Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно [PERSON] . В обґрунтування заяви [PERSON] посилається на те, що з 30.10.2020 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , яку він виховує самостійно. Зазначає також, що [PERSON] вони проживають окремо, 06.12.2023 року рішенням суду їх шлюб розірвано, проте [PERSON] періодично приходить до його місця проживання, вимагаючи гроші, а при відмові вчиняє сварки, ображає, наносить легкі тілесні ушкодження. Оскільки дії [PERSON] підпадають під ознаки домашнього насильства, [PERSON] просить суд визначити терміном на 6 місяців обмежувальні заходи відносно [PERSON] , а саме: заборонити їй перебувати біля його місця проживання в квартирі [ADDRESS] ; заборонити їй наближатись на відстань менше 500 метрів до нього; заборонити їй дзвонити, писати або вести телефонні переговори із ним або контактувати через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб; заборонити їй особисто або через третіх осіб розшукувати його, переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватися із ним та розповсюджувати щодо нього або його родини будь-яку конфіденційну або особисту інформацію іншим особам. У судовому засіданні [PERSON] та його представник - адвокат Філатова О.С. заяву підтримали, просили видати обмежувальний припис відносно [PERSON] , посилаючись на обставин, викладені у заяві. [PERSON] , заперечувала проти задоволення заяви, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 30.10.2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, від якого мають спільну дитини - [PERSON] . Заочним рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області шлюб між ними розірвано (а.с. 11-14). Згідно жовідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] має фактичне місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Як вбачається зі змісту термінового заборонного припису серії АА № 176533 від 09.07.2024 року [PERSON] встановлено заборону в будь-який спосіб контактувати з [PERSON] строком на 10 діб (а.с. 22). Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання тапротидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Відповідно до п 7 ч. 1 ст. 1 указаного Закону обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч. 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання тапротидію домашньому насильству»). Згідно ч. 3 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено: обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису та докази, що їх підтверджують (за наявності). Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» чітко визначає, що обставинами на підставі яких може бути виданий обмежувальний припис є: ризики продовження скоєння домашнього насильства; ризики повторного вчинення домашнього насильства; ризики настання тяжких або особливо тяжких наслідків; ризики смерті постраждалої особи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Враховуючи, що під час судового розгляду встановлено, що сторони перебували у шлюбі, мають малолітню дитину, щодо місця проживання якої та способу їх участі у вихованні дитини має місце спір, що створює додаткову напругу в їх спілкуванні, яка в свою чергу не сприяє налагодженню між ними доброзичливих, довірливих, позитивних відносин не тільки як батьків, а і як колишнього подружжя, для відновлення яких вони мають провести відповідну роботу, суд також з огляду на відсутність в матеріалах справи будь яких належних чи допустимих доказів того, що [PERSON] не дотримувалась вимог встановленого щодо неї тимчасового припису дійшов висновку про не доведення існування ризиків, визначених Законом як підставу для встановлення обмежувального припису. За таких обставин заява [PERSON] про видачу обмежувального припису задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed