Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-23 00:00:00

25 квітня 2024 року до суду звернулась позивач [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в позовній заяві зазначила, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 листопада 2019 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Каєві, актовий запис № 3093. Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, на підставі чого в сім`ї відбувалися постійні сварки. Можливості зберегти сім`ю немає. З травня 2023 року фактично з відповідачем не проживають, подружні відносини припинились. Спільне господарство не ведеться. Спору про спільне майно немає. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам. На примирення не згодна. У зв`язку з наведеним просить шлюб між нею і [PERSON] розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду з заявою, в якій просила розглянути справу без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує, неповнолітніх дітей від шлюбу не мають, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] . Відповідач [PERSON] на виклик в судове засідання не з`явився, про дату та час його проведення був повідомлений належним чином, в порядку, передбаченому цивільним процесуальним законодавством України та шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. З`ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували 15 листопада 2019 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис\~№3093. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З травня 2023 року сторони спільне господарство не ведуть, не пов`язані спільним побутом, припинили шлюбно-сімейні відносини. Позивач не бажає надалі перебувати у цьому шлюбі, її намір розірвати шлюб з відповідачем є остаточним. За таких обставин, суд вважає, що шлюб між сторонами розпався, існує лише формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, а тому його слід розірвати. Майнового спору сторонами не заявлено. Відповідно до\~ст. 110 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх дітей, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Приймаючи\~до уваги\~викладене,\~ враховуючи відсутність у позивача наміру підтримувати\~шлюбні стосунки,\~підстав для\~надання строку\~на примирення\~немає,\~тому,\~суд вважає,\~що \~сім`я\~сторін у справі розпалась остаточно\~і поновлена\~бути не\~може,\~подальше збереження\~сім`ї суперечить\~інтересам сторін,\~які мають\~істотне значення,\~тому шлюб\~між [PERSON] і [PERSON] слід розірвати. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, суд також вважає за необхідне позивачеві, за її заявою, залишити право іменуватися прізвищем « [PERSON] ».

Outcome: approved