Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

02.07.2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 13.07.2021 р. Тернівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис - 137. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що з відповідачем по справі 13.07.2021 зареєстрували шлюб. Від даного шлюб у мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини припинили на прикінці лютого 2022, через різні погляди на подружнє життя та сімейні цінності. Спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Вважає, що шлюб носить формальний характер та збереження шлюбу суперечить його інтересам. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивачка про судовий розгляд справи повідомлена належним чином, надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує. Відповідач про судовий розгляд справи повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Суд, сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів, встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13.07.2021року (а.с. 4), від шлюбу маютьнеповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.5), шлюбні відносини припинили на прикінці лютого 2022, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Оцінка суду. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Крім цього, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Приймаючи до уваги визнання відповідачем позову і те, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, - позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що порушено особисті немайнові права позивача, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved