Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-13 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна №490 від 13.05.1998 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований у Дніпродзержинському філіалі Придніпровської товарної біржі, щодо квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 70,9 кв.м., житловою площею 40,4 кв.м, складається з трьох кімнат. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 13.05.1998 року, між [PERSON] та нею, [PERSON] , укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна №490 - квартири, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] (загальною площею 70,9 кв. м., житловою площею 40,4 кв. м., складається з трьох кімнат). Вищевказаний договір від 13.05.1998 року №490 було зареєстроване у Дніпродзержинському філіалі Придніпровської товарної біржі, а також 18.05.1998 року Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №115 за №20895. Сторони здійснили всі необхідні дії для виконання договору від 13.05.1998 року №490, волевиявлення сторін було вільне, правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків. Так, нею було сплачено відповідачу (продавцю) кошти за придбання квартири в повному обсязі відповідно до умов договору №490, а відповідач в свою чергу передав їй квартиру за адресою: [ADDRESS] , всі документи на цю квартиру, ключі від квартири та звільнив квартиру від власних речей. В подальшому, у 2024 році, звернувшись до нотаріуса з метою укладення договору дарування квартири, нотаріус в усній формі їй повідомив, що здійснення нею дарування квартири є неможливими, адже договір купівлі-продажу нерухомого майна №490 від 13.05.1998 року не був посвідчений нотаріально. Таким чином, вона не має можливості розпорядитись квартирою, посвідчення правочину стосовно відчуження нею квартири є неможливим. Зазначає, між нею та відповідачем наявна домовленість щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу нерухомого майна №490'від 13.05.1998 року. Також, договір купівлі-продажу нерухомого майна №490 від 13.05.1998 року пройшов державну реєстрацію згідно чинного на той час законодавства. Повне виконання умов вищевказаного договору відбулося. Так, вона безпосередньо з 1998 року проживає у квартирі та здійснює її утримання, що підтверджується адресою її реєстрації та довідкою житлово-будівельного кооперативу №48. Отже, згідно приписів ст. 220 ЦК України, наявні підстави для визнання судом дійсним договору купівлі-продажу нерухомості №490 від 13.05.1998 року, який укладено між [PERSON] та [PERSON] , зареєстровано у Дніпродзержинському філіалі Придніпровської товарної біржі, щодо квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (загальною площею 70,9 кв. м., житловою площею 40,4 кв. складається з трьох кімнат). Процесуальні дії у справі. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 травня 2024 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с.23). Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, письмово просила суд провести розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, про що вказав у заяві. Просить розглянути справу у його відсутності. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 13 травня 1998 року Дніпродзержинською філією Придніпровської товарної біржи між Продавцем [PERSON] та Покупцем [PERSON] , був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: квартири, загальною площею 70,9 кв.м., житловою площею 40,4 кв.м., що складається з трьох кімнат, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та яка належала Продавцю на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 30.04.1998 року, виданого відділом обліку та розподілу житлової площі міськвиконкому згідно розпорядження від 30.04.1998 року та зареєстрованого в Дніпродзержинському БТІ в реєстровій книзі 115 під №20895. (а.с.5) Згідно даних КП «Кам`янське РБТІ» ДОР щодо об`єкту нерухомого майна квартира [ADDRESS] право власності на вказаний об`єкт було зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 13.05.1998 року, зареєстрованого на товарній біржі «Придніпровська», р. №490. (а.с.6) Згідно довідки ЖБК №48 від 26.03.2024 року, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . З нею проживають: [PERSON] , [PERSON] . Заборгованості перед ЖБК №48 станом на 01.03.2024 року немає. (а.с.7) Відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Миколаївка Царичанського району Дніпропетровської області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с.8-11) Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Згідно до ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Згідно ст.220 ЦК України у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі не підлягають нотаріальному посвідченню. Пунктом 9 частини 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року №1952-ІV, передбачено, що однією із підстав державної реєстрація права власності та інших речових прав є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи у сукупності зібрані у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, не зачіпають прав та законних інтересів третіх осіб, а тому підлягають задоволенню. Враховуючи відсутність висловленого позивачем бажання стягнути з відповідача судовий збір у відповідності до ст.13, 141 ЦПК України, суд відносить його на рахунок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved