Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

В провадженні судді Дзержинського районного суду м. Харкова Цвіри Д.М. перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позовна заява вмотивована тим, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження, яке додається до позову. [PERSON] помер [INFO] . [PERSON] був громадянином російської федерації, був зареєстрований на день смерті за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті залишилась спадщина, що знаходиться на території України, яка складається з кооперативної квартири за адресою: [ADDRESS] та гаражу № [NUMBER] , який розташований в ГБК «Жигулі» за адресою: м. Харків, вулиця Полярна, 10А. Кооперативна квартира за адресою: [ADDRESS] належала померлому [PERSON] на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності від 17.04.2000 року. З копії Довідки, виданої Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "ВИСОТНИЙ" від 16.02.2022 гр. [PERSON] (батько померлого) гр. [PERSON] - члена ОСББ "ВИСОТНИЙ", що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ) у тому, що його сину дійсно належала кооперативна квартира [ADDRESS] - трьохкімнатна з суміжними кімнатами загальною площею 76,70 метрів квадратних і житловою площею 47,58 метрів квадратних. 02 грудня 2021 року приватним нотаріусом було заведено спадкову справу №112/2021, зареєстровано у Спадковому реєстрі за №68771748, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі N?67595256 від 02.12.2021 року. Приватним нотаріусом ХМНО Саварінською Н.В. позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про прано на спадщину за законом після померлого громадянина російської федерації [PERSON] та винесена Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.07.2023 року за №68/02-31. Відмовляючи у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого сина Позивача, нотаріус зазначила, що спадкоємцями за законом є також дружина спадкодавця - [PERSON] , [INFO] , та двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які на час відкриття спадщини проживали зі спадкодавцем за однією адресою: [ADDRESS] . Порядок, встановлений Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року, вимагає встановлення кола спадкоємців, для чого було необхідно запросити копію спадкової справи після померлого [INFO] громадянина рф [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований на день смерті за адресою: [ADDRESS] . У зв?язку з військовою агресією російської федерації 01.12.2022 року був прийнятий Закон України № 2783-IX «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року». Встановити коло спадкоємців, які прийняти спадщину після смерті померлого [INFO] громадянина рф [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований на день смерті за адресою: [ADDRESS] не має можливості. У зв`язку з чим нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого сина Позивача. Вказані обставини вимусили позивача звернутись до суду з цим позовом. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 серпня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання. У задоволенні клопотання позивача про витребування доказів- відмовити. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2023 року клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Селезень Світлани Володимирівни про витребування доказів у цивільній справі за позовом [PERSON] до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом- задоволено. Витребувано у приватного нотаріуса ХМНО Саваринської Наталії Вікторівни відомості стосовно осіб, що звертались з заявами про прийняття спадщини, відмови від спадщини в Україні, після смерті спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] , в м. Курськ. 07 грудня 2023 року приватним нотаріусом ХМНО Саваринською Н.В. надано до суду відповідь, зі змісту якої вбачається, що з заявою про прийняття спадщини звернувся батько спадкодавця- [PERSON] . Заяви про відому про прийняття спадщини не надходили. Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 67595275 від 02.12.2021 у Спадковому реєстрі інформація про складений заповіт від імені [PERSON] відсутня. Ухвалою Дзержинського районного суду 21 лютого 2024 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином. Відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.4 ст. 223, ст.ст.280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] помер [PERSON] . Позивач є батьком померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження на ім`я [PERSON] 02 грудня 2021 року приватним нотаріусом було заведено спадкову справу №112/2021, зареєстровано у Спадковому реєстрі за №68771748, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі N?67595256 від 02.12.2021 року. 06 липня 2023 року приватним нотаріусом ХМНО Саварінською Н.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У вказаній постанові нотаріусом зазначено, що після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з кооперативної квартири [ADDRESS] Полярна, 10а (десять а). Порядок, встановлений Конвенцією про правову допомогу та правові відносини цивільних; сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року, вимагав встановлення кола спадкоємців, для чого було необхідно запросити копію спадкової справи після померлого [INFO] громадянина російської федерації [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований на день смерті за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з військовою агресією російської федерації 1 грудня 2022 року прийнято Закон України № 2783-1X «Про вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року». На вимогу п 1.2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Встановити коло спадкоємців, які прийняли спадщину після померлого [INFO] громадянина російської федерації [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований на день смерті за адресою: [ADDRESS] , не має можливості. За цих обставин приватним нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про права на спадщину за законом після померлого [INFO] громадянина Російської федерації [PERSON] . Зі змісту Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.07.2023 також вбачається, що спадкоємцями за законом є також дружина спадкодавця- [PERSON] , [INFO] , та двоє дітей- [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які на час відкриття спадщини проживали зі спадкодавцем за однією адресою. У відповіді, наданій приватним нотаріусом ХМНО Саваринською Н.