Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-25 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 19.07.2019 року між ТОВ «ІН-ФІНАНС» і [PERSON] було укладено Договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0501953962, відповідно до умов якого кредит надається у вигля-ді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20\~000,00 грн., в межах строку дії Договору 36 календарних місяців з дня під-писання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами. Вказує, що Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами кредитного договору. Станом на сьогоднішній день заборгованість за договором відповідачем не пога-шається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. 14.07.2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №14-07/21, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на ко-ристь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило права грошової вимоги до Боржників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за Договором позики №0501953962 від 19.07.2019 року, що укладений між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до ві-дповідача. Загальний розмір, що підлягає стягненню станом на 11.12.2023 року становить 132 039,85 грн., з яких: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) 7 999,98 грн.; заборго-ваність за відсотками на дату відступлення права вимоги 124 039,87 грн. У зв`язку з вищевикладеним, представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0501953962 від 19.07.2019 року у сумі 95919,94 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 17000,00 гривень. 20.02.2024 року заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» було задоволено повністю. 20.03.2024 року на адресу суду надійшла заява про перегляд заочного рішення, ре-зультатом розгляду якої стало скасування заочного рішення ухвалою суду від 28.03. 2024 року. В судовому засіданні представник позивача, [PERSON] , підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог з під-став, наведених у відзиві на позовну заяву. Суд, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`я-сувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, у зв`язку з на-ступним. Судом встановлено, що 19.07.2019 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та [PERSON] був укладений Договір позики, в тому числі і на умовах фі-нансового кредиту №0501953962. Відповідно до п.1.1 даного договору Товариство надає Позичальнику фінансову послугу з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Згід-но п.1.5 Договору, загальний (максимальний) розмір кредитної лінії становить 20 000 гривень. Відповідно до п.1.7 Договору, максимальний строк кредиту (кількість кален-дарних днів користування кредитом) 30 календарних днів. Максимальна відсоткова ставка, яка нараховується за один календарний день на суму фактичного залишку за-боргованості 1,75%. Кредитний договір укладено в електронному вигляді, шляхом реєстрації відпо-відача на веб-сайті в мережі Інтернет та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електрон-ну комерцію». 16.12.2019 року [PERSON] електронним підписом (одноразовим ідентифі-катором 8w4r9j) підписано заявку-анкету на отримання кредиту, відповідно до якої просив надати йому кредит у розмірі 8000,00 грн строком на 30 днів шляхом переказу на банківську платіжну [NUMBER] зі сплатою відсотків (а.с.9). 16.12.2019 року [PERSON] електронним підписом (одноразовим ідентифі-катором 8w4r9j) підписано пропозицію ТОВ «ІНФІНАНС» надання 2 траншу кредиту згідно заявки анкети №2949496 від 16.12.2019 року в рамках Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0501953962 від 19.07.2019 року. Розмір кредиту (траншу) 8000 грн.; Строк користування кредитом (траншем) 30 днів; Строк дії Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0501953962 від 19 липня 2019 р. 3 роки. Відсоткова ставка 1,75% за один день користування креди-том; Річна відсоткова ставка 638,75 %. Загальна вартість кредиту у грошовому вира-женні становить: 12 грн. Реальна річна процентна ставка за кредитом (траншем) стано-вить 638,75% (а.с.8). 16.12.2019 року [PERSON] електронним підписом (одноразовим ідентифі-катором 8w4r9j) підписано Акцепт оферти від 16 грудня 2019 р. на отримання 2 траншу кредиту згідно Заявки анкети №2628783168 від 16 грудня 2019 р. в рамках Договору на-дання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0501953962 від 19 липня 2019 р., відповідно до якої надав згоду на використання при укладенні правочину од-норазового ідентифікатора, в якості аналога його власноручного підпису. Розмір кре-диту (траншу) 8000 грн.; Строк користування кредитом (траншем) 30 днів; Строк дії Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0501953962 від 19 липня 2019 р. 3 роки. Відсоткова ставка 1,75% за один день користування креди-том; Річна відсоткова ставка 638,75 %. Загальна вартість кредиту у грошовому вира-женні становить: 12 грн. Реальна річна процентна ставка за кредитом (траншем) стано-вить 638,75%. Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України або ГК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній фор-мі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи договір підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами вказаного договору. З довідки про ідентифікацію ТОВ «ІНФІНАНС» вбачається, що клієнт [PERSON] , з яким укладено договір №2949496 від 16 грудня 2019 року, іден-тифікований товариством за одноразовим ідентифікатором 8w4r9j (а.с.19). Відповідно до листа №1-1308 від 16.12.2019 року вбачається, що на картку № [NUMBER] зараховано 8000,00 грн. (а.с.20.) При цьому, вказане підтверджується випискою по операціям за рахунком № [NUMBER] , що відкри-тий у АТ «СЕНС БАНК» на ім`я « [PERSON] », РНОКПП [NUMBER] (а.с.182). Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у пись-мовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пун-кти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відпо-відно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в яко-му містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змі-шаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за до-помогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у пись-мовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення елек-тронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та ви-значає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.7, 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електрон-ний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Госпо-дарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний до-говір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усі-ма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтво-рення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого анало-га власноручного підпису ) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електрон-ний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Зако-ну України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як елек-тронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису ви-значеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та пере-віряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) по-зичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язу-ється повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у пись-мовій формі. Згідно ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановле-ний строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зо-бов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним гро-шового зобов`язання. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сто-ронами. Згідно з ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитних договорів, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України. 14.07.2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №14-07/21, відповідно до умов якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредит-ними договорами (а.с.26-31). 10.01.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капі-тал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» укладено Договір відступлення (купівлі-продаж) прав вимоги №10-01/2023, відповідно до п.2.1. Договору Первісний кредитор відступив Новому кредитору за плату права вимоги до Боржників, зазначених у Додатках №1 та №3 до цього договору, в тому числі і за Договору позики №0501953962 від 19.07.2019 року, що укладений між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] (а.с.32-37). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первіс-ного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання борж-ником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не викону-вати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення забор-гованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Згідно ч.ч.1, 3 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (від-ступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Договори є правомірними, тобто таким, що породжують, змінюють або припи-няють цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Разом з тим, слід зазначити, що передати можливо лише дійсне та наявне право вимоги. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору (постанова Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 752/8842/14-ц, постанові Касацій-ного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 січня 2019 року у справі № 909/1411/13, від 13 жовтня 2021 року у справі № 910/11177/20). Отже, з договору позики №0501953962 від 19.07.2019 року, укладеного між Това-риством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та [PERSON] - [PERSON] вбачається, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договорів, які оформлені в елек-тронній формі з використанням одноразових ідентифікаторів, і такі дії сторін відпові-дають приписам чинного законодавства. Оскільки дані договори укладено на сайті позикодавця та відповідач підписав його одноразовими ідентифікаторами, отриманими у SMS-повідомленні, тому без отри-мання SMS - повідомлення, без здійснення входу на сайти товариства такий договір не був би укладений. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19, провадження № 61-1602св20, від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, провадження № 61-2903св21, від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20, провадження № 61-2303св21, від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20, провадження № 61-16059св21, від 08 серпня 2022 року у справі № 234/ 7298/20, провадження № 61-2902св21. Позикодавець, перерахувавши відповідачу обумовлені грошові кошти, виконав умови кредитного договору, натомість відповідач свої зобов`язання з повернення кош-тів за договором в повному обсязі не виконав. Згідно розрахунку первісного кредитора ТОВ «Інфінанс» заборгованість [PERSON] за кредитом (тілом кредиту) складає 7999,98 грн. Оскільки відповідачу надано у позику грошові кошти шляхом перерахування їх на банківську картку, вказану ним, суд дійшов висновку щодо стягнення з [PERSON] суми тіла кредиту за договором від 19.07.2019 року у розмірі 7999,98 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», як нового позикодав-ця. Виходячи з наведеного, позивачем надано належні та допустимі докази укладення кредитного договору та отримання відповідачем кредитних коштів у сумі 7999,98 грн. Разом з тим, щодо позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» в частині стягнення відсотків за користування кредитом за дого-вором №0501953962 від 19.07.2019 року суд зазначає таке. Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими кош-тами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими кош-тами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено до-говором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються дого-вором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовле-ності сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути пози-кодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими оз-наками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були пере-дані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір по-зики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом при-пиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечу-ються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18. Позивач, пред`являючи вимоги до [PERSON] просив, у тому числі, крім тіла позики (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками. Отже, враховуючи вищенаведений правовий висновок Великої Палати Верхов-ного Суду стосовно правильного застосування положень ст.ст.625,1048 ЦК України, позивач вправі був нараховувати договірні відсотки лише у період дії строку кредиту (видача 2 траншу згідно заявки - анкети №2949496 від 16.12.2019 р. в рамках договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0501953962 від 19.07.2019 року) , тобто з 16.12.2019 р. по 15.01.2020 р. (30 днів). Починаючи з 15.01. 2020 року позивач, як і попередні кредитори, не вправі були нараховувати договірні відсотки, а надалі відносини між сторонами трансформуються з договірних в охоронні, де застосовуються положення ст.625 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи договір позики в тому числі і на умовах фі-нансового кредиту №0501953962 від 19.07.2019 року та отримання кредиту згідно За-явки - анкети на отримання кредиту №2949496 від 16.12.2019 р., між Товариством з об-меженою відповідальністю «ІНФІНАНС» відповідачем [PERSON] укладено на 30 днів з відсотковою ставкою в розмірі 1,75 % за один день користування кредитом. Тобто, за період з 16.12.2019 р. по 15.01.2020 р. розмір відсотків становить 4199,98 грн. (7999,98 грн. х 1,75% х 30 дні). Оскільки після спливу визначеного договором позики строку кредитування право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється, вимоги по-зивача щодо стягнення з відповідача процентів за кредитним договором, нарахованих поза межами строку кредитування, задоволенню не підлягають. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання гро-шового зобов`язання. Однак, з вимогами про стягнення грошових коштів на підставі статті 625 ЦК Ук-раїни позивач не звертався. Крім того, суд також звертає увагу на те, що розмір суми позики складає лише 7 999,98 грн тоді як нарахованих відсотків (в межах заявлених вимог) 87919,96 грн., що є непропорційно великою сумою компенсації, що не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного прин-ципу верховенства права, а також суперечить вимогам статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо неприпустимості встановлення у договорі несправедли-вих умов. Також судом враховується, що цивільне судочинство здійснюється на засадах зма-гальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сто-рона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею про-цесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. До-казування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгова-ність за договором позики №0501953962 від 19.07.2019 року в розмірі 12 199,97 грн., з яких: 7 999,98 грн. - заборгованості за кредитом (тілом кредиту) та 4 199,99 грн. - дого-вірних відсотків. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сто-рони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст. 141 ЦПК України). У зв`язку з висновком суду про часткове задоволення позову на суму 12199,97 грн. , на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути = 341,13 гривень судового збору. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судо-вого збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підля-гають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адво-ката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вар-тості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Роз-мір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для на-дання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення від-повідних витрат. Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис ро-біт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу на-даних послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). При вирішенні заяви позивача про стягнення витрат на правову допомогу у роз-мірі 17000 грн. судом враховується наступне. Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлю-ється і розподіляється судом за умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вар-тості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Витрати на надану професійну правничу допомогу у ра-зі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є уста-леною і підтверджується численними постановами Верховного суду, зокрема у справах №923/560/17, №329/766/18, № 178/1522/18. ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Бари-шевський проти України" зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і немину-чими, а їхній розмір-обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно заявки надання юридичної допомоги №312 від 04 листопада 2024 року за Договором адвокатським об`єднанням "Лігал Ассістанс" надані послуги щодо усної консультації з вивчення документів (вартість 3000 грн. із розрахунку вартість години - 1 500 грн.), складання позовної заяви про стягнення боргу (10 000 грн. із розрахунку вартість години 2 000 грн.) та підготовки пропозицій (4 000 грн. із розрахунку вартість години 2 000 грн.), загальна вартість послуг становить 17 000 грн. Згідно платіжної інструкції №0396760000 від 09 листопада 2024 року позивачем ТОВ «Коллект Центр» сплачено 51 000грн. АО «Лігал Ассістанс». При розгляді питання щодо розміру витрат на правову допомогу які підлягають стягненню в даній справі, суд враховує, що було подано позовну заяву в якій окремим пунктом зазначено про проведення розгляду у відсутність представника позивача. Суд наголошує, що не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухв-алене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, як-що,

Outcome: partial