Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

Представник Покровської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Чичикало О.О. звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, посилаючись на те, що\~ [INFO] померла\~ [PERSON] ,\~яка проживала\~за адресою:\~ [ADDRESS] .\~ [INFO] померла\~її донька,\~ [PERSON] ,\~яка проживала\~за адресою:\~ [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] , який на день смерті був зареєстрований (і фактично проживав) один за адресою: [ADDRESS] . Померлий 25.02.2023 року [PERSON] інших родичів, окрім матері та бабусі, не мав, а також не мав інших осіб, які могли б здійснити його поховання і претендувати на отримання спадщини після його смерті. У зв`язку з цим, останнього було поховано 31.03.2023 року Відділом соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської селищної ради як такого, що не має близьких родичів. Після смерті [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] жодних спадкоємців не залишилося, при цьому залишилося спадкове майно, а саме, квартира [ADDRESS] . З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 352979955 від 03.11.2023 року вбачається, що право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано. Відповідно до листа Комунального підприємства «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради від 12.12.2023 року №315, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] , що також підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло, виданим Покровською селищною радою 17.08.1994 року. На даний час не можливо визнати спадщину після смерті [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відумерлою, оскільки прізвище співвласника квартири в свідоцтві про право власності на житло, виданому Покровською селищною радою 17.08.1994 року зазначено « [PERSON] » не відповідає паспортним даним [PERSON] . З довідки Васильківського відділу ДРАЦС у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №345/31.21.32 від 15.03.2024 року вбачається, що відомості про зміну прізвища на громадянку [PERSON] , [INFO] , відсутні. Отже, встановити факт належності свідоцтва про право власності на житло за адресою: [ADDRESS] , виданого 17.08.1994 року Покровською селищною радою народних депутатів, яке належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] можливо лише в судовому порядку. В зв`язку з чим, представник заявника просить встановити факт, що свідоцтво про право власності на житло від 17.08.1994 року, видане Покровською селищною радою народних депутатів, яким посвідчується те, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] , належить [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В судовому\~засіданні представник Покровської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Чичикало О.О. підтримала обставини, зазначені в заяві та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи Покровської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - завідувач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, рішення просить винести на розсуд суду. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] вона знає з дитинства, так як їхні будинки були поруч, але тоді її прізвище було « [PERSON] ». За фахом [PERSON] вчитель. У 2010 році вони разом працювали у Покровському районному центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді відділу освіти, сім`ї, молоді та спорту Покровської райдержадміністрації. Потім [PERSON] вийшла заміж та виїхала проживати за межі України, а повернулася звідти вже з сином, і проживали вони разом у квартирі її батьків. Вона неодноразово була в тій квартирі. Коли [PERSON] захворіла, вона шукала її родичів. Свідок [PERSON] підтвердила той факт, що [PERSON] та [PERSON] це одна і та сама особа. Свідок [PERSON] суду пояснив, що родину Хмиловських знає з 1976 року, так як вони проживали в одному домі на одній квартирній площадці. Хмиловська [PERSON] у 1993 році закінчила школу. Коли вийшла заміж, то виїхала проживати за межі України, а повернулася звідти вже з сином. У 2016 році померла її мати, [PERSON] , але [PERSON] спадщину після неї не прийняла, так як не мала коштів. Син [PERSON] [PERSON] вів аморальний спосіб життя, просив то грошей, то хліба. Коли він помер, то квартира в якій він проживав разом з матір`ю та бабусею, залишилася без господаря. Свідок [PERSON] підтвердив той факт, що [PERSON] та [PERSON] це одна і та сама особа. Суд, заслухавши пояснення представника заявників та свідків, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, прийшов до наступного висновку. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України доказами є\~будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] померла [PERSON] , про що 03.08.2016 року Покровським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області зроблено актовий запис про смерть №251 (а.с.5). [INFO] померла [PERSON] , про що відділом ДРАЦС по Васильківському, Межівському, Покровському районах Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області складено актовий запис (а.с.5). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Васильківським відділом ДРАЦС у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №546 (а.с.12). [PERSON] на день смерті був зареєстрований (і фактично проживав) один за адресою: [ADDRESS] ., що підтверджується довідкою №1706 від 12.03.2024 року (а.с.6). У відповідності до листа відділення поліції №5 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 29.03.2023 року № 49.5/4636 [PERSON] було поховано 31.03.2023 року Відділом соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської селищної ради як такого, що не має близьких родичів (а.