Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

20 жовтня 2024 року заявник звернувся до суду з заявою, яку 21 чеврня 2024 року уточнив та остаточно просив суд встановити факт самостійного виховання [PERSON] , [INFO] , малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вимог заявник зазначає, що він та [PERSON] перебували у шлюбі з 6 листопада 2009 року, зареєстрованому Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 802. У шлюбі у подружжя народилася донька [PERSON] , [INFO] . Згодом стосунки з жінкою розладились, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, стали частими сварки з підстав різниці у поглядах на життя та виховання дитини, а також з підстав психологічного та фізичного насильства з боку дружини над їхньою дитиною. За цими фактами він звернувся до органів опіки та піклування, а також до правоохоронних органів. У наслідок вищевказаних подій донька починаючи з 2019 року постійно мешкає із ним, та вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. 17 грудня 2019 року судом було розірвано шлюб, та рішення набрало чинності 17 січня 2020 року. На даний час вони проживають окремо, сімейне життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Мати не спілкується з дитиною та не бере участь в її вихованні, утриманні. У подальшому між ними тривали судові справи про поділ майна подружжя; про визнання протиправними дій, щодо звернення по психіатричну допомогу; про поділ майна подружжя; про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною; про визнання протиправними дій, щодо звернення по психіатричну допомогу; про позбавлення батьківських прав; про визнання місця проживання дитини. Потім між сторонами було укладено мирову угоду у справі № 204/7609/19, яка була затверджена судом 21 квітня 2021 року, та якою серед іншого: визначено місце проживання дитини з батьком до досягнення дитиною повноліття; обов`язок батька здійснювати належне та гідне утримання, в тому числі матеріальне, малолітньої дитини [PERSON] . У подальшому мати дитини припинила спілкування з дитиною повністю, не приймає участь у її вихованні та утриманні. Мати не перебуває на території України, протягом тривалого часу. Факт самостійного виховання доньки батьком підтверджується характеристикою з місця мешкання виданої головною правління ОСББ «Новокримська 1 «Блок 1» - [PERSON] про те, що [PERSON] починаючи з вересня 2019 року з малолітньою донькою проживає самостійно та самостійно займається її вихованням. Мати за даною адресою: не з`являється та не мешкає. Також, даний факт підтверджується довідкою про склад сім`ї, згідно з якою мати зареєстрованою та мешкаючою з дитиною не значиться. На підставі викладеного, заявник звертається до суду з даним позовом. Заявник у судовому засіданні підтримав свої вимоги просив їх задовольнити у повному обсязі, та пояснив, що він самостійно виховує, утримує та здійснює догляд за спільною з [PERSON] дитиною - [PERSON] , [INFO] . На протязі 2019 року його колишня дружина здійснювала психологічне та фізичне насильство над їхньою донькою. Ці події стали початком кримінального провадження, під час якого проведеною експертизою були підтверджена та виявлені факти насильства по відношенню до дитини з боку матері. У жовтні 2020 року [PERSON] уклала новий шлюб та змінила прізвище на [PERSON] . Дитина страждає неврологічним захворюванням, яке потребує постійного лікування, проведення діагностик, оскільки має вузьке направлення. Крім того, після частих ракетних обстрілів психоемоційний стан дитини також став різко погіршуватись, та за результатами обстежень у дитини було виявлено епілептичну активність в різних частинах головного мозку. Дитина знаходиться під постійним контролем лікаря невролога. Наразі він не має можливості навіть вивезти її за кордон на відпочинок чи лікування, чи хоча б вивезти на безпечну територію. До того ж, після скоєних насильницький дій з боку матері дитина почала втрачати зір, на це час вона має лише 10% свого зору. Дитина постійно проходить курси апаратного лікування та їй рекомендовано пройти лікування на БІО ФІТБЕКЕ, спеціалістів з діагностики на якому на території України немає. У зв`язку з навантаженням та рекомендаціями лікарів, він перевів дитину на сімейну форму навчання та її освітою займається тепер особисто вдома, так має вищу педагогічну освіту. Мати не бере участь в цих всіх процесах, не цікавиться та не знає подробиць, ані діагнозів доньки, ані процесу лікування. Успіхами дитини теж не переймається. Аліменти прописані в мировій угоді не призначалися. Щодо інших осіб, які могли б йому допомагати з донькою, то їх немає, окрім його батьків. Але батьки не мають фінансової можливості допомогти йому, так як живуть лише на пенсію та наразі навпаки він сам же їм допомагає матеріально. Крім того, батько з 2014 року має онкозахворювання та прикутий до ліжка. Мама також має ряд захворювань, які вимагають постійного лікування. Представник заявника у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити з підстав зазначених у заяві. Представник Органу опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради у судове засідання не з`явилася, але від неї до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі. Вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1\~ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У судовому\~засіданні встановлено,\~що [INFO] [PERSON] ,\~ [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, що був зареєстрований Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 802. Після реєстрацію шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.9). Від подружнього життя у них народилась донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.13). Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2019 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. Рішення набрало чинності 17 січня 2020 року. Наразі [PERSON] перебуває у шлюбі та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». У подальшому, між [PERSON] та [PERSON] , було укладено мирову угоду, яка була затверджена суддею в рамках судової справи № 204/7609/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Управління-служба у справах дітей Чечелівської районної у місті Дніпрі ради, про визначення місця проживання дитини та призначення аліментів, та за зустрічною позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа Управління-служба у справах дітей Чечелівської районної у місті Дніпрі ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини та призначення аліментів. Ухвала про затвердження мирової угоди набрала чинності та не була оскаржена (а.с. 14-16). Так, згідно з затвердженою мировою угодою сторони прийшли згоди про наступне: 1. Визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з Відповідачем за адресою: [ADDRESS] , або за іншою адресою, що відповідатиме адресі фактичного мешкання чи реєстрації Відповідача, до досягнення нею повноліття. 2. Позивач надає свою згоду, на реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , або за іншою адресою, що відповідатиме адресі фактичного мешкання чи реєстрації Відповідача, до досягнення нею повноліття. 3. Відповідач зобов`язується здійснювати належне та гідне утримання, в тому числі матеріальне, малолітньої дитини [PERSON] . 4. Позивач надає свою згоду, та у разі необхідності засвідчує це письмово, на відпочинок, лікування, дитини, обрання (в тому числі зміну) лікаря (лікарів), визначення та обрання закладу освіти. 5. Позивач погоджує виїзд [PERSON] , [INFO] за кордон в супроводі Відповідача, за межу України. Вчинення таких дій відбувається шляхом надання на це нотаріальної згоди. 6. Відповідач надає свою згоду та в подальшому зобов`язується не перешкоджати Позивачу бачитись з донькою, у його присутності - [PERSON] , [INFO] , за місцем його постійного проживання, або у громадських місцях, публічних закладах, закладах культури, спорту, освіти, за вибором останньої. При цьому Позивач та Відповідач повинні не менш ніж за добу узгоджувати дні побачень. Час спілкування не може бути обмежений за виключенням життєвого ритму дитини, денного сну, відвідування школи. Відповідач надає свою згоду на зустрічі не менше двох разів на тиждень. 7. Позивач, повинна отримувати згоду на побачення доньки - [PERSON] , [INFO] , з дідом [PERSON] , бабою [PERSON] . При цьому така зустріч відбувається у присутності Відповідача. 8. Позивач та Відповідач погоджуються на проведення зустрічей Позивача, Відповідача та малолітньої дитини за участю психолога, за бажанням Позивача, для встановлення та налагодження зв`язку матері та дитини. Психолог обирається за домовленістю сторін. Оплата послуг психолога здійснюється за рахунок Позивача. 9. За згодою Відповідача, у подальшому, зустрічі можуть відбуватись за його відсутністю. В цьому випадку Позивач повинна повідомити Відповідача щодо маршруту пересування, закладів та установ що плануються до відвідування, осіб з якими остання планує контактувати під час спілкування з дитиною. В разі будь яких змін, попередньо повідомити, та отримати згоду на таке від Відповідача. 10. Сторони зобов`язуються сповіщати одне одного про зміну засобів зв`язку, таких як абонентські номери операторів мобільного зв`язку, адреси електронної пошти. 11. Позивач, під час зустрічей з дитиною за відсутністю Відповідача, приймає на себе обов`язок у випадку захворювання, травмування дитини, виявлення іншого стану що потребує надання медичної допомоги дитині негайно надати медичну допомогу та здійснити матеріальне забезпечення надання такої допомоги. Одразу після вжиття заходів щодо надання допомоги, повідомити Відповідача про настання такої події, та сповістити про медичний заклад до якого дитина доправлена. 12. Позивач зобов`язується, під час спілкування з дитиною, не покладати обов`язок догляду за дитиною на третіх осіб, не залишати дитину. У разі виявлення таких дій з боку Позивача, Відповідач залишає за собою право призупинити зустрічі дитини на одинці з Позивачем. 13. Позивач погоджується сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 2800 грн., але не менш ніж 100 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до 25 числа відповідного місяця, на утримання малолітньої дитини [PERSON] [INFO] , починаючи з дня затвердження судом цієї мирової угоди, до досягнення дитиною повноліття. Сплата аліментів здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок, відкритий на ім`я малолітньої [PERSON] . З наведених пунктів мирової угоди вбачається, що мати [PERSON] [INFO] , фактично самоусунулась від виховання дитини, погодилась на її постійне проживання з батьком та сплату аліментів на її утримання. Згідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучатися зі своєю матір`ю. Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Пунктом 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини). Згідно з Довідкою про склад сім`ї № 016902, заявник [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та разом з ним з 10 червня 2021 року зареєстрована донька [PERSON] , [INFO] . Також, за вказаною адресою зареєстровані співвласники квартири батьки заявника [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Згідно з наданої заявником медичної документації, виписок з історії хвороби [PERSON] , судом встановлено, що дівчинка має ряд захворювань, які відносять до порушень неврологічного характеру, у зв`язку з чим вона перебуває під постійним контролем лікаря невролога та проходить курси медикаментозного лікування та дитині протипоказані сильні психоемоційні навантаження. Крім того, дитина різко втрачає зір, та на наразі має лише 10% свого зору, через, що дитина проходить курси медикаментозного та апаратного лікування у лікарів офтальмологів. Через наявні захворювання, лікарями рекомендовано пройти спільні консультації закордонних лікарів невропатологів та офтальмологів, з використанням спеціальних технологій відновлення зору. Також, з метою зменшення навантаження та зупинення втрати зору, лікарями рекомендовано перевести дитину на сімейну форму навчання. Відповідно до Довідки Комунального закладу освіти «Середня загальноосвітня школа № 31» Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради № 285 від 12 жовтня 2023 року, [PERSON] , [INFO] , навчається у 6-Г 2023-2024 навчального року на індивідуальній (сімейній) формі навчання за станом здоров`я (а.с. 48). З характеристики [PERSON] , виданої Комунальним закладом освіти «Середня загальноосвітня школа № 31» Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради, вбачається, що дитина навчається у школі № 31 шостий рік, з першого класу. Дівчинка мешкає з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та має власну кімнату, яка облаштована всім необхідним для дистанційного навчання. Через погіршення зору за рекомендацією лікар з ІІ семестру 2022-2023 навчального року за заявою батька [PERSON] переведена на сімейну форму навчання, за якою навчається і зараз. Батько дбає про стан здоров`я дитини, її гармонійний розвиток. Дівчинка має охайний та доглянутий вигляд, бере активну участь у житті школи, відвідує художню гімнастику. Мати [PERSON] ніколи в школі не бачили, вона мешкає за кордоном. Згідно з характеристикою з місця проживання [PERSON] , виданою головою правління ОСББ «Новокримська 1» «блок 1» [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , мешкає за адресою: [ADDRESS] з 1987 року по теперішній час. З вересня 2019 року проживає спільно з малолітньою донькою [PERSON] , вихованням якої займається самостійно. Мати дитини з вересня 2019 року по теперішній час за даною адресою не мешкає та не з`являється, сусідами помічена не була. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що дитина проживає разом із батьком, який піклується про стан її здоров`я та займається її лікуванням, через наявні захворювання повністю взяв на себе процес її навчання, займається вихованням та матеріальним забезпеченням дитини, тоді як мати самоусунулася від виховання й утримання дитини, та перебуває за межами України. До того ж, факт виховання дитини лише батьком був підтверджений у судовому засіданні поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] , які зазначили, що мати дитини [PERSON] від початку війни, тобто з 2022 року перебуває за кордоном та жодним чином не турбується про дитину. Не проявляє інтересу до її життя та не турбується про її здоров`я, процес лікування. Дитиною повністю опікається батько, який її особисто навчає, забезпечує матеріально та займається лікуванням. Крім того, [PERSON] , яка є бабусею дівчинки зазначила, що вона та її чоловік є людьми пенсійного віку, а батько [PERSON] взагалі вже тривалий час хворіє на онкологію та прикутий до ліжка, у зв`язку з чим вона здійснює постійний нагляд за хворим та не має можливості суттєво допомагати [PERSON] у вихованні доньки. Батько повністю забезпечує дитину матеріально, а через низьке матеріальне забезпечення та велику вартість лікування батька, ще й допомагає їм грошима. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються в тому числі справи про встановлення фактів, що має юридичне значення. У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. При цьому, наведений ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Дослідженими судом доказами з`ясовано, що мати дитини проживає окремо від дитини, участі у її вихованні та утриманні не приймає. Зазначене не заперечувалось органом опіки та піклування, що у свою чергу також підтверджує факт здійснення батьком самостійного виховання неповнолітньої дитини та її перебування на повному утриманні батька. Враховуючи викладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи перш за все із інтересів дитини суд вважає, що подана заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки іншим чином встановити факт, що батько самостійно виховує та утримує неповнолітню дитину, чинним законодавством не передбачено. На підставі наведеного та

Outcome: approved