Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» 31.05.2024р. звернулось до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. № 2-4). Позовна заява підписана представником позивача - адвокатом Титаренком В.В. (діє за ордером від 27.05.2024р. - а.с. № 47). Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.05.2024р. головуючою по справі визначена суддя Ткаченко Н.В. Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 04.06.2024р. було відкрито провадження по справі та відповідно до положень ч.2,3 ст.274, ч.5 ст.279 ЦПК України призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. № 52). В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначав, що 30.08.2021р. між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014-RO-82-102955754 на суму 45 206 грн.04 коп. (сума кредиту на придбання товарів (послуг,робіт) - 43 443 грн. та страховий платіж - 1 763 грн. 04 коп.). Строк кредитування було встановлено - 72 міс., що починався з 31.08.2021р. по визначену графіком дату останнього щомісячного ануїтетного платежу. Процентна ставка фіксована становить за період з 30.08.2021р. по 31.10.2021р. (включно) складає - 24, 95% річних, а з 31.10.2021р. - 49, 90% річних. АТ «Райффайзен Банк» свої зобов`язання за кредитним договором від 30.08.2021р. № 014-RO-82-102955754 виконав, факт надання кредитних коштів підтверджується випискою по рахунку. Відповідачка припинила виконувати взяті на себе зобов,язання, а саме припинила здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості, сплачувати проценти за користування кредитом згідно умов договору. В подальшому, між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» 20.12.2022р. було укладено договір про відступлення прав вимоги № 114/2-57-F. За умовами договору відступлення прав вимоги до нового кредитора перейшло право вимоги, зокрема, за кредитним договором від 30.08.2021р. № 014-RO-82-102955754. Відповідачці позивачем була направлена досудова вимога про виконання зобов,язань за кредитним договором, яка залишилася неп виконаною. У зв`язку з чим, представник позивача просив стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість по кредиту у загальному розмірі 55 563 грн. 18 коп. та судові витрати: по оплаті судового збору у розмірі 3 028 грн. та по оплаті професійної правничої допомоги у розмірі 1 400 грн. В судові засідання 04.07.2024р. та 29.07.2024р. представник позивача не з`явився, про дати розгляду справи позивач повідомлявся належним чином, шляхом направлення повідомлення про виклик до суду на електрону адресу, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази (а.с. № 56, 57, 63, 64). По тексту позову представник позивача просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с. № 3 зв.ст.). В судові засідання 04.07.2024р. та 29.07.2024р. відповідачка [PERSON] двічі поспіль не з`явилася, про дати розгляду справи відповідачка повідомлялася шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації, яка була підтверджена відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру від 03.06.2024р. (а.с.№50). Втім, конверти з судовими повістками було повернуто суду за зворотньою адресою з відміткою «за закінченням терміну зберігання" (а.с. № 55, 62). Також про дати розгляду справи відповідачка повідомлялася шляхом направлення sms-повідомлень, які не були доставлені з технічних причин (а.с. № 58, 65). Крім того, про дату розгляду справи 29.07.2024р. відповідачка повідомлялася шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України» (а.с. № 66). Отже, належним чином повідомлена про розгляд справи судом відповідачка в судові засідання повторно не з`явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, а також не скористалася правом ознайомлення з матеріалами справи та подачі відзиву на позов. Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомленого про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що відповідачка, виходячи з положень ст.128 ЦПК України, вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, згідно до ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання обох сторін (їх представників), розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст.89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 30.08.2021р. між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014-RO-82-102955754 на суму 45 206 грн. 04 коп. (сума кредиту на придбання товарів (послуг, робіт) - 43 443 грн. та страховий платіж - 1 763 грн. 04коп.). Строк кредитування було встановлено - 72 міс., що починався з 31.08.2021р. по визначену графіком дату останнього щомісячного ануїтетного платежу. Процентна ставка фіксована становить за період з 30.08.2021р. по 31.10.2021р. (включно) складає - 24, 95% річних, а з 31.10.2021р. - 49, 90% річних (а.с. № 6-8). Відповідачкою 30.08.2021р. також було підписано заяву № 014-RO-82-102955754 на приєднання до договору добровільного страхування життя РБ1704-г від 12.06.2020р. (а.с. № 13-14). Також відповідачкою було підписано і паспорт споживчого кредиту (а.с. № 11-12). Отже, сторонами при укладенні договору було досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитування карткового рахунку. Заперечень щодо підписання паспорту споживчого кредиту відповідачкою не надано. Підписання відповідачкою паспорту споживчого кредиту є належним доказом ознайомлення його з умовами кредитування, відповідний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 23.12.2019р. у справі №572/1169/17, від 12.02.2020р. у справі №382/327/18. Представником позивача на підтвердження заборгованості за кредитом та не виконання його умов надано виписку з рахунку, відповідно до якої заборгованість позичальника станом на становить - 53 563 грн. 18 коп. (а.с. №20-23). Матеріалами справи встановлено, що між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» 20.12.2022р. було укладено договір про відступлення прав вимоги № 114/2-57-F. За умовами договору відступлення прав вимоги до нового кредитора перейшло право вимоги, зокрема, за кредитним договором від 30.08.2021р. № 014-RO-82-102955754 (а.с. № 25-29). Відступлення права вимоги за кредитним договором від 30.08.2021р. № 014-RO-82-102955754 відбулося 20.12.2022р. відповідно до реєстру боржників (а.с. № 33). Відповідачці позивачем була направлена досудова вимога про виконання зобов`язань за кредитним договором (а.с. № 34-37). Зазначену вимогу відповідачка також проігнорувала та її вимоги не виконала. Зважаючи на невиконання відповідачкою зобов`язання стосовно повернення кредиту та ігнорування вищезазначеного повідомлення та вимоги, позивач вправі вимагати у позичальника дострокового повернення суми боргу за неналежне виконання умов Кредитного договору в судовому порядку. На дату відступлення (20.12.2022р.) заборгованість за кредитним договором становила - 53 563 грн. 18 коп., з яких заборгованість за кредитом - 44 906 грн. 76 коп., заборгованість за відсотками - 8 656 грн. 42 коп. Відповідно до статті 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з частиною 1 статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як передбачено ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ст. 1050 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Матеріалами справи встановлено, що банком були виконанні взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 014-RO-82-102955754 від 30.08.2021р., позичальнику були надані в користування грошові кошти за умови їх повернення зі сплатою відсотків, та матеріалами справи також встановлено, що позичальник порушила умови кредитного договору, та доведено право позивача на пред`явлення даного позову про стягнення заборгованості. Відповідно до ч.1 ст.514, ч.1 ст.516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» підлягають задоволенню та стягненню з [PERSON] на користь позивача підлягає заборгованість за кредитним договором № 014-RO-82-102955754 від 30.08.2021р. станом на 20.12.2022р. у розмірі 53 563 грн. 18 коп., з яких заборгованість за кредитом - 44 906 грн. 76 коп., заборгованість за відсотками - 8 656 грн. 42 коп. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст.141 ЦПК України, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Із положень ч.ч. 1-4 ст.137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-цвід 20.09.2018р. суд зазначає, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1 400 грн. суду надано копії: договору про надання правничої допомоги від 14.06.2023р. № 14/06/2023 з адвокатом Титаренком В.В., додатку № 1 до договору від 14.06.2023р. № 14/06/2023, замовлення № 497 до договору від 14.06.2023р. № 14/06/2023, акту виконаних робіт від 05.04.2024р., платіжної інструкції № 878 від 08.04.2024р., ордеру від 27.05.2024р. на ім`я адвоката Титаренка В.В. та свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю адвоката Титаренка В.В. (а.с. №40-48). Також з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 3 028 грн. (а.с. №5), а разом на користь позивача з відповідачки підлягають стягненню судові витрати у загальному розмірі 4 428 грн. ( 3 028грн. + 1 400 грн. = 4 428 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: approved