с.7,8,9,10). Так,\~судом встановлено,\~що після смерті [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] жодних спадкоємців не залишилося, при цьому залишилося спадкове майно, а саме, квартира [ADDRESS] . З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 352979955 від 03.11.2023 року вбачається, що право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.13). Відповідно до листа Комунального підприємства «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради від 12.12.2023 року №315, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] , що також підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло, виданим Покровською селищною радою 17.08.1994 року (а.с.14,15). У відповідності до ст.1277 ЦК України на органи місцевого самоврядування покладено обов`язок подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття. Однак, на даний час не можливо визнати спадщину після смерті [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] відумерлою, оскільки прізвище співвласника квартири в свідоцтві про право власності на житло виданого Покровською селищною радою 17.08.1994 року зазначено « [PERSON] » не відповідає паспортним даним [PERSON] . З довідки Васильківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №345/31.21.32 від 15.03.2024 року вбачається, що відомості про зміну прізвища на громадянку [PERSON] , [INFO] , відсутні. Перевірку проведено по Васильківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян (а.с.16). Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою, що підтверджується документами з особової справи, які містяться в архівному фонді Покровського районного центру соціальних служб для дітей, сім`ї та молоді Покровською району Дніпропетровської області, де [PERSON] працювала з 13.04.2007 року по 17.05.2012 рік, а саме: у особовій картці, яка оформлялась при прийманні на роботу до Покровського районного центру соціальних служб зазначена [PERSON] , [INFO] , освіта вища, закінчила Дніпропетровський державний університет, рік вступу: 1987, рік закінчення: 1992, спеціальність: українська мова та література, кваліфікація: філолог, № і дата видачі диплома: ЦВ 676274 від 1992 року (а.с.18). Також в особовій справі міститься копія диплома Дніпропетровського державного університету серія ЦВ № 676274, виданого на ім`я [PERSON] , рік вступу: 1987, рік закінчення: 1992, спеціальність: українська мова та література, кваліфікація: філолог (а.с.18). Тобто всі дані диплома [PERSON] та особової картки [PERSON] співпадають, а саме: назва університету, серія і номер диплома, роки вступу та закінчення, спеціальність, кваліфікація. Крім того, в автобіографії [PERSON] , яка міститься в матеріалах особової справи, вказується, що вона з 1987 по 1992 рік навчалась у Дніпропетровському державному університеті за спеціальністю українська мова та література. У 1994 році вона вийшла заміж і переїхала до міста Туково Ростовської області. У 2002 році розлучилась із чоловіком і переїхала на батьківщину. Також у автобіографії [PERSON] вона зазначила, що її близькими родичами є: батько - [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] ; мати - [PERSON] , [INFO] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] ; син - [PERSON] , [INFO] , народився в місті Туково Ростовської області, проживав на час написання автобіографії за адресою: [ADDRESS] (а.с.20). Також в матеріалах особової справи є копія свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] , з якого вбачається, що шлюб [PERSON] з [PERSON] було розірвано 27.12.2002 року по рішенню суду м. Туково Ростовської області від 16.12.2002 року та складено запис акту про розірвання шлюбу від 12.03.2003 року № 94, після розірвання шлюбу їй залишено прізвище « [PERSON] ». Свідоцтво про розірвання шлюбу було видано [PERSON] відділом ЗАГС адміністрації міста Туково 12.03.2003 року (а.с.21). Відповідно до біографічної довідки, складеної директором Покровського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді [PERSON] та скріпленої печаткою установи, [PERSON] станом на 13.04.2007 року працювала провідним спеціалістом у вказаній установі і в розділі трудова діяльність вказано, що вона: \~ \~ \~ \~з 1987 по 1992 рік навчалась в Дніпропетровському державному університеті; з 17.08.1992 р по 12.08.1994 р. працювала вчителем укр. мови та літератури СІП №49 м. Дніпропетровська; \~ \~ \~ \~з 21.11.1994 р. по 10.01.2001 р. працювала вчителем рос. мови та літератури СІП № 1 м. Туково Росія; з 27.08.2001 р. по 20.08.2003 р. працювала вчителем рос. мови та літератури СШ № 8 м. Туково Росія; з 17.09.2003р. по 31.03.2004 р. працювала вихователем (тимчасово) у Д\\з [ADDRESS] (а.с.22). В матеріалах особової справи також міститься копія паспорта громадянина України [PERSON] , [INFO] , який було видано Покровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 09.12.2003 року (а.с.23). Так, по датам отриманих документів можна зробити висновок, що після розірвання шлюбу і отримання відповідного свідоцтва 12.03.2003 року [PERSON] до 20.08.2003 року ще залишалась працювати в м. Туково Ростовської області, Росія, після чого в період з 20.08.2003 р. по 17.09.2003 р. повернулась в Україну і 09.12.2003 року отримала паспорт громадянина України. Таким чином, судом достовірно встановлено, що прізвище співвласника квартири ( [ADDRESS] ) в свідоцтві про право власності на житло, виданому Покровською селищною радою 17.08.1994 року зазначено « [PERSON] », що не відповідає паспортним даним [PERSON] . Частиною 1\~статті 293 ЦПК України\~передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Так, у відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, в порядку встановленому ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. З огляду на викладене, враховуючи, що встановлення факту належності [PERSON] , [INFO] , правовстановлюючого документа, а саме - свідоцтва про право власності на житло від 17.08.1994 року, зареєстрованого в реєстровій книзі за № 17-153 необхідне заявнику для подання до суду заяви про визнання спадщини після смерті [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS] відумерлою на підставі ст.1277 Цивільного кодексу України, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована, підтверджена матеріалами заяви та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved