Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-23 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. 13 червня 2024 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] , представником якої є адвокат Поплавська Н.М., за змістом якої [INFO] помер [PERSON] і після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно: на квартиру [ADDRESS] . [PERSON] був батьком позивача [PERSON] та батьком відповідача [PERSON] , тому сторони, за взаємною згодою та домовленістю, фактично вступили у спадкові права: позивач - на квартиру [ADDRESS] , а відповідач (її брат) - на будинок [ADDRESS] . В даних житлових приміщеннях вони проживали та залишилися проживати після смерті батька. За відповідачем [PERSON] рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 28 квітня 2009 року визнано право власності на спадкове майно - будинок [ADDRESS] . 30 червня 2020 року позивач [PERSON] також звернулася до Летичівської державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини після смерті батька, але цього ж дня листом державного нотаріуса [PERSON] її повідомлено про те, що вона не може оформити спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки спадкодавець прийняв, але не оформив своїх спадкових прав після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на квартиру за адресою - [ADDRESS] - в зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ. Роз`яснено, що потрібно звернутися до суду для визнання права власності на нерухомість. Позивач зазначає, що житлове приміщення в будинку [ADDRESS] було надано [PERSON] та чотирьом членам сім`ї за місцем його роботи рішенням виконкому Летичівської селищної ради депутатів трудящих від 07 листопада 1975 року №25, що підтверджується копією ордера. На підставі розпорядження від 22 лютого 1995 року Летичівської селищної ради видане свідоцтво про право власності на житло, яким посвідчується, що квартира [ADDRESS] дійсно належить на праві спільно-сумісної власності [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] (дружина) та [PERSON] Квартира приватизована згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». 19 липня 2021 року повідомленням Хмельницького бюро технічної інвентаризації №730448 підтверджується, що згідно архівних даних за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 22 лютого 1995 року було зареєстровано по 1/3 долі квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22 лютого 1995 року, виданого на підставі розпорядження Летичівської селищної ради від 22 лютого 1995 року за №350 та зареєстровано в ХБТІ за реєстровим номером 2914. [INFO] [PERSON] померла. На день смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №2682 від 16 листопада 2023 року, виданою виконавчим комітетом Летичівської селищної ради. [PERSON] та [PERSON] були батьками позивача. Після смерті [PERSON] батько позивача [PERSON] фактично вступив в управління спадковим майном шляхом проживання у тому ж приміщенні та користування тими ж предметами, що раніше належали спадкодавцеві, ремонтував квартиру, утримував у належному стані. Фактичне прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] підтверджується довідкою Летичівської селищної ради від 16 листопада 2023 року №2682, копією Домової книги якими підтверджується факт проживання разом із спадкодавцем на час її смерті та в подальшому. Брат позивача [PERSON] із сім`єю був зареєстрований у приміщенні, але фактично проживав в іншому місці, що підтверджується рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 28 квітня 2009 року по цивільній справі №2-208. Між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] визначений порядок користування спадщиною, спору немає. Позивач [PERSON] фактично володіє спадковим майном, але не може відповідно до законодавства оформити на нього права. Оскільки [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] , але юридично право на спадкове майно не оформив, а чинне законодавство не передбачає можливості реєстрації права власності на нерухоме майно за померлою особою, тому позивач [PERSON] змушена звертатися до суду. Позивач [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] , проживає у квартирі, утримує, ремонтує, підтримує належний стан приміщення, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину, тому для подальшого утримання, збереження та безперешкодного користування майном просить суд визнати за нею в порядку спадкування після смерті батька право власності на 2/3 частини квартири. Позивач [PERSON] зазначає, що визнання за нею права на майно в порядку спадкування не порушить права та інтереси будь-яких інших осіб, оскільки окрім неї та відповідача інших спадкоємців немає. ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ 2. 13 червня 2024 року до суду надійшла вказана позовна заява. 3. 17 червня 2024 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено розгляд у порядку загального позовного провадження. 4. 20 червня 2024 року до суду надійшли відомості про місце реєстрації відповідача. 5. Підготовчі судові засідання призначалися на: 08 і 24 липня 2024 року. 6. 26 червня 2024 року до суду надійшла відповідь Летичівської державної нотаріальної контори і копія спадкової справи після [PERSON] . 7. 18 липня 2024 року до суду з Хмельницького обласного державного нотаріального архіву надійшла копія спадкової справи після [PERSON] ІІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 8. 24 липня 2024 року надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Поплавської Н.М. про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити в повному обсязі. 9. 23 липня 2024 року до суду надійшла заява відповідача [PERSON] про розгляд справи у його відсутність в якій зазначив, що [PERSON] дійсно проживає у квартирі, між ними існує домовленість щодо розподілу спадкового майна, однак згідно законодавства це питання можна вирішити лише в судовому порядку, тому повністю погоджується із позовними вимогами і просить їх задовольнити. 10. 05 липня 2024 року до суду надійшла заява представника відповідача - Летичівської селищної ради Коберник О.В. про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнають, не заперечують проти позову. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІV. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА І МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 11. Як зазначено у ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. 12. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У ч. 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В силу ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У ч. 1 ст. 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5). Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч. 1). Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3). 13. В абз. 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 14. За змістом ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У ч. 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 15. У абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. У п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року роз`яснено, що за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України (на теперішній час це ч. 4 ст. 206 ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. 16. Обставини, на які посилається позивач, підтверджуються матеріалами справи. Так, [PERSON] і [PERSON] є батьками позивача [PERSON] . На підставі розпорядження селищної ради від 22 лютого 1995 року за №350 за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Хмельницьким БТІ було зареєстровано право власності по 1/3 долі квартири [ADDRESS] про що видане свідоцтво про право власності на житло. Батьки позивача померли: мати - [INFO] , батько - [INFO] . Після смерті дружини батько позивача в силу ст. 549 ЦК Української РСР фактично вступив в управління спадковим майном (квартирою), але спадкових прав не оформив. 30 червня 2020 року державним нотаріусом повідомлено позивача про неможливість оформлення спадщини на квартиру, оскільки відсутній правовстановлюючий документ. 17. Отже, позивач в нотаріальному порядку не може оформити за собою право власності на 2/3 частини квартири (по 1/3 частини належало її померлим батькам, а 1/3 частини належить брату) в порядку спадкування, оскільки її батько після смерті матері позивача (дружини) не оформив за собою право власності на її 1/3 частини. 18. У підготовчому провадженні відповідач [PERSON] , представник відповідача - Летичівської селищної ради - Коберник О.В. подали суду заяви згідно яких позовні вимоги визнають і не заперечують проти їх задоволення. Відповідачі позовні вимоги визнають, таке визнання є повним і безумовним, не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідачі жодним чином не оспорюють фактичні обставини у даній справі. 19. Суд приймає до уваги, що відповідач [PERSON] повністю погоджується із позовними вимогами позивача [PERSON] , яка є його сестрою, тобто між ними відсутній спір щодо спадкового майна після смерті їх батька. 20. У зв`язку з тим, що відповідачі в підготовчому провадженні позовні вимоги визнали повністю, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачами та задоволення позовних вимог у повному обсязі. 21. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач належними і допустимими доказами довів правомірність своїх вимог, тому позов є обґрунтованим. V. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 22. Зі змісту позовної заяви випливає, що позивач судові витрати залишає за собою. Враховуючи засаду (принцип) диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України), суд вважає, що судові витрати необхідно покласти на позивача.

Outcome: approved