Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

У квітні 2024 року позивач звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просить припинити дію трудового договору від 20.02.2001, укладеного між нею та суб`єктом підприємницької діяльності - фізичною особою [PERSON] , а також зобов`язати Київський міський центр зайнятості зняти вказаний трудовий договір з реєстрації. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 20.02.2001 нею було укладено трудовий договір з суб`єктом підприємницької діяльності - фізичною особою [PERSON] для роботи в перукарні майстром манікюру з терміном дії договору до 01.03.2002. Вказаний договір був зареєстрований в Подільському центрі зайнятості міста Києва, що підтверджується листом Подільського управління Київського міського центру зайнятості №285.2-473/24 від 05.03.2024. 31.03.2001 позивач звільнилася з роботи за власним бажанням відповідно до статті 38 КЗпП України, про що у трудовій книжці було здійснено відповідний запис. Після звільнення ні позивач, ні відповідач не зверталися до Подільського центру зайнятості міста Києва та не вчиняли будь-яких дій щодо зняття з реєстрації зазначеного вище трудового договору. Відповідно до положень Порядку реєстрації трудового договору, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №260 від 08.06.2001, провести дії по зняттю з реєстрації трудового договору в центрі зайнятості можливо лише у разі звернення обох сторін (роботодавця, працівника) та при наявності належних документів. 29.02.2024 представником позивача було надіслано лист до ФОП [PERSON] з метою вчинити дії щодо зняття трудового договору з реєстрації в службі зайнятості, однак вказаний лист повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Враховуючи вище викладене, та те, що наявна реєстрація трудового договору перешкоджає позивачу стати на облік в службі зайнятості, отримати статус безробітної та соціальне забезпечення по безробіттю, остання була вимушена звернутися до суду для захисту своїх прав та інтересів. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2024 головуючим суддею у справі визначено Ковбасюк О.О . Ухвалою суду від 08.04.2024 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків. 17.04.2024 на виконання ухвали позивачем надіслано лист із долученим до нього нотаріально засвідченим перекладом трудової угоди. Ухвалою суду від 18.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін, відповідачам надано строк для подачі відзиву, а позивачу відповіді на відзив. 10.06.2024 від представника Київського міського центру зайнятості Фурси К.В. надійшли додаткові пояснення. Зі змісту пояснень вбачається, що наказом Київського міського центру зайнятості № 501 від 07.05.2024 «Про штатний розпис Київського міського центру зайнятості» ліквідовано Подільське управління Київського міського центру зайнятості. Його функції на сьогоднішній день виконує Правобережне управління філії Київського міського центру зайнятості «Кар`єрний центр», яке, як і Подільське управління Київського міського центру зайнятості до його ліквідації, не є самостійною юридичною особою, а входить до структури Київського міського центру зайнятості. Щодо позовних вимог в частині припинення трудового договору від 20.02.2021, укладеного між [PERSON] та ФОП [PERSON] , Київський міський центр зайнятості покладає на розсуд суду. Щодо задоволення позовних вимог в частині зняття з реєстрації трудового договору у разі припинення його дії Київський міський центру зайнятості не заперечує. 11.07.2024 відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що відповідач не заперечує щодо задоволення позовної заяви. В обґрунтування відзиву відповідач зазначила, що 23.02.2001 [PERSON] була прийнята на посаду майстра манікюру за сумісництвом по трудовій угоді від 20.02.2001. Вказаний вище трудовий договір відповідач зареєструвала як в Державній податковій інспекції Подільського району м. Києва за №151 від 23.02.2001, так і в Подільському центрі зайнятості міста Києва. 31.03.2001 [PERSON] звільнилася за власним бажанням, про що було видано наказ №5-К від 21.03.2001, трудову угоду знято з реєстрації в Державній податковій інспекції Подільського району м. Києва та в Подільському центрі зайнятості міста Києва. Однак службова особа центру зайнятості Подільського району м. Києва трудову угоду з обліку не зняла, у зв`язку з чим відповідач зверталася з листами до Подільського центру зайнятості міста Києва, проте ситуацію вирішити не вдалося. У судове засідання позивач не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява, в якій вона просить проводити розгляд справи без її участі. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи містяться заяви відповідачів про розгляд справи за їх відсутності. З огляду на наведене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із ст. 16 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 20.02.2001 [PERSON] уклала трудову угоду з суб`єктом підприємницької діяльності фізичною особою [PERSON] про роботу за сумісництвом на посаді майстра манікюру, терміном з 01.03.2001 до 01.03.2002, що підтверджується долученою позивачем копією трудової угоди, правильність перекладу якої завірений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальовою Я.В. Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником i власником підприємства, установи, організації a6o уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації a6o уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату i забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором i угодою сторін. Відповідно до ст. 24-1 КЗпП України (чинної до 01.01.2015) при укладанні трудового договору між працівником i фізичною особою, фізична особа a6o за довіреністю уповноважена нею особа повинна була у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення. 3 01.01.2015 статтю 24-1 КЗпП України, яка вимагає реєстрації в службі зайнятості трудового договору, укладеного між підприємцем i найманим працівником було виключено. В той же час, скасування даної норми нe припинило чинність дій з реєстрації трудових договорів, здійснених до вищевказаних змін. Станом на 20.02.2001 діяла форма трудової угоди, затверджена наказом Міністерства праці України №20 від 12.04.1995, яка на відміну від типової форми, що була затверджена Міністерством праці та соціальної політики України за №260 від 08.06.2021, не мала відповідних граф, як це було в подальшому, де б зазначалися номер, дата реєстрації в центрі зайнятості та дата зняття з реєстрації центром зайнятості із зазначенням прізвища посадової особи центра зайнятості. На виконання вимог законодавства відповідачем було зареєстровано укладену угоду від 20.02.2001 в Подільському районному центрі зайнятості міста Києва, що підтверджується листом Подільського управління Київського міського центру зайнятості №285.2-473/24 від 05.03.2024. Із наявної в матеріалах справи копії трудової книжки серії [NUMBER] , виданої на ім`я [PERSON] , вбачається, що остання 31.03.2001 звільнилася з посади майстра манікюру за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП згідно з наказом №5-к від 31.03.2001. Відповідно до ч. 1 ст.38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника письмово за два тижні. У разi, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (проведення антитерористичної операції та терміновий виїзд за межі України), власник a6o уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Підстави для припинення трудового договору визначені ст. 36 КЗпП України. Зокрема, підставами припинення трудового договору є в тому числі угода сторін (п. 1 ч. 1 ст.36 КЗпП України). Відповідно до положень Порядку реєстрації трудового договору, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №260 від 08.06.2001, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.06.2001, провести дії по зняттю з реєстрації трудового договору в центрі зайнятості можливо лише у разі звернення обох сторін (роботодавця, працівника) та при наявності належних документів. Згідно з п.7 Порядку після звернення сторін трудових відносин до центру зайнятості та повідомлення ними про закінчення строку трудового договору a6o припинення його дії достроково, відповідальна посадова особа центру зайнятості протягом трьох днів зобов`язана зняти трудовий договір з реєстрації. Про це робиться відмітка в книзі реєстрації трудових договорів. Згідно з Наказом міністерства праці та соціальної політики України №260 від 08.06.2001 «Про затвердження форми трудового дoгoвopy між працівником i фізичною особою» та Порядку реєстрації трудового договору між працівником i фізичною особою, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27.06.2001 року за №554/5745, Державний центр зайнятості є органом, на який покладено функції реєстрації (зняття з реєстрації) трудових договорів, які укладаються із фізичними особами-роботодавцями та найманими працівниками, а також підтвердження записів, внесених фізичними особами-роботодавцями до трудових книжок працівників. 3няття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливе за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин: фізичною особою - роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї зі сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору. Як встановлено з матеріалів справи, 29.02.2024 представник позивача адвокат Невкритий В.М. звернувся до відповідача з метою вирішення питання про зняття з реєстрації вказаного трудового договору, однак конверт повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідач [PERSON] також неодноразово зверталася з листами до Подільського районного центру зайнятості з вимогою про зняття працівників з обліку, вказуючи на те, що трудові договори були старого зразку і не передбачали відмітки центра зайнятості при знятті з обліку працівників, що вбачається з листів, долучених нею до відзиву. Коли працівники вирішили звільнитися, вона з ними прийшла до Подільського центру зайнятості м. Києва, де у присутності юриста зробила запис у їхніх трудових книжках про звільнення за власним бажанням. Однак позитивної відповіді на листи відповідачці надано не було. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Підсумовуючи вищенаведене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність та взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, а також враховуючи визнання позовних вимог відповідачами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved