Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

Позивач у березні 2024 року в порядку цивільного судочинства звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд: визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 4831 вчинений 09.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. щодо стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «АЛАНД» грошових коштів в розмірі 18690 грн. 30 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. був вчинений виконавчий напис зареєстрований з реєстрі за № 4831 про стягнення із боржника [PERSON] заборгованість на користь ТОВ ФК " АЛАНД" за кредитним договором у розмірі 18690 грн. 30 коп. Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельник Ю.А. постановою від 29.03.2021 року ВП № [NUMBER] відкрито виконавче провадження щодо стягнення заборгованості з позивача на користь ТОВ ФК "АЛАНД" на підставі оспорюваного виконавчого напису. Позивач вказує, що оскаржуваний виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства, зокрема, ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», оскільки, вчинений не на передбаченому Переліком борговому документі - кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, та відсутні докази безспірності заборгованості, а тому не підлягає виконанню. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 26.03.2024 року головуючим у справі визначено суддю Яценко Н.О. Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 04.04.2024 року по справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Ухвалою від 04.04.2024 року забезпечено позов та зупинено стягнення за спірним виконавчим написом. 29.05.2024 року відповідачем отримано ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з додатками, разом з тим відзив на позов не надано, а тому суд вважає за можливе постановити рішення відповідно до ст. 178 ч.8 ЦПК України. Треті особи правом подання письмових пояснень не скористались. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Предметом спору між сторонами є виконавчий напис № 4831 вчинений 09.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. щодо стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ ФК" АЛАНД" в загальному розмірі 18690 грн. 30 коп. Згідно наказу Міністерства юстиції України від 19.04.2021 року за № 1424/5 та відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату № 3 від 05.04.2021 на підставі підпункту «і» пункту 2 частини першої статті 12 Закону, а саме у зв`язку з неодноразовим порушенням нотаріусом правил професійної етики, затверджених Міністерством юстиції України, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 28.07.2008 за № 6997 на ім`я [PERSON] , анульовано. В подальшому приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельник Ю.А. постановою від 29.03.2021 року ВП № [NUMBER], відкрито виконавче провадження щодо стягнення заборгованості з позивача на користь ТОВ «ФК "АЛАНД " на підставі оспорюваного виконавчого напису. Вирішуючи питання про дотримання приватним нотаріусом Головкіною Я.В. законодавства при вчинення оспорюваного виконавчого напису від 09.03.2021року, зареєстрованого в реєстрі за № 4831, суд виходить з наступного. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Разом з тим слід зазначити, що відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. В ході розгляду справи не установлено, що між сторонами укладався нотаріально посвідчений договір щоб давало підстави видавати нотаріусу виконавчий напис. Окрім того, як убачається з спірного виконавчого напису його видано на підставі кредитного договору 92245331000 від 26 вересня 2013 року, укладеним з АТ «УкрСиббанк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 15 від 18 грудня 2014 року є ТОВ «Кредит-Капітал», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 02/10/2019-ФА від 02.10.2019 є ТОВ «ФК «АЛАНД». За умовами кредитного договору кредит має бути повертуно 26.09.2016 року. Стягнення заборгованості проведено за період з 12.10.2019 по 05.02.2021 року. (а.с. 16-19). Отже, спірний виконавчий напис видано нотаріусом в тому числі в порушення строків визначених ст. 88 Закону України «Про нотаріат». На підставі зазначеного, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Відповідно до ст.141 ЦПК України та зважаючи, що позивач звільнена від сплати судового збору ,з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. Також відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 605 грн. 60 коп. за подання заяви про забезпечення позову. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторона позивача доводить суду, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката складає 20 000 грн., проте вона просить стягнути 8750 грн., який розраховується наступним чином: написання позовної заяви та консультація щодо вирішення спору. При цьому надає суду договір № М-131/24 від 22.02.2024 року, чеки про оплату, акт про надання юридичних послуг та додатку угоди. Враховуючи положення ст. ст.81, 141 ЦПК України та зважаючи на задоволення позовних вимог, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи та наданих суду доказів по витратам на правничу допомогу та по їх оплаті, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в сумі 8750 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved