Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-23 00:00:00

29 березня 2024 року представник позивача звернувся до суду в інтересах [PERSON] , з позовною заявою до [PERSON] , треті особи: Світловодський відділ державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) та Служба у справах дітей Виконавчого комітету Губинської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області про визначення місця проживання дитини разом з батьком, припинення стягнення аліментів, звільнення від сплати аліментів. Ухвалою суду від 03 квітня 2024 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано час для усунення недоліків. 30 квітня 2024 року від представника позивача надійшла уточнена позовна заява в якій просить суд визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON] [INFO] разом з батьком та припинити стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мали близькі стосунки, проте в зареєстрованому шлюбі не перебували та спільно ніколи не проживали. [INFO] у сторін народилась спільна дитина [PERSON] . Судовим наказом Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 жовтня 2017 року у справі 401/2606/17 стягнуто з позивача аліменти на користь [PERSON] , на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 12.10.2017 року і досягнення дитиною повноліття тобто до [INFO] . Проте вже тривалий час неповнолітній [PERSON] мешкав з батьком за адресою: [ADDRESS] , а з 03 квітня 2024 року родина переїхала за адресою: [ADDRESS] , де мешкає на сьогоднішній день. Даний факт підтверджується відповідними доказами та може бути підтверджений свідками. За наявною у позивача інформацією - відповідач тривалий час проживає на території РФ та не планує повертатися до України, остання самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до сина та не підтримує з ним жодних зв`язків. Вихованням та матеріальним забезпеченням сина займається позивач самостійно. Спорів щодо місця проживання сина між сторонами не виникало, мати не заперечувала, що син проживає з батьком. Рішення про стягнення аліментів позивачем раніше не оскаржувалось. Враховуючи викладене, просить суд визначити місце проживання сина з батьком та припинити стягнення аліментів. (а.с.35-38) Ухвалою суду від 30 квітня 2024 року відкрито загальне позовне провадження по справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 30 квітня 2024 року задоволено клопотання представника позивача, витребувано від Адміністрації Державної прикордонної служби інформацію, щодо перетину державного кордону [PERSON] . Ухвалою суду від 09 травня 2024 року витребувано від Адміністрації Державної прикордонної служби уточнену інформацію, щодо перетину державного кордону [PERSON] . Ухвалою суду від 21 травня 2024 року закрито провадження по справі в частині позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини. Ухвалою суду від 21 травня 2024 року закрито підготовче провадження по справі, призначено судовий розгляд. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Позивач суду пояснив, що син проживає з ним з 2020 року. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про причини своєї неявки суду не повідомила, про місце, дату тв час судового розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, що підтверджується повернутим на адресу суду поштовим конвертом з відміткою "Адресат відсутній за вказаною адресою". (а.с. 72) Представник третьої особи Світловодського відділу державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи бе участі представника. Заперечень проти задоволення позовних вимог не надійшло. (а.с.65) Представник третьої\~особи Служби у справах дітей Виконавчого комітету Губинської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника. Позовні вимоги підтримують повністю. Проти заочного розгляду справи не заперечують. (а.с.97) Враховуючі неявку відповідача, суд порадившись на місці постановив ухвалити заочне рішення. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , [INFO] , пояснив, що він навчається у 9 класі Гвардійського ліцею Черкаської селищної ради. Маму останній раз бачив коли навчався у першому класі. Проживав з тіткою [PERSON] . З батьком почав проживати з березня 2020 року. Дослідивши матеріали справи вислухавши пояснення сторін, з`ясувавши думку дитини [PERSON] , відповідно до ст. 229 ЦПК України, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а.с.7) Неповнолітній [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи. (а.с.8 зворотній бік) Позивач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а.с.5 зворотній бік ). Судовим наказом Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 жовтня 2017 року у справі № 401/2606/17 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] , на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 12 жовтня 2017 року і досягнення дитиною повноліття тобто до [INFO] . (а.с.11, 12) Відповідно до письмових заяв свідків [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , останні підтверджують, що проживають разом з [PERSON] та його сином [PERSON] , як одна родина. Крім того наголошують, що відповідач [PERSON] їм невідома, за відомою їм інформацією остання тривалий час проживає закордоном і вихованням сина не займається, його життям не цікавиться. (а.с. 13, 14) Згідно інформації на адвокатський запит, наданої Гвардійським ліцеєм Черкаської селищної ради від 27 березня 2024 року - [PERSON] , мати [PERSON] , учня 8-А класу Гвардійського ліцею Черкаської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, навчанням сина не цікавилась, шкільні заходи, батьківські збори не відвідувала. Із наданої характеристики встановлено, що [PERSON] навчається у вказаному закладі з вересня 2003 року, має середній рівень навчальних досягнень. Батько цікавиться навчанням [PERSON] , його шкільним життям, з великою відповідальністю ставиться до виховання сина. З класним керівником підтримує постійний зв`язок, на звернення класного керівника реагує миттєво. Вдома створено комфортні, необхідні житлово-побутові умови для належного розвитку дитини. (а.с.19) Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав - [PERSON] , на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] . (а.с.25) Із відповіді на запит суду, старости Костянтинівського старостинського округу від 09 грудня 2021 року встановлено, що громадянка [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , за заявою власника будинку знята з реєстрації 30 листопада 2023 року. Місце її фактичного проживання невідоме. (а.с. 31) Згідно інформації наданої 13 травня 2024 року Державною прикордонною службою України на запит суду - відповідач [PERSON] 02 листопада 2019 року перетнула державний кордон України, виїхала та тимчасово окуповану територію України. (а.с. 79) Службою у справах дітей Виконавчого комітету Губинської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області надано висновок про доцільність визначення місця проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом із батьком [PERSON] , та припинення стягнення аліментів. Відповідно до вказаного висновку, позивач [PERSON] та його неповнолітній син [PERSON] , [INFO] фактично проживають разом, без реєстрації за адресою:\~ [ADDRESS] . (а.с.92-96) Частина статті 19 СК України визначає, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд, при винесенні рішення, в більшості випадків керується висновком органу опіки та піклування, проте може відступити від нього, адже суд оцінює усю сукупність доказів, та звертає увагу про прихильність дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання. Статтями 180, 181СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХП від 27 лютого 199Л року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На виконання вказаних вимог в судовому засіданні була заслухана думка неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , якому на момент розгляду справи виповнилося чотирнадцять років, та встановлено, що фактично з березня 2020 року дитина проживає з батьком за адресою: [ADDRESS] . Неповнолітній і надалі бажає проживати з батьком, оскільки з матір`ю зв`язків не підтримує. Згідно з частинами першою, другою статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічна вимога кореспондується з положеннями ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 СК України, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження. З аналізу вказаних статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. У частині першій статті 10 СК України зазначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Судом встановлено, що дитина яка на момент розгляду справи досягла чотирнадцятирічного віку проживає з батьком. Відповідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме: встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої статті 197 СК України може бути підставою для припинення сплати аліментів. Рішення про припинення стягнення аліментів повинно також відповідати найкращим інтересам дитини, оскільки таке рішення не звільняє від обов`язку батька - платника аліментів утримувати дитину. Наявність рішення про стягнення аліментів не є перешкодою для вирішення спору про припинення такого стягнення і стягнення аліментів на користь іншого з батьків, бо саме у зміні обставин, які існували на момент ухвалення першого рішення, полягає новий спір. Таке припинення стягнення аліментів можливе тоді, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю утримує. У такому разі відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача. Висновки щодо застосування вказаних норм матеріального права викладені у постановах Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі №477/1165/20, від 03 лютого 2021 року у справі №125/2525/18,від 26 грудня 2019 року у справі №219/6287/17, від 26 вересня 2019 року у справі №760/32225/18, від 27 лютого 2019 року у справі №307/1186/17, від 29 червня 2022 року у справі №596/826/21, від 3 лютого 2021 року у справі № 520/21069/18 від 28 вересня 2022 року у справі № 686/18140/21. На підставі вище викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо припинення стягнення з нього аліментів, є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню, оскільки дитина фактично проживає з позивачем та перебуває на повному його утриманні з листопада 2019 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved