Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-07 00:00:00

Сойма Іван Юрійович звернувся в суд в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюб з відповідачкою зареєстрували 18 листопада 2000 року у виконавчому комітеті Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис № 45. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , яка на день звернення з позовом до суду досягла повноліття; дочка [PERSON] , [INFO] . Разом з дружиною позивач спільно не проживає на протязі шести років, їхній шлюб носиить формальний характер, сім?я практично розпалася, сторони проживають окремо одне від одного, жодних стосунків прктично не підтримують, створили нові сім?ї. Відповідачка знаходиться на сезонних роботах за кордоном, жодних стосунків з чоловіком не підтримує, з молодшою дочкою Ангеліною практично не спілкується. Також, йому відомо, що відповідачка проживає з іншим чоловіком, сам він також має іншу дружину та спільних дітей. Ще під час спільного проживання, намагаючись зберегти сім?ю, позивач просив дружину змінити свою поведінку та ставлення до сім?ї, але дружина не хотіла прислухатися до його прохань. Тому вирішив звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області Тулика І.І. від 18.07.2024 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача Сойма Іван Юрійович та позивач [PERSON] , у судове засідання не з`явилася. До позовної заяви додали заяву про розгляд справу без участі позивача. Відповідачка, [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяв та клопотань до суду не надходило. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд, прийшов до наступного висновку. Згідно частини 1 статті 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18 листопада 2000 року у виконавчому комітеті Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис № 45. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , яка на день звернення з позовом до суду досягла повноліття; дочка [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В роз`ясненнях Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Поряд з цим, у відповідності до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Із статті 56 СК України вбачається, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. Позивач, [PERSON] ,на задоволенні позову наполягає. Відповідач, [PERSON] . Відповідач, відзиву на позов чи клопотання про надання строку на примирення не подавала. Таким чином, враховуючи, що шлюб [PERSON] та [PERSON] , не може бути збережений, оскільки зазначені обставини свідчать про те, що такий фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу сторін, порушує їх особисті інтереси, що має істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В силу вимог ст.115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу, після набранням ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Отже, копію рішення суду, після набрання ним законної сили, слід надіслати до Рахівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рахівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, для виконання. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ставилося. На підставі викладеного,

Outcome: approved