Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-31 00:00:00

У провадженні суду перебувала зазначена цивільна справа. Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19.06.2024 було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів. Стягнутого з відповідача - [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість у сумі 11882231,60 грн., яка включає: суму основного боргу за договором позики від 14.12.2016 у розмірі 11025000,00 грн , 3% річних нарахованих за період з 15.12.2020 по 18.07.2023 у розмірі 857231,60 грн. та 13420,00 грн. судового збору. 23.07.2024 до суду надійшла заява представника позивача - адвоката Гудзери Т.С., про ухвалення додаткового рішення у справі, яка обґрунтовувалась тим, що сторона позивача понесла судові витрати у зв`язку з розглядом справи, а саме витрати на професійну правничу допомогу в сумі 57000,00 грн. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. 31.07.2024 через систему «Електронний суд» представником позивача було подано заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.3,4 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Рішенням суду від 19.06.2024 не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що необхідно ухвалити додаткове рішення у справі, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 01.09.2022 між АО «ШЕНДІ» та первісним позивачем [PERSON] було укладено договір № 40 про надання правничої допомоги (а.с. 10-11). Пунктом 1.2. даного договору передбачено, що предметом надання правової допомоги є реалізація та/або захист прав клієнта та/або іпотекодержателями за договорами, зокрема, за договором позики, укладеним 14.12.2016 між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений Разумовою О.І., приватним нотаріусом Київського міського округу за реєстровим № 7733. Відповідно до п. 2 додаткової угоди № 01 від 01.07.2023 до договору про надання правничої допомоги № 40 від 01.09.2022, за підготовку до розгляду справи у суді та збір доказів клієнт зобов`язується сплатити винагороду у сумі, еквівалентній 1500,00 доларів США, в день підписання даного договору (а.с. 12). У подальшому договір про надання правничої допомоги № 50 від 14.02.2024 був укладений із правонаступником і новим позивачем у справі - [PERSON] , відповідно до п. 5.2. якого, за підготовку до розгляду справи у суді та збір доказів клієнт зобов`язується сплатити винагороду сумі, еквівалентній 2500,00 доларів США, в день підписання даного договору (а.с. 77-79). Оплата послуг [PERSON] за договором № 50 від 14.02.2024 підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера № 50 від 14.02.2024 на загальну суму 57000,00 грн (а.с. 80). За змістом ч. 1 п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати : на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Згідно із ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до постанови ВП ВС у справі 755/9215/15-ц від 19.02.2020, суд не може за власною ініціативою зменшити витрати на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Представником відповідача, відповідачем не було подано до суду клопотань про зменшення розміру витрат на правову допомогу. На виконання вимог частини третьої статті 137 ЦПК України представник позивача надав суду копії: договору № 40 про надання правничої допомоги від 01.09.2022 укладеного між АО «ШЕНЛІ» та [PERSON] (а.с. 10-11), додаткової угоди № 01 від 01.07.2023 до договору про надання правничої допомоги №40 від 01.09.2022 (а.с. 12), договору № 10 від 03.07.2023 про залучення адвоката для надання послуг за договором про надання правничої допомоги №40 від 01.09.2022 (а.с. 13), свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 14), ордера (а.с. 15), довіреності від 13.02.2024 (а.с. 55-56), договору № 50 про надання правничої допомоги від 14.02.2024 укладеного між АО «ШЕНЛІ» та [PERSON] (а.с. 77-79), квитанції до прибуткового касового ордера № 50 від 14.02.2024 на суму 57000,00 грн. (а.с. 80). Оскільки, при ухваленні рішення Печерським районним судом м. Києва від 19.06.2024 не вирішено питання про судові витрати, з метою усунення неповноти судового рішення, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів. На підставі наведеного,

Outcome: approved