Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

До Вишгородського районного суду Київської області від представника позивача [PERSON] надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначив, що 26.02.2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір № 459725-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначений ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Позивачем 12.02.2023 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 459725-КС-001 про надання кредиту. 12.02.2023 [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 459725-КС-001 про надання кредиту, на умовах, визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-7808, на номер телефону, що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий Боржником було введено/відправлено. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало надало позичальнику грошові кошти в розмірі 29 000, 00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. До теперішнього часу Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 459725-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконала, а лише часткового сплатила кошти. Однак, станом на 15.12.2023 року у боржника утворилась заборгованість в розмірі 72 127,30 грн., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 27 875, 74 грн., суми прострочених платежів по процентах - 44 251, 56 грн., у зв`язку з чим позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 72 127,30 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 20 лютого 2024 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом учасників справи та призначено судове засідання. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 28 травня 2024 року витребувано з АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" (ЄДРПОУ: 21133352, місце знаходження: 04082, місто Київ, вулиця Автозаводська, будинок 54/19), інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: чи випускалася банківська картка № [NUMBER] на ім`я [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ); інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № [NUMBER] за період з 12.02.2023 року по 15.12.2023 року включно. 14 червня 2024 року на виконання ухвали суду із АТ КБ «УНІВЕРСАЛБАНК» надійшла затребувана інформація. Представник позивача у судове засідання не з`явився, до суду подав клопотання, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі, а також просить розглянути справу без участі їх представника, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася про місце, час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, зокрема, шляхом розміщення оголошення на сайті суду, заяви про розгляд справи за її відсутністю до суду не надходило, своїм правом на подання відзиву не скористалася, а тому суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача та провести заочний розгляд справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Зі змісту ч.1 ст.627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Судом установлено, що 12.02.2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір № 459725-КС-001 про надання кредиту, у розмірі 29 000,00 грн., строком на 16 тижнів, стандартана фіксова процента ставка в день - 2 %, з-нижена фіксована процентна ставка -1, 15881035 %. 12.02.2023 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 459725-КС-001 про надання кредиту. 12.02.2023 року [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 459725-КС-001 про надання кредиту, на умовах, визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-7808, на номер телефону, що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, котрий Боржником було введено/відправлено. Відповідно до п. 2, 3 Договору, протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, з урахуванням дотримання позичальником графіку платежів. Пунктом 3. Договору, встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. У відповідності до норм ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ "Про електронну комерцію". Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. На підтвердження факту укладення кредитного договору, банком надано копію Договору (оферти) про надання кредиту від 12.02.2023 року, розрахунок заборгованості станом на 13.12.2023 року, Правила надання споживчих кредитів, витяг з реєстру банків, паспорт споживчого кредиту. Дане також підтверджується відповіддю АТ «УНІВЕРСАЛБАНК», з якої убачається, що на ім`я [PERSON] було емітовано платіжну картку № [NUMBER] та наявна інформація про рух коштів по даній картці за період з 12.02.2023 року по 15.12.2023 року включно. Згідно із наданим розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 13.12.2023 року становить 72 127,30 грн., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 27 875, 74 грн., суми прострочених платежів по процентах - 44 251, 56 грн. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено, зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Відповідно до вимог ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ст. 530 ЦК України вказано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) зобов`язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із вимогами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як убачається з письмових матеріалів справи, відповідач умови укладеного Договору не виконує, кредит та відсотки за користування кредитом не сплачує. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно із статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи надані докази, суд дійшов висновку про порушення відповідачем договірних зобов`язань перед позивачем щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами за встановленим графіком платежів, у зв`язку з порушенням строків виконання грошового зобов`язання. Отже, зібраними по справі доказами доведено, що відповідач зобов`язання встановлені Договором не виконує, кредит та відсотки за його користування не сплачує, а тому суд дійшов висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в загальному розмірі 72 127,30 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved