Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

Зміст позовних вимог: Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивують тим, що 01.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальності «Кредитсервіс» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 220201-004 . Відповідно до Кредитного договору, [PERSON] надано кредит у сумі 30 000,00 грн. Відповідно до Умов Кредитного договору, крім щомісячних процентів, стягується одноразова комісія за видачу кредиту від початкової суми кредиту у розмірі 5,9 % (сума одноразової комісії складає 1770,00 грн.). Разові проценти стягуються із суми кредиту у день перерахування кредиту на банківський рахунок Позичальника. Умовами Кредитного договору передбачено: - Позичальник має зробити 24 щомісячних платежів; - Позичальник повинен вносити платежі щомісячно до 1 числа відповідного місяця включно. На банківський рахунок Позичальника було перераховано кредитні кошти у розмірі 28 230,00 грн., із урахуванням стягнутої одноразової комісії за видачу кредиту, яка визначена Кредитним договором, у розмірі 5,9 %, що в грошовому еквіваленті 1 770,00 грн. Як доказ перерахування коштів ТОВ «Кредитсервіс» надає разом із позовною заявою копію платіжного доручення № 3229 від 01.02.2022 р. на перерахування кредитних коштів [PERSON] . Згідно розрахунку кредитної заборгованості за Кредитним договором № 220201-004 від 01.02.2022 року станом на 06.02.2024 р. заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Кредитсервіс» становить 72 320,01 грн. (сімдесят дві тисячі триста двадцять гривень 01 копійка), яка складається: прострочена заборгованість за сумою кредиту 29 965,99 грн., прострочена заборгованість за комісією 0,00 грн; прострочена заборгованість за процентами - 42 354,02 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту 0,00 грн.; строкова заборгованість за комісією 0,00 грн.; строкова заборгованість за процентами 0,00 грн.;строкова заборгованість за штрафами та пенею 0,00 грн. Станом на дату 06.02.2024 року заборгованість за Кредитним договором № 220201-004 від 01.02.2022 року не погашена. З підстав невиконання позичальником умов кредитного договору, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» суму заборгованості за Кредитним договором № 220201-004 від 01.02.2022 р. за період із 01.02.2022 р. по 06.02.2024 р. у розмірі 72 320,01 грн. (сімдесят дві тисячі триста двадцять гривень 01 копійка), витрати по сплаті судового збору та правову допомогу. Стислий виклад позиції сторін: Представником позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» подане клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав зазначених в позовній заяві, просив позов задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» суму заборгованості за Кредитним договором № 220201-004 від 01.02.2022 р. за період із 01.02.2022 р. по 06.02.2024 р. у розмірі 72 320,01 грн. (сімдесят дві тисячі триста двадцять гривень 01 копійка), витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу в сумі 7000,00 грн. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про проведення судового засідання відповідач також викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив, відзив проти позову не надав. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу по суті за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних чи доказів, що відповідає положенням ч.3 ст. 211, ч.3 ст.223 ЦПК. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27.06.2024 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Відповідно до положень ст.ст. 280,281 ЦПК, суд ухвалою постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом: 01.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальності «Кредитсервіс» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 220201-004, який підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) [NUMBER]. За умовами договору відповідач отримав кредит у сумі 30 000,00 грн. Відповідно до Умов Кредитного договору, крім щомісячних процентів, стягується одноразова комісія за видачу кредиту від початкової суми кредиту у розмірі 5,9 % (сума одноразової комісії складає 1770,00 грн.). Разові проценти стягуються із суми кредиту у день перерахування кредиту на банківський рахунок Позичальника. Умовами Кредитного договору передбачено: - Позичальник має зробити 24 щомісячних платежів; - Позичальник повинен вносити платежі щомісячно до 1 числа відповідного місяця включно. На банківський рахунок Позичальника було перераховано кредитні кошти у розмірі 28 230,00 грн., із урахуванням стягнутої одноразової комісії за видачу кредиту, яка визначена Кредитним договором, у розмірі 5,9 %, що в грошовому еквіваленті 1 770,00 грн. (а.с. 23-36). До вказаного договору додані графіки платежів за договором № 220215-002 від 15 лютого 2022 року, паспорт споживчого кредиту на умовах кредитного продукту «24 місяців_MaxiCredit», публічна пропозиція (оферта) Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитсервіс" укладення договору про надання кредиту на умовах продукту "Рекредит", виписка з особового рахунку за кредитним договором № 220201-004 від 01 лютого 2022 року, довідка про укладення договору (а.с. 15-35). Відповідно до довідки про укладення договору від 06/02-13 від 06.02.2024 року ТОВ «КРЕДИТСЕРВІС» підтверджує, що [PERSON] уклав договір № 220201-004 від 01.02.2022 року, згідно якого останньому надано кредит у сумі 30000 грн строком на 730 днів зі сплатою 0,23 % за кожен день користування кредитом, підписавши його одноразовим ідентифікатором [NUMBER] відправленого 01.02.2022 року о 11 год 54 хв на телефон № [NUMBER] та введеного позичальником 01.02.2022 року о 11 год. 55 хв. (а.