Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

У березні 2024 року позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути з відповідача: - заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 34 922,61 грн; - інфляційні втрати в розмірі 1 631,59 грн; - 3% річних у розмірі 550,15 грн. Позовна заява в обґрунтована таким. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] . 11.11.2016 сторони уклали договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 323, за умовами якого позивач зобов`язався надавати послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у будинку [ADDRESS] , а відповідач зобов`язався своєчасно сплачувати ці послуги за встановленим тарифом та у строки, передбачені договором. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг, у останнього виникла заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг за період з листопада 2019 року по жовтень 2023 року в розмірі 34 922,61 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач нарахував на заборгованість 3% річних у розмірі 550,15 грн, та інфляційні втрати в розмірі 1 631,59 грн. Ухвалою від 17.04.2024 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; призначив справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін для розгляду справи по суті; установив сторонам строки для подання заяв по суті справи. Представник позивача разом із позовом подав клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не подавав, причини неявки не повідомив, відзив на подав. Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України за згодою позивача суд ухвалив розглядати справу на підставі наявних у справі доказів в порядку заочного про розгляду. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно з наказом Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) № 2 від 10.01.200 житловий будинок по [ADDRESS] передано на обслуговування Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» (а.с. 6). Згідно з п.п. 2.2 Статуту предметом діяльності Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» є надання житлово - комунальних послуг споживачам. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] (а.с.11). За правилом ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. 11.11.2016 сторони уклали договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідно до якого позивач зобов`язався забезпечувати обслуговування та ремонт житлового будинку [ADDRESS] , утримувати прибудинкову територію, забезпечувати надання комунальних послуг, в відповідачка зобов`язалась брати участь у витратах по утриманню будинку та оплачувати комунальні послуги (а.с. 9-10). Отже, відповідач є власником квартири та споживачем житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 11.11.2016, у останнього виникла заборгованість по оплаті послуг за період з листопада 2019 року по жовтень 2023 року в розмірі 34 922,61 грн (а.с.12, 13). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, 3% річних нараховані на розмір заборгованості за період з 01.01.2020 по 31.01.2022 складає 550,15 грн, інфляційні втрати - 1 631,59 грн (а.с.14). Оскільки відповідач є власником квартири [ADDRESS] , на підставі укладеного договору відповідач є споживачем послуг, які надає позивач за вказаною адресою, своєчасно не вносив плату за отримані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 34 922,61 грн, на розмір якої позивач нарахував 3% річних у розмірі 550,15 грн, інфляційні втрати в розмірі 1 631,59 грн, заперечень щодо розміру заборгованості відповідач суду не надав, суд дійшов висновку, що позивач на виконання вимог ст. 81 ЦПК України довів обставини, зазначені у позові, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню повністю. Щодо відшкодування відповідач судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Позивачем сплачено судовий збір за подачу позовної заяви в сумі 3 028,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, з відповідач на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складається з судового збору у розмірі 3 028,00 грн. Позивач також просив стягнути з відповідача судові витрати на правничу допомогу в розмірі 2 500,00 грн. Ч. 2 ст. 137 цього Кодексу встановлено, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Ч. 3 ст. 137 цього Кодексу встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Ч. 4 ст. 137 цього Кодексу встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження вимог про стягнення витрат на правничу допомогу позивачем надано копії: - договору № 13-24Т про надання правничої допомоги від 10.01.2024; - додатку № 1 до договору про надання правничої допомоги № 13-24Т від 10.01.2024; - договору № 78 про залучення адвоката для надання послуг за договором про надання правничої допомоги № 13-24Т від 10.01.2024; - попереднього розрахунку суми судових витрат за позовом КП «Житло-сервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості; - детального опису робіт (наданих послуг) за позовом КП «Житло-сервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості; - акта виконаних робіт за січень 2024 року по договору про нпдпння правничої допомоги № 13-24Т від 10.01.2024. Згідно з детальним описом робіт (наданих послуг) за позовом КП «Житло-сервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості, адвокатом Ключником А.В. надана такі послуги: аналіз документів, вибір правової позиції; підготовка позовної заяви разом із додатками, розрахунок збитків від інфляції та 3% річних. Вартість наданих послуг становить 2 500,00 грн. Враховуючи, що представником позивача виконано обсяг роботи, який узгоджений з позивачем, суд вважає, що відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 2 500,00 грн, які відповідають складності справи та наданим адвокатом послуг; часом, витраченим адвокатом на надання цих послуг та їх обсягу; значенню справи для сторін, а також зазначеній позивачем ціні позову.

Outcome: approved