Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дитини, в якій вказує, що вона та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Дочка проживає разом з Позивачем, потребує постійного стороннього догляду, оскільки являється особою з інвалідністю з дитинства другої групи. У зв`язку з тим, що дочка потребує постійного догляду Позивач не має можливості працевлаштуватись та не може самостійно забезпечити її потреби на придбання одягу та взуття, продуктів харчування, лікування, отримання реабілітаційних послуг. Щомісячний дохід Позивача становить 2920 гривень - щомісячна грошова допомога особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу. Відповідач проживає окремо, працює та має змогу приймати участь в утриманні своєї непрацездатної дочки, але добровільно надавати допомогу на її утримання відмовляється. На даний час Позивач перебуває у вкрай складному матеріальному становищі, а тому вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Як відомо Позивачу, Відповідач інших осіб на утриманні не має та може надавати матеріальну допомогу, а тому вважає, що стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дочки не буде надмірно обтяжливим для нього та забезпечить їй та дочці належну матеріальну підтримку. Враховуючи викладене, позивач просить стягувати з [PERSON] , [INFO] , РНОК1ІІ1 [NUMBER] на її користь на утримання повнолітньої непрацездатної дочки - [PERSON] . [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення з дати подання позову до суду та протягом всього часу проживання з нею непрацездатної дочки та опікування нею. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував, щодо стягнення з нього аліментів на утримання дочки. Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження, згідно з вимогами статтями 274-279 ЦПК України. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 29 червня 2005 року Жовтневою сільською радою Попільнянського району Житомирської області, батьками [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] та [PERSON] . /а.с.4/ Згідно копії довідки виконавчого комітету Квітневої сільської ради Житомирського району Житомирської області № 168 від 14 травня 2024 року, [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю - [PERSON] та зареєстровані за однією адресою: [ADDRESS] . /а.с.5/ Як вбачається з копії посвідчення серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , визначена 2 група інвалідності з дитинства. /а.с.6/ Відповідно до копії довідки до акту огляду медико - соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 407559, [PERSON] , [INFO] , дата огляду 17 липня 2023 року, група інвалідності друга з 27 червня 2023 року, згідно висновку може виконувати просту некваліфіковану роботу в спец. Створених умовах. /а.с.7/ Згідно копії висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 16, [PERSON] , [INFO] , потребує постійного стороннього догляду. /а.с.8/ Відповідно до копії Консультативних висновків спеціалістів КНП «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» від 10 серпня 2023 року, 15 вересня 2023 року, 13 жовтня 2023 року, 13 лютого 2024 року та копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, [PERSON] , [INFO] , встановлено діагноз: аутоімунний тиреоїдит, гіпертрофічна форма, гіпотиреоз, середнього ступеня тяжкості, стан нестійкої медикаментозної компенсації. Даних за ревматичну хворобу серця на момент огляду не виявлено. /а.с.9, 12-15/ Як вбачається з копії Консультативного висновку експерта Департаменту охорони здоров`я Житомирської обласної державної адміністрації за напрямком «Генетика медична» від 07 червня 2023 року, [PERSON] встановлено діагноз: синдром Дауна, повна форма (каріотин 47.ХХ.21) з помірною розумовою відсталістю, емоційно - вольовою нестійкістю за тривожно - лабільним типом Шифр за МКХ Q 90.0. Аутоімунний тиреоідит з гінотиреозом. Складний далекозорий астигматизм обох очей. Реактивні артралгії. Функціональна кардіопатія С 110. Жовто - кам`яна хвороба. Диспанкреатичні розлади. Дефіцит фолієвої кислоти з гіпергомоцистеїнемією. /а.с.10/ Згідно копії Консультативного висновку спеціаліста КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради від 15 червня 2023 року, [PERSON] , встановлений діагноз: системний недорозвиток мовлення, стійка соціальна дезадонтація. /а.с.11/ Відповідно до Висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 16, [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Обмеження самообслуговування, обмеження здатності до орієнтації, обмеження здатності до піклування, обмеження здатності контролювати свою поведінку. [PERSON] потребує постійного стороннього догляду. Висновок дійсний до 24.07.2025. Як вбачається з копії довідки про отримання допомоги від 31 травня 2024 року № 270, [PERSON] перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Управління соціального захисту населення Житомирської районної державної адміністрації. З 01.05.2024 до 31.05.2024 призначено допомогу ДСДІ 2 група з дитиества. Загальна сума доходу за період з 01.05.2024 до 31.05.2024 за винятком аліментів, становить 2361 грн. 00 коп. Згідно копії довідки Попільнянського відділу № 4 Міністерства соціальної політики України УСЗН Житомирської РДА віл 31 травня 2024 року № 269, [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , знаходиться на обліку в Житомирське РУПСЗН Попільнянський відділ та отримує допомогу по догляду за інвалідом ІІ групи, травень 2024 року -2920 гривень. У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Згідно частин 8, 9 статті 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Згідно зі ст.ст.1,17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Суду, як джерело права. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пунктами 15, 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3 передбачено, що відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до положень ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Так, відповідно до правил вказаної статті батьки продовжують бути зобов`язаними утримувати свою дитину після досягнення нею повноліття за наявності у сукупності таких обставин: дочка або син є непрацездатними. Відповідно до ст.1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" непрацездатними є особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону; непрацездатні повнолітні діти потребують матеріальної допомоги; наявність у батьків можливості надати таку допомогу. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Дитина після досягнення 18 років за умови її непрацездатності (у тому числі наявність інвалідності) має право на отримання матеріальної допомоги від батьків, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Така матеріальна допомога може надаватися батьками в добровільному порядку або після звернення до суду з відповідною позовною заявою. Аліменти повнолітнім непрацездатним дочці, сину, які потребують матеріальної допомоги, у разі визнання їх особами з інвалідністю І, ІІ групи присуджуються на строк інвалідності. Згідно статті 88 Сімейного кодексу України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Згідно зі ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, закон покладає на батьків обов`язок утримувати свою повнолітню дочку (сина) при наявності одночасно трьох умов: дочка (син) є непрацездатними; дочка (син) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати дочку (сина). Тобто, для виникнення обов`язку матері, батька утримувати повнолітніх дочку, сина необхідна сукупність таких умов: повнолітні дочка, син є непрацездатними, тобто особами з інвалідністю І, ІІ чи ІІІ групи; потребують матеріальної допомоги: під якою розуміється неможливість самостійно забезпечити своє існування та недостатність державної допомоги, пенсії та допомоги у зв`язку з інвалідністю; матір, батько здатні утримувати повнолітніх дочку, сина, тобто їхній заробіток (доходи) дозволяють їм здійснювати таке утримання. Судом беззаперечно встановлено, що повнолітня [PERSON] є інвалідом 2 групи, потребує постійного стороннього догляду, відповідач не є особою похилого віку, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання непрацездатної повнолітньої доньки не надає, яка окрім пенсії, іншого доходу не має. Вказані обставини Відповідачем не оспорено та спростовані під час розгляду справи не були. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 Сімейного кодексу України, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Згідно зі статті 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно статей 198, 200 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову, вказаний розмір аліментів відповідає встановленим обставинам справи, вимогам розумності та справедливості, з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, їх стану здоров`я, потреби та матеріального становища повнолітньої непрацездатної особи, платника аліментів та інших обставин, що мають істотне значення. Згідно з ч.1, ч.4, ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позовні вимоги в повному обсязі. Частиною першою статті 79 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до частини 2 статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена при зверненні до суду. Відповідно до статті 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Пунктом 1 частини 1 статті 430 ЦПК України встановлено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved