Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12 травня 2009 року між сторонами зареєстрований шлюб. У даному шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що між подружжям\~відсутні взаєморозуміння\~та взаємоповага, тому вони\~разом не\~проживають,\~подружніх відносин\~не підтримують,\~не ведуть\~спільного господарства.\~Подальше спільне\~життя і\~збереження шлюбу\~неможливе,\~ шлюб\~носить формальний\~характер і\~зберігати його\~надалі позивачка\~не бажає. Ухвалою судді\~від 11\~липня 2024\~року відкрито\~провадження у\~цивільній справі\~за позовною\~заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивачки, адвокат Дзьоба О.Б. в судове засідання не з`явився, однак згідно поданої заяви просив суд розгляд справи проводити за його та позивачки відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої позов [PERSON] про розірвання шлюбу визнає, просить розглядати справу у його відсутності. Згідно ч. 3 ст.\~211\~ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В силу ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечать вимогам законодавства України і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Як слідує із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 12 травня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції Тернопільської області, сторони 12 травня 2009 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 29. У подружжя народився син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 27 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції Тернопільської області). Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В силу ст.\~56\~Сімейного кодексу\~України кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до ч. 2 ст.\~104\~Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. В судовому засіданні встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони тривалий час не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~112\~Сімейного кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно з ч. 1 ст.\~141\~Цивільного процесуального\~кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст.\~142\~Цивільного процесуального\~кодексу України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з того, що відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті, позивачці слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, стягнути з відповідача.

Outcome: approved