначила, що 03.03.2021 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань була проведена державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, зокрема, зміна найменування юридичної особи на підставі Протоколу № 3 засідання Ради АО «Вердикт» від 02.03.2021 року. Щодо посилання представника позивача про те, що відзив на позовну заяву, підписаний адвокатом Остапченко О.В. та невідомо чи була така на момент його підписання працівником адвокатського об`єднання зазначила, що така послуга, як написання відзиву на позовну заяву включена до акту наданих послуг, який було складено адвокатським об`єднанням та в подальшому підписано двома сторонами, то дана послуга надавалася саме адвокатом адвокатського об`єднання. В іншому випадку вона не могла б бути включена до акту наданих послуг. Так само, не відповідають дійсності доводи щодо відсутності в матеріалах справи письмових пояснень, які вказані в акті наданих послуг. Таким чином, клопотання про зменшення витрат на правову допомогу є необґрунтованим, безпідставним та не підлягає задоволенню. Крім того, у своєму клопотанні представник позивача звертає увагу, що витрати на правову допомогу начебто взагалі не підлягають відшкодуванню у зв`язку з відсутністю доказів оплати таких послуг. Однак, такі твердження не заслуговують на увагу, оскільки не відповідають положенням судової практики. Третя особа: Державний реєстратор Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області Іванісік С.В. в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, повідомлявся належним чином. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Таким чином, витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того чи їх фактично сплачено стороною. У постанові ВП ВС у справі № 755/9215/15-ц від 19.02.2020 року, сформовано правову позицію, згідно якої при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування таких витрат одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Статтею 15 ЦПК України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частиною 1 ст. 58 ЦПК України встановлено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч.1 ст. 60 ЦПК України). Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні регулюються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Частиною 1 ст. 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність закріплено перелік документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги: договір про надання правової допомоги, довіреність, ордер, доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Як зазначається у ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. На підтвердження понесених витрат, представником відповідача було надано довіреність ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» на представництво їх інтересів адвокатом Бурдюг Т.В. від 03.01.2024 року (т. 3 а.с. 36), договір № 05-01/2021-4 про надання правової допомоги від 05.01.2021 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» та Адвокатським об`єднанням «Вердикт» (т. 3 а.с. 39-40), договір № 02-01/2023 про надання правової допомоги від 03.01.2023 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» (т. 3 а.с. 41-43), заявка на надання юридичної допомоги № 15 від 21.09.2022 року (т. 3 а.с. 43 зворот), акт наданих послуг за Договором № 02-01/2023 про надання правової допомоги від 03.01.2023 року (т. 3 а.с. 44), протокол № 3 засідання ради адвокатського об`єднання «Вердикт» від 02.03.2021 року, Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 03.01.2023 року між ТОВ «ФК» Інвестохіллс Веста» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» було укладено договір №02-01/2023 про надання правової допомоги. Відповідно до п. 4.1 вказаного договору «вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору. До матеріалів справи позивачем долучено акт наданих послуг за Договором № 02-01/2023 про надання правової допомоги від 03.01.2023 року від 11.07.2024 року, в якому міститься перелік послуг та визначення оплати за надані послуги, на загальну суму - 17 400,00 грн. Відомостей про оплату вказаних витрат відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» не надано. В той же час, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у додатковій постанові у справі № 201/14495/16-ц від 30.09.2020 року, провадження № 61-22962св19, зазначив, що підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, її розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. А Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Такий правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20) та від 23 січня 2023 року у справі № 755/2587/17 (провадження № 61-14362 св 21). За результатами дослідження та оцінки наданих сторонами доказів у їх сукупності, зважаючи на фінансовий стан обох сторін, суд вважає, що розмір судових витрат в сумі 17400,00 гривень є необгрунтованим, не відповідає наданому адвокатом обсягу послуг та складності справи, а надані згідно акту виконаних робіт (усна консультація (з вивченням документів), відзив на позовну заяву, пояснення (письмові), додаткові пояснення, участь представника у судовому засіданні в режимі відеоконференції у суді першої інстанції) хоч і є детально прописаними, однак не відповідають критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Суд звертає увагу на те, що вартість участі представника відповідача у 8 судових засіданнях в режимі відеоконференції у розмірі 1000 грн. за кожне необгрунтовано завищено. Більше того, зазначені в акті виконаних робіт від 11.07.2024 року послуги, а саме усна консультація - є організаційними послугами, а не правовими. Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2023 року у справі № 910/7032/17. Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial