Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~у травні 2024 року до Машівського районного суду Полтавської області з Козельщинського районного суду Полтавської області для розгляду за підсудністю надійшла зазначена позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь понесені витрати в розмірі 17\~249,62 грн та судові витрати в розмірі 3\~028,00 грн (а.с.3-5, 64,68,70). Позов мотивований тим, що 01 травня 2022 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки ЗАЗ д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля марки ВАЗ, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого не була застрахована. 15 червня 2022 року постановою Новосанжарського районного суду Полтавської області відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України. Потерпілий [PERSON] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно звіту № 0506-22 про оцінку транспортного засобу марки ЗАЗ д.н.з. [NUMBER] розмір матеріального збитку, завдані потерпілій стороні становить 19\~609,62 грн. МТСБУ було виплачено [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 14\~079,60 грн. та здійснено витрати на встановлення розміру збитків та збір документів у розмірі 3170,00 грн., що разом становить 17\~249,62 грн. З метою досудового врегулювання спору позивачем надіслано відповідачу повідомлення № 3-01б/18038 від 22.08.2022, однак на дату подання цієї заяви відповідачем витрати, пов`язані зі страховим відшкодуванням, не сплачено. Ухвалою від 16.05.2024 Машівський районний суд Полтавської області відкрив провадження у справі за цим позовом правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 71). У судове засідання учасники справи не з`явилися вдруге та повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно, зокрема, позивач шляхом направлення судової повістки на електронну адресу представника за його заявою (а.с. 74-77), відповідач рекомендованим повідомленням за зареєстрованим місцем проживання, про що свідчить довідка про відсутність адресата (а.с.77,78). Представник позивача [PERSON] у заяві від 06.06.2024 просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 79-81). Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, відповідно до ст. 281 ЦПК України - в заочному порядку та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено,\~що постановою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 15.06.2022 року у справі № 542/377/22 [PERSON] , [INFO] , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за таких обставин: 01.05.2022 о 12 год.18 хв. на автодорозі Мала Перещипина- Писарівка Полтавського району водій [PERSON] керував автомобілем марки ВАЗ, д.н.з. [NUMBER] , та під час повороту ліворуч не надав перевагу автомобілю ЗАЗ д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , на рівнозначній дорозі зустрічного руху, з яким скоїв зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збиткми. Вказаними діями [PERSON] порушив вимогу пункту 16.13 Правил дорожнього руху України (а.с. 13). Відповідно до ч. 4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована, про що свідчить довідка НПУ (а.с.7,8). 03 травня 2022 року [PERSON] подав до МТСБУ повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заяву про виплату страхового відшкодування (а.с. 13,14,49-56). Згідно зі звітом № 0506-22 від 08.06.2022 про оцінку транспортного засобу марки ЗАЗ д.н.з. [NUMBER] розмір матеріального збитку, завдані потерпілій стороні становить 19\~609,62 грн. (а.с. 28-41). За розрахунком вартості транспортного засобу марки ЗАЗ д.н.з. [NUMBER] , розмір регламентної виплати складає 14\~079,62 грн (а.с.11,12). Згідно з платіжним дорученням № 932722 від 10 серпня 2022 року МТСБУ сплачено [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 14\~079,62 грн. згідно наказу № 3/7057 від 09 серпня 2022 року (а.с. 10). Згідно платіжного доручення № 884011 від 17 червня 2022 року МТСБУ сплачено 3170,00 грн. за послуги аварійного комісара (а.с.19). Частиною 1 ст.\~1166\~ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст.\~1187\~ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Тобто нормами ч. 2 ст.\~1187\~ЦК України визначено особливого суб`єкта, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, це є його законний володілець. Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоди (ст. 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим, правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою, за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. Статтею 1191\~ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (ст. 599 ЦК України). Відповідно до положень ч. 1 ст.\~22\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. За змістом підпункту «а» п. 41.1. ст.\~41\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно з підпунктом 38.2.1 п. 38.2 ст.\~38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 ст. 13 цього Закону. Регресом є право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. При регресі основне (деліктне) зобов`язання припиняється та виникає нове (регресне) зобов`язання, в межах якого у кредитора (третьої особи, що виконала обов`язок замість винної особи перед потерпілим) виникає право регресної вимоги до такої винної особи. Це виходить із змісту статей 559 та 1191 ЦК України, згідно яких зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином; особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Зважаючи на зміст наведених норм ЦК України, право зворотної вимоги (регресу) не переходить від однієї особи до іншої, як у випадку заміни сторони (кредитора) у вже існуючому зобов`язанні (при суброгації у страхових відносинах). При регресі право регресної вимоги виникає, тобто є новим правом кредитора за новим в даному випадку регресним зобов`язанням, що виникло внаслідок припинення основного (деліктного) зобов`язання шляхом виконання обов`язку боржника (винної особи) у такому деліктному зобов`язанні третьою особою (пункти 44-46 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 910/2603/17). Отже, законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі, потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Також відповідно до п. 40.3. Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Оскільки судом встановлено, що МТСБУ сплачено потерпілій особі\~\~14\~079,62 грн. у відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача, цивільно-правова відповідальність якого не була застрахована, наявні підстави для стягнення в порядку регресу з відповідача вказаної суми страхового відшкодування. Також витрати МТСБУ за послуги аварійного комісара для визначення розміру заподіяної шкоди в розмірі 3170,00 підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 139 ЦПК України. Оскільки позов задоволено, судовий збір в розмірі 3 028,00 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved