Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. 04 червня 2024 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] , представником якої є адвокат Кримчак О.А., за змістом якої [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] і після його смерті позивач успадкувала все майно за законом, як його дружина, заповіт на випадок смерті він не залишав, інших спадкоємців, крім неї, немає. Після смерті чоловіка залишився будинок та земельна ділянка, однак переоформити право власності на усе спадкове майно не вийшло через відсутність усіх документів. 04 квітня 2024 року приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Лазаренко А.П. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, спадкова справа №64/2022, зареєстровано в реєстрі за №327, та переоформлено право власності на земельну ділянку площею 0,0880 га, розташовану за адресою - [ADDRESS] (колишня адреса: [ADDRESS] ), наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ХМ №469, виданого на підставі рішення виконкому Летичівської селищної ради народних депутатів від 28 січня 1994 року, рішення №5, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю №200 від 25 липня 1994 року, кадастровий номер 6823055100:00:043:0139. За життя на вказаній земельній ділянці чоловік позивача також побудував будинок та сарай, однак не оформив та не зареєстрував на нього право власності. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] на ім`я померлого [INFO] [PERSON] приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Лазаренко А.П. надала позивачу [PERSON] відмову у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину від 30 жовтня 2023 року. Позивачу не вдалося переоформити на себе право власності в порядку спадкування на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами. Попри відсутність правовстановлюючих документів на спірний будинок померлий чоловік позивача [PERSON] юридично набув на нього право власності за життя згідно законодавства, яке діяло на час будівництва. Зокрема, право власності померлого чоловіка позивача [PERSON] може бути підтверджено: планом відведення земельної ділянки для будівництва одноповерхового житлового будинку по [ADDRESS] , випискою з протоколу засідання виконкому Летичівської селищної ради трудящих №19 від 09 жовтня 1973 року про надання дозволу на будівництво, актом відведення земельної ділянки від 18 жовтня 1973 року, планом земельної ділянки та планом будинку, домовою книгою для прописки громадян, що проживають у будинку [ADDRESS] . Вказані документи свідчать про те, що [PERSON] було надано земельну ділянку та надано дозвіл на будівництво, а в подальшому після завершення будівництва було зареєстровано у ньому мешканців, записи у домовій книзі свідчать про те, що у 1977 році були зареєстровані перші мешканці у новозбудованому будинку. 16 травня 2024 року Хмельницьке БТІ повідомило, що наявна інвентарна справа на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (перейменована на [ADDRESS] ), але в матеріалах справи відсутні документи про введення в експлуатацію та правовстановлюючі документи на ім`я [PERSON] Померлий чоловік позивача [PERSON] приватизував земельну ділянку на якій знаходився будинок у 1994 році. 06 квітня 2023 року рішенням Летичівської селищної ради №12 пров. Чкалова було перейменовано на пров. Чубинського Павла. Спірний будинок було офіційно побудовано і органом місцевого самоврядування визнано за чоловіком позивача [PERSON] , оскільки рішенням №262 Летичівської селищної ради від 30 листопада 2023 року присвоєно поштову адресу [PERSON] ( [ADDRESS] ) на об`єкт нерухомого майна - на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (кадастровий номер 6823055100:00:043:0139) - [ADDRESS] . Технічні характеристики спірного будинку зафіксовані у технічному паспорті на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] та мають наступні показники: загальна площа - 76,9 кв.м., житлова площа - 45,6 кв.м., допоміжна - 31,3 кв.м., наявний сарай. Позивач зазначає, що її чоловіку [PERSON] було відведено земельну ділянку, надано дозвіл на будівництво, а після завершення будівництва проведено інвентаризацію, тому він набув право власності на спірний будинок, як на новостворене майно. Позивач не має можливості оформити своє право власності після смерті чоловіка [PERSON] через відсутність правовстановлюючих документів, тому просить суд визнати за нею в порядку спадкування право власності на спірний будинок. ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ 2. 04 червня 2024 року до суду надійшла вказана позовна заява. 3. 07 червня 2024 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено розгляд у порядку загального позовного провадження. 4. Підготовчі судові засідання призначалися на: 03, 23 і 31 липня 2024 року. 5. 11 липня 2024 року до суду від приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Лазаренко А.П. надійшла копія спадкової справи після [PERSON] . 6. 31 липня 2024 року до суду з Хмельницького бюро технічної інвентаризації надійшла копія інвентарної справи на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (перейменована на [ADDRESS] ). ІІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 7. 31 липня 2024 року до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Кримчака О.А. про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити в повному обсязі, судові витрати просить залишити за позивачем. 8. 03 липня 2024 року до суду надійшла заява представника відповідача - Летичівської селищної ради Коберник О.В. про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають, не заперечують проти позову. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІV. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА І МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 9. У ч. 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В силу ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У ч. 1 ст. 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5). Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч. 1). Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3). 10. Відповідно до пункту 49 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в Державних будівельних нормах А.3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється, що по об`єктах, які збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається Бюро технічної інвентаризації. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх до експлуатації відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючих документів. У серпні 2012 року до наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 404 внесені зміни до пункту 3.2 розділу 3 Інструкції та в абзаці 82 зазначено, що прибудови до індивідуальних (садибних) житлових будинків та господарські (присадибні) будівлі та споруди, які побудовані до 5 серпня 1992 року, до самочинного будівництва не належать. Документом, що засвідчує прийняття в експлуатацію таких прибудов та будівель і споруд, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове нерухоме майно судам необхідно з`ясовувати: 1) правовий режим земельної ділянки, на якій розташоване спірне нерухоме майно (будинок, споруда); 2) чи отримано спадкодавцем дозволи на спорудження будинку, чи затверджено проект на спорудження будинку; 3) коли спадкодавцем було завершено спорудження будинку; 4) чи дотримано при будівництві проекту на спорудження будинку, вимог державних протипожежних, санітарних норм; 5) чи посвідчено право власності на нерухоме майно в установленому законом порядку на час виникнення права власності. Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (пункт 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (пункт 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо (постанова Верховного Суду від 05 червня 2024 року у справі №678/1418/17). 11. В абз. 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 12. За змістом ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У ч. 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 13. У абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. У п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року роз`яснено, що за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України (на теперішній час це ч. 4 ст. 206 ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. 14. Обставини, на які посилається позивач, підтверджуються матеріалами справи. 15. Так, з 11 липня 1978 року [PERSON] і [PERSON] перебували у шлюбі. [INFO] [PERSON] помер і на день смерті був зареєстрований по [ADDRESS] , з ним була зареєстрована дружина [PERSON] 22 березня 2023 року Хмельницьким БТІ перевірено наявність / відсутність зареєстрованого права власності на нерухомість в смт Летичів та в Летичівському районі згідно даних архіву і по [ADDRESS] право власності на зареєстровано. 30 жовтня 2023 року приватним нотаріусом Чорній Л.Д. рекомендовано звернутись до суду, оскільки не надано документів для видачі свідоцтва про право на спадщину. 30 листопада 2023 року рішенням №262 виконавчого комітету Летичівської селищної ради присвоєно поштову адресу [PERSON] ( [ADDRESS] ) на об`єкт нерухомого майна - на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (кадастровий номер 6823055100:00:043:0139) - [ADDRESS] . 06 березня 2024 року ФОП [PERSON] виготовив на замовлення [PERSON] технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] згідно якого загальна площа приміщень житлового будинку (А-1) становить - 76,9 кв.м., з них: житлова площа - 45,6 кв.м., допоміжна площа - 31,3 кв.м., наявний сарай (Б). 04 квітня 2024 року приватним нотаріусом Чорній Л.Д. видане свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , - на земельну ділянку площею 0,0880 га, розташованої [ADDRESS] (колишня адреса - [ADDRESS] ), наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка належала померлому на підставі державного акту, виданого на підставі рішення Летичівської селищної ради від 28 січня 1994 року. 16 травня 2024 року Хмельницьке БТІ повідомило, що в матеріалах інвентаризаційної справи відсутні документи про введення в експлуатацію житлового будинку та правовстановлюючі документи на житловий будинок на ім`я [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно домової книги для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS] у 1977 році була зареєстрована [PERSON] , а у 1978 році - [PERSON] . При цьому, із плану відводу земельної ділянки для побудови одноквартирного житлового будинку по [ADDRESS] [PERSON] вбачається, що будівництво розпочато у 1973 році на підставі дозволу Летичівської селищної ради на його присадибній ділянці 0,08 га. 16. Отже, хоча [PERSON] за життя не отримав правовстановлюючий документ на житловий будинок, однак житловий будинок він збудував на відведеній йому для цього у 1973 році земельній ділянці, на яку у 1994 році йому видано державний акт на право приватної власності на землю, перші мешканці у будинку були зареєстровані у 1977 році, вказаному житловому будинку органом місцевого самоврядування у 2023 році присвоєно поштову адресу. Зважаючи на сукупність вказаних обставин, суд вважає, що [PERSON] набув право власності на вказаний будинок згідно чинного на той час законодавства. Водночас, після смерті чоловіка [PERSON] позивач [PERSON] позбавлена можливості в позасудовому порядку оформити за собою право власності на спадкове майно, оскільки нотаріус їй у цьому відмовила, тому її права підлягають захисту судом. 17. У підготовчому провадженні представник відповідача Летичівської селищної ради подала заяву згідно якої позовні вимоги визнає і не заперечує проти їх задоволення. Відповідач позовні вимоги визнає, таке визнання є повним і безумовним, не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При цьому, представник відповідача не оспорює фактичні обставини у справі. 18. У зв`язку з тим, що відповідач в підготовчому провадженні позовні вимоги визнав повністю, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задоволення позовних вимог у повному обсязі. 19. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач належними і допустимими доказами довів правомірність своїх вимог, тому позов є обґрунтованим. V. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 20. Зі змісту заяви представника позивача випливає, що позивач судові витрати залишає за собою. Враховуючи засаду (принцип) диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України), суд вважає, що судові витрати необхідно покласти на позивача.

Outcome: approved