Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-25 00:00:00

В травні 2024 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що 24 жовтня 2009 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №202. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З перших днів подружнього життя у них була дружна сім`я, заснована на почуттях поваги, любові та вірності один до одного, але з часом почуття згасли і стосунки поступово зіпсувались. В 2021 році дружина зустріла іншого чоловіка, з яким проживає на даний час. Позивач також має намір створити нову сім`ю. Подальше спільне життя із збереженням шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому позивач просить шлюб розірвати, примирення неможливе. Представник позивача [PERSON] - адвокат Стрільчук В. І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, згідна на розірвання шлюбу. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що з 24 жовтня 2009 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №202. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . З перших днів подружнього життя у сторін була дружна сім`я, заснована на почуттях поваги, любові та вірності один до одного, але з часом почуття згасли і стосунки поступово зіпсувались. В 2021 році відповідачка зустріла іншого чоловіка, з яким проживає на даний час. Позивач також має намір створити нову сім`ю. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 вищезазначеного Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом частини третьої статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам сторін, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved