Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

Виклад позиції позивача. [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] , [INFO] , з [PERSON] , [INFO] , померлим [INFO] , за адресою: [ADDRESS] у період з 20 вересня 2005 року до моменту смерті з [PERSON] , а саме до 05 березня 2011 року. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] (попередні прізвища [PERSON], [PERSON], дівоче прізвище - [PERSON] , [INFO] ) мешкає у с. Андріївка, Красноградського району Харківської області. У 2003 році, ще перебуваючи на той час у шлюбі з її попереднім чоловіком [PERSON] позивачка познайомилась з [PERSON] , [INFO] , який прибув до с. Андріївка Кегичівського району Харківської області із с. Іза Хустського району Закарпатської області на роботу. У подальшому у них зав`язались близькі стосунки і вони почали проживати разом однією сім`єю у [ADDRESS] . [INFO] позивачка офіційно розлучилась із моїм попереднім чоловіком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про розлучення серія [NUMBER] . При цьому з 2003 року по 2011 рік позивачка проживала однією сім`єю із [PERSON] . Зазначає, що вели спільне господарство, побут, вели спільний сімейний бюджет, спільно відпочивали, мали спільні обов`язки стосовно один одного. Вказаний факт підтверджується спільними фотографіями, відповідною довідкою Кегичівської селищної ради №14-41/93 від 27 березня 2021 року, та показами свідків сусідів - [PERSON] , [PERSON] . При цьому, так і не встигнувши оформити їх стосунки, [PERSON] раптово помер [INFO] , у віці 49 років, внаслідок тромбозу. Як відомо позивачці, будь-яких родичів та спадкоємців, дітей, у [PERSON] не було. Його ніхто жодного разу не навідував у с. Андріївка, також він ніколи не виїжджав. Позивачка самостійно поховала у с. Андріївка та доглядаю за його могилою. При цьому за час роботи на сільськогосподарському підприємстві у с. Андріївка [PERSON] отримав у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 1,3930 га, кадастровий номер 6323180400:11:002:0311, що підтверджується копією державного акту серія ЯД №043324 від 11 червня 2008 року, що складає спадщину [PERSON] . Вказаною ділянкою [PERSON] користується і по теперішній час. При цьому остання не знала що можна офіційно визнати факт спільного проживання з [PERSON] та належним чином успадкувати вищезазначену ділянку після його смерті. Звернувшись до Кегичівської районної державної нотаріальної контори Харківської області, [PERSON] було заведено спадкову справу №16/2023 до майна померлого [INFO] , співмешканця [PERSON] , однак отримати свідоцтво про спадщину не змогла, так як отримала лист- роз`яснення №223/02-14 від 14 червня 2023 року, відповідно до якого останній запропоновано звернутись до суду із позовною заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Також повідомляє, що саме після смерті [PERSON] , а саме 03 грудня 2011 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] , тобто за час співмешкання з [PERSON] позивачка у іншому зареєстрованому шлюбі не перебувала. У подальшому, після розлучення з [PERSON] позивачка 11 січня 2020 року уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджує позивачки нинішнє прізвище. Звернення до суд саме у порядку позовного провадження обумовлене тим, що кінцевою метою встановлення факту проживання є спадкування земельної ділянки, ймовірним власником якої могла би бути Кегичівська селищна рада Харківської області у порядку визнання майна відумерлим. Процесуальні питання пов`язані з розглядом справи. 02 липня 2024 року позивач [PERSON] звернулася до Кегичівського районного суду Харківської області з позовом. Ухвалою суду від 02 липня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 23 липня 2024 року. Ухвалою суду від 23 липня 2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 13 серпня 2024 року. Учасники справи у судове засідання не з`явились, належно повідомлені про його місце, дату і час, натомість надали заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність, окрім того: позивачка - про підтримання позову, представник відповідача - за наявності законних підстав не заперечують проти задоволення позовних вимог та просять розглянути справу за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.14). Згідно державного акту серії ЯД № 043324 [PERSON] , мав на праві власності земельну ділянку площею 1,3930 га, кадастровий № 6323180400:11:002:0311, розташована на території Андріївської сільської ради Кегичівського району Харківської області (копія, а.с.15). Згідно листа від 14 червня 2023 року № 223/02-14 в.о. завідувач Кегичівської ДНК, завідувача Зачепилівської ДНК було заведено спадкову справу №16/2023 до майна померлого [INFO] , співмешканця [PERSON] , однак отримати свідоцтво про спадщину не змогла, останній запропоновано звернутись до суду із позовною заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (копія, а.с.16). Відповідно до довідки Кегичівської селищної оади Харківської області від 27 березня 2024 року № 14-41/93 виданої [PERSON] , [INFO] , про те що на день смерті [INFO] , [PERSON] , [INFO] був зареєстрований і проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним з 2005 року була зареєстрована і проживала співмешканка [PERSON] , [INFO] . Вони разом вели спільне господарство та жили однією сім`єю (копія, а.с. 12). Відповідно до довідки Кегичівської селищної ради Харківської області від 07 серпня 2024 року № 14-41/157 виданої [PERSON] , [INFO] , про те, що вона за власний кошт та власними силами здійснила поховання свого співмешканця [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на цвинтарі у с. Андріївка Красноградського району Харківської області та здійснює регулярний догляд за його могилою. Відомостями про інших спадкоємців та родичів Кегичівська селищна рада не володіє (а.с.32). Згідно досліджених копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.11), та копій свідоцтв про шлюб серії [NUMBER] , серії [NUMBER] (а.с.17-18) [PERSON] в період з 20 вересня 2005 року по 03 грудня 2011 року в зареєстрованому шлюбі ні з ким не перебувала. Також в судовому засіданні досліджено копію паспорту, коду [PERSON] з підтвердженням анкетних даних (а.с.8-10); фотознімки (копія, а.с.13). На даний час у позивачки виникла необхідність встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] для оформлення спадщини після смерті останнього. Відповідно до ст. 15 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання в порядку, визначеним цивільним процесуальним законодавством. Чинним законодавством України встановлено, що «сім`єю» на відміну від «шлюбу» є проживання осіб, пов`язаних спільним побутом, та у яких є взаємні права та обов`язки один до одного. При цьому, необхідно звернути увагу, що для існування сім`ї не існує спеціального порядку реєстрації. Статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право кожного на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. При цьому органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Також ст. 12 Конвенції встановлено і право на шлюб. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Положеннями ст. 74 Сімейного кодексу України визначено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. За приписами ч. ч. 3, 4 ст. 4 СК України, кожна особа має право на проживання в сім`ї та на повагу до свого сімейного життя. Разом з тим, при застосуванні наведених приписів чинного законодавства слід враховувати, що у повсякденному житті може скластися правова ситуація, коли жінка та чоловік не перебувають у шлюбі, однак, проживають разом, ведуть спільне господарство, ведуть спільний побут, набувають певних взаємних прав та обов`язків, притаманних сім`ї, зовні такі відносини подібні до шлюбних. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четвергу чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним. Зокрема, згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Верховним Судом України звернуто увагу на те, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного суду №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип права на справедливий суд, який означає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 21 постанови, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги може належати жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Як зазначив Верховний Суд в своїй постанові від 21 березня 2019 року у справі №461/4689/15-ц, для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/95 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо. Оскільки, встановлення факту проживання однією сім`єю породжує для [PERSON] юридичні наслідки, а саме можливість реалізувати своє право для отримання спадщини після смерті померлого [PERSON] та встановити даний факт іншим шляхом, аніж звернутися до суду за судовим захистом є неможливим, тому суд прийшов до висновку про законність та обґрунтованість вимог про встановлення факту проживання однією сім`єю. Згідно з ст. 76, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що [PERSON] проживав разом однією сім`єю з [PERSON] більше п`яти років та вели спільне господарство. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт, про встановлення якого просить позивач, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, встановлення факту має для заявника юридичне значення і потрібне для реалізації спадкових прав. Позивачка в позовній заяві просить залишити судові витрати за нею, тому підстав для їх розподілу суд не вбачає. Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу. На підставі викладеного, ст. 4, 13, 18, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved