Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

28 травня 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дочкою 23-х років, посилаючись на те, що дочка [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання Криворізького державного педагогічного університету. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, не надає, у зв`язку з чим позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 11 червня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи. Відповідач скористався своїм правом на подання відзиву до суду та 19 липня 2024 року подав його до суду. Згідно поданого відзиву [PERSON] не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дочки у розмірі 1/10 частини. Зазначає, що згідно Довідки МСЕК від 19.12.2023 року йому встановлено інвалідність другої групи у зв`язку із трудовим каліцтвом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дочки у розмірі 1/10 частини. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилась, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити,. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою відповідача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . (а.с.4) [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання Криворізького державного педагогічного університету, термін навчання до здобуття ступеня «бакалавр» становить по 30 червня 2027 року, що підтверджено довідкою №16-103 від 22.05.2024. (а.с.6) [PERSON] навчається на денній бюджетній формі навчання Криворізького державного педагогічного університету та в період з вересня 2023 року по квітень 2024 року отримала стипендію у загальному розмірі 9440,00 грн. (а.с.7) Згідно Довідки МСЕК від 19.12.2023 року відповідачу [PERSON] встановлено інвалідність другої групи у зв`язку із трудовим каліцтвом, протипоказані усі види праці в звичайних умовах виробництва. (а.с. 36) Відповідач [PERSON] має на утриманні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . (а.с.37) Згідно Довідки про доходи №5179891167100955 від 30.07.2024 року, [PERSON] за період з 01.01.2024 року по 30.06.2024 року отримав пенсію по інвалідності у загальному розмірі 82782,97 грн. (а.с.42) Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до роз`яснень викладених у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В частині 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, згідно ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів, який підлягає стягненню з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки на період її навчання. Розмір аліментів на повнолітню дитину, відповідно до ст. 200 СК України визначається без зазначення мінімального розміру для дитини відповідного віку. Судом враховується те, що відповідач є особою з інвалідністю другої групи, дочка позивача [PERSON] є студентом першого курсу денної форми навчання Криворізького державного педагогічного університету, термін навчання становить по 30 червня 2027 року і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки у розмірі 1/8 частини від доходу відповідача щомісячно, починаючи з дати звернення до суду та до припинення [PERSON] навчання, але не більше ніж до досягнення останньою двадцяти трьох років, що на думку суду буде відповідати інтересам кожної із сторін. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а відповідач в свою чергу звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як особа з інвалідністю ІІ групи, тому згідно положень ст. 141 ЦПК України судовий збір у сумі 1211,20 гривень слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: partial