В. на виконання ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.11.2023, зазначено, що заяви про відому про прийняття спадщини не надходили. Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Як визначено в ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Разом з тим, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини (ч. 1 ст.1222 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Слід зазначити, що іноземний елемент у спадкуванні може виражатися в одній з таких трьох ознак: 1) спадкодавець або спадкоємець є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; 2) спадщина знаходиться на території іноземної держави; 3) юридичний факт, який створює, змінює чи припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави (наприклад, смерть спадкодавця на території іншої держави чи народження дитини, спадкові права якої захищалися до її народження в іншій державі, тощо). За наявності хоча б однієї із вказаних ознак, до відносин спадкування будуть застосовуватися положення Закону України «Про міжнародне приватне право». Відповідно до ст. 71 Закону України «Про міжнародне приватне право» спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає реєстрації в Україні - правом України. Згідно правової позиції Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 13.03.2023 №398/1796/20 зазначено, що спадкування права на нерухоме майно, яке знаходиться на території України регулюється правом України. У випадку, коли спадкодавець на час смерті проживав за межами України, і до складу спадщини входять права на нерухоме майно, яке знаходиться на території України, прийняття спадщини відбувається у спосіб звернення спадкоємця з відповідною заявою до компетентного органу, уповноваженого на вчинення нотаріальних дій, за місцем знаходження нерухомого майна, тобто, в Україні; подання заяви про прийняття спадщини за законодавством російської федерації не звільняє спадкоємця від подання заяви про спадкування за місцем знаходження нерухомого майна, як це передбачено ст. 71 Закону України «Про міжнародне приватне право» та ст. 1269 ЦК України; якщо спадкоємець не подав у визначений законом строк нотаріусу за місцем знаходження нерухомого майна заяву про прийняття спадщини, він не може вважатись таким, що прийняв спадщину. Спадкування права на нерухоме майно, розташованого за межами України, не свідчить про прийняття спадщини, яка знаходиться в Україні. Такий факт не має юридичного значення для успадкування іншої частини права не нерухоме майно, розташованого на території України, оскільки як міжнародним, так і національним законодавством задекларована незалежність та самостійність відповідних спадкових процесів. Обставини прийняття спадщини за кордоном можуть лише підтверджувати обізнаність спадкоємця про смерть спадкодавця. Таким чином, прийняття у спадщину нерухомого майна, що належало спадкодавцю, який помер на території іншої країни спадкоємцю необхідно подати відповідну заяву за місцем знаходження нерухомого майна, тобто в Україні та за законодавством місцезнаходження цього майна, законодавством України. Згідно з вимогами підпунктів 1.2 підпункту 1 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2022 №296/5, при зверненні спадкоємців у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявність заповіту, наявність спадкового майна, його складу та місце знаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Підпунктом 1.12 пункту 1 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, передбачено, що якщо спадкодавець, якому належить майно на території України, мав останнє місце проживання на території іноземної держави, місце відкриття спадщини визначається на підставі Закону України «Про міжнародне приватне право». Позивач бажає реалізувати своє право на спадщину, однак, звернувшись до приватного нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, отримала відмову зв`язку з відсутністю можливості з`ясувати коло спадкоємців. Відповідно до абз. 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, яка кореспондує з положеннями ч. 1 ст. ст. 81 ЦПК України, якою встановлений обов`язок доказування і подання доказів, кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 80 ЦП К України,\~достатніми є\~докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, на підставі вимог статті 71 Закону України «Про міжнародне приватне право», статті 1261 ЦК України, суд доходить висновку, що позивач є не єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Спадкоємці [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] за правилами ч.3 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не заявили про відмову від неї. Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки позивачем при зверненні до суду не надано доказів того, що інші спадкоємці за законом подали заяви про відмову від спадщини. Визнання права власності на спадкове майно за позивачем може призвести до обмеження прав на спадкове майно інших спадкоємців. Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, за якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов залишено без задоволення, судові витрати по справі залишаються за позивачем. На підставі ст.ст. 392, 1258, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: dismissed