с. 36). На підставі платіжного доручення №3229 від 01 лютого 2022 року ТОВ "Кредитсервіс" перерахувало [PERSON] - 28230 грн 00 коп., з вирахуванням комісії за оформлення у сумі 1770 грн 00 коп. відповідно до умов договору (а.с.41). 20.03.2024 року позивач направив [PERSON] досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій банк вимагав не більше ніж протягом 30 календарних днів з дня отримання цієї вимоги здійснити дострокове погашення кредиту у повному обсязі (а.с. 39). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 06.02.2024 року становить 72320 грн. 01 коп., з яких: 29965 грн. 99 коп. - сума заборгованості по тілу кредиту; 42354 грн. 02 коп. - сума заборгованості по нарахованим відсоткам за користування кредитом (а.с. 42). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права: Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Як встановлено судом, 01.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальності «Кредитсервіс» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 220201-004, який підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) [NUMBER]. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 30000 грн. 00 коп.; строком на 730 днів зі сплатою 0,23 % за кожен день користування кредитом, підписавши його одноразовим ідентифікатором [NUMBER] відправленого 01.02.2022 року о 11 год 54 хв на телефон № [NUMBER] та введеного позичальником 01.02.2022 року о 11 год. 55 хв. Як встановлено, з довідки наданої позивачем, Товариство з обмеженою відповідальностю «Кредитсервіс» здійснив видачу кредитних коштів за кредитним договором № 220201-004 шляхом перерахування кредитних коштів рахунок [PERSON] - 28230 грн 00 коп., з вирахуванням комісії за оформлення у сумі 1770 грн 00 коп. відповідно до умов договору. Відповідач взяті на себе зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за його користування не виконує, внаслідок чого станом на 06.02.2024 року становить 72320 грн. 01 коп., з яких: 29965 грн. 99 коп. - сума заборгованості по тілу кредиту; 42354 грн. 02 коп. - сума заборгованості по нарахованим відсоткам за користування кредитом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Ч. 5 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію"). Отже, на підтвердження існування договірних відносин позивачем у справі було надано договір про надання кредиту, вказаний договір підписаний відповідачем [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором [NUMBER], в результаті чого відповідач отримав кредитні кошти, що останнім не заперечується. Підписуючи договір відповідач погодився з усіма його умовами, в тому числі із процентами за користування кредитними коштами. Жодних доказів повернення грошових коштів за кредитним договором, та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, відповідач суду не надав. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляді вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1ст.2 ЦПК України). Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Судовий збір, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, згідно з ч.2 ст. 141 ЦПК України, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З матеріалів справи встановлено, що 25.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» та адвоким об`єднанням «Правовий Діалог» укладено договір про надання правової допомоги № 25-01/2023 (а.с. 44-48). 04.01.2024 року між вказаними особами складено акт прийому передачі наданої правової допомоги на суму 7000 грн. (а.с.50). Платіжною інструкцією №1567 від 05.01.2024 підтверджено оплату Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» адвокатському об`єднанню «Правовий Діалог» грошових коштів в сумі 7000 грн. (а.с.43). Враховую наведен суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом позивача роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності, співмірності та часу витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд має врахувати розумність заявленого розміру, а також пересвідчитись, що витрати є співмірними зі складністю провадження, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений на їх надання час відповідають критерію реальності витрат. Судом встановлено, що у цьому провадженні відбулося 2 судові засідання без участі представника позивача, спір, який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; складання позовної заяви не потребувало значних зусиль, оскільки позовна заява має 19 сторінок та в своїй більшості містить посилання на норми закону, з урахуванням обставин справи, матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн є завищеними, належним чином не обґрунтованими та становлять надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу судових витрат, а тому з врахуванням критерію реальності адвокатських послуг (їх дійсності та необхідності). Також Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» за подання позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №5347 від 18.03.2024 року (а.с.12). Враховуючи, що позовні вимоги задоволені повністю, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у сумі 4000 грн. та судовий збір у сумі 2422,40 грн. Висновки суду. Дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитсервіс» та стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 220201-004 від 01.02.2024 р. в розмірі 72320,01 грн., витрат по сплаті судового збору в сумі 2422,00 грн., 4000,00 грн. витрат на правову допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved