Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника адвоката Данищука В.В. звернулася до суду з позовною заявою до Заставнівської міської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання права власності на нерухоме майно. В позові посилається на те, що вона є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] . До обсягу вказаного нерухомого майна входила також літня кухня, яку вона в 2010 році реконструювала під магазин. Також вказала, що вона є і власником земельної ділянки під вказаним об`єктом нерухомого майна. Після проведення всіх необхідних робіт вона звернулась до державного реєстратора з проханням провести реєстрацію вказаної реконструкції, однак їй відмовлено. Крім того, їй роз`яснено, що така процедура можлива лише після визнання за нею права власності в судовому порядку. Саме тому, просить визнати за нею право власності на самочинно збудоване майно. В судове засідання представник позивача подав суду клопотання про проведення судового розгляду без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Від представника відповідача до суду надійшло клопотання про визнання позовних вимог, просили провести судовий розгляд без участі представника відповідача. Суд, врахувавши клопотання сторін (їх представників), дослідивши та оцінивши письмові докази по справі в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Так, в судовому засіданні встановлені наступні факти. Позивач [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 13.04.2010 (а. с. 7, 8). 26.05.2010 \~ \~ \~ \~виконавчим комітетом Заставнівської міської ради прийнято рішення №49, згідно якого позивачу [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проектної документації на реконструкцію літньої кухні по [ADDRESS] під магазин, а також виокремлено нежитлову будівлю магазин в окремий погосподарський номер [ADDRESS] (а. с. 9). 30.05.2011 \~ \~ \~ \~Заставнівським РБТІ виготовлено інвентарну справу на нерухоме майно до складу якого входить зокрема і нежитлова будівля-магазин під літ. «А», яке знаходиться за адресою [ADDRESS] (а. с. 10-15). Позивач [PERSON] 04.03.2011 уклала договір із ВАТ ЕК «Чернівціобленерго» про приєднання до електричних мереж Заставнівського РЕМ ВАТ ЕК «Чернівціобленерго» магазину по [ADDRESS] (а. с. 16). Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11.06.2014 (а. с. 18) позивач [PERSON] є також власником земельної ділянки площею 0,0142 га, кадастровий номер 7321510100:03:017:0091, що розташована за адресою: [ADDRESS] , із цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Відповідно до рішення Заставнівської міської ради №101/5-2016 від 23.02.2016 (а. с. 19) остання вирішила надати ПП [PERSON] дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення із земель для будівництва та обслуговування житлового будинку, до земель для здійснення підприємницької діяльності (обслуговування магазину), площею 0,0142 га, за рахунок земель житлової забудови, розташованої за адресою [ADDRESS] . Відповідно до рішення Заставнівської міської ради №407/22-2017 від 18.08.2017 (а. с. 20) останньою затверджено проект землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки з «для будівництва обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд» на «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі» площею 0,0142 га по [ADDRESS] . Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.09.2017 (а. с. 21), цільове призначення земельної ділянки площею 0,0142 га, з кадастровим номером 7321510100:03:017:0091, що розташована за адресою: [ADDRESS] , змінено з «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» на «для будівництва і обслуговування будівель торгівлі». 21.06.2024 позивачем також отримано висновок експерта №137 від 21.06.2024 (а. с. 27-38) згідно якого ринкова вартість спірного об`єкта станом на день проведення експертизи становить 405 346,00 грн. Також констатовано, що вказана нежитлова будівля (магазину) з підвалом в [ADDRESS] , загальною площею 125,70 кв.м., збудована відповідно до державних архітектурно-будівельних, протипожежних, санітарних норм і подальша її експлуатація за призначенням можлива. На даний час у позивача відсутня можливість через державного реєстратора оформити право власності на вищевказане нерухоме майно. За змістом статей 316, 317 ЦК України право власності це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але у межах, передбачених законом, здійснення особою самочинного будівництва відповідно до частини другої статті 376 ЦК України не породжує в неї права власності на таке майно, відтак виключає це майно із цивільного обороту. За змістом частини першої статті 376 ЦК України самочинним вважається будівництво жилого будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво, або відведена не для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Верховний Суд у постанові від 21.10.2020 р. у справі № 910/2939/19З висловив таку правову позицію: "зміст приписів статті 376 ЦК України підтверджує неможливість застосування інших, ніж ті, що встановлені цією статтею, способів легітимізації (узаконення) самочинного будівництва та набуття права власності на такі об`єкти. Реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, яка його здійснила, не змінює правовий режим такого будівництва як самочинного". Аналогічна по змісту правова позиція також викладена і в Постанові ВП ВС від 23.06.20, справа №680/214/16-ц (провадження №14-445цс19). Де констатовано, що Держреєстрація права власності на нерухоме майно є одним із юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для підтвердження права власності, а самостійного значення для виникнення права власності не має. Така реєстрація визначає лише момент, з якого держава визнає та підтверджує право власності за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення такого права. Зміст приписів статті 376 ЦК України підтверджує неможливість застосування інших, ніж ті, що встановлені цією статтею, способів легітимізації (узаконення) самочинного будівництва та набуття права власності на такі об`єкти. Реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, яка його здійснила, не змінює правовий режим такого будівництва як самочинного. Згідно Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011р, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CCI), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація) У випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта. Таким чином, з врахуванням встановлених судом обставин та фактичних даних, позовні вимоги позивача є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки, об`єкт нерухомого майна, який є предметом спору, збудований позивачем самочинно, шляхом проведення будівництва, а реєстрація права власності на таке майно може відбутися тільки шляхом визнання права власності на таке майно в судовому порядку, то права та інтереси позивача підлягають захисту саме шляхом визнання за ним такого права власності. На підставі викладеного та

Outcome: approved