Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання права власності на земельні ділянки загальною площею 1,0897 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Вікнянської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовувала тим, що у зв`язку з тим, що в Державному акті на право приватної власності на землю містяться розбіжності у імені спадкодавця (« [PERSON] » та « [PERSON] »), в нотаріальному порядку їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що позбавляє її можливості оформити спадщину на спадкове майно. У зв`язку з цим також просила суд в мотивувальній частині рішення суду встановити факт приналежності [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 048439 від 14.08.2001 року, виданого на ім`я [PERSON] . Окрім цього,\~позивачка просила суд витребувати у Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області копію спадкової справи № 96/2010. 08.07.2024 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Крім цього, даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву та роз`яснено право пред`явити зустрічний позов. Також вказаною ухвалою зобов`язано Тлумацьку державну\~нотаріальну контору\~Івано-Франківської\~області надати суду належним чином посвідчену копію спадкової справи № 96/2010, у разі її відкриття, та витяг\~про реєстрацію\~в спадковому\~реєстрі спадкової\~справи,\~зокрема щодо\~майна: [PERSON] , померлої [INFO] , останнє місце проживання якої було с. Вікняни Івано-Франківського району Івано-Франківської області. 15.07.2024 року на адресу суду з Тлумацької державної\~нотаріальної контори\~Івано-Франківської\~області надійшла копія спадкової справи № 96/2010. В підготовче судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, однак у позовній заяві просила розгляд справи провести у її відсутності. Представник відповідача Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає, не заперечує щодо його задоволення та просив розгляд справи провести у його відсутності. У зв`язку з неявкою в підготовче судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали\~справи,\~суд вважає,\~що позов\~підлягає до\~задоволення,\~з такихпідстав: Судом встановлено, що на ім`я [PERSON] 14.08.2001 року було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 048439, виданий на підставі рішення Вікнянської сільської Ради народних депутатів № 15 від 12.06.2001 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 27, згідно якого їй належало право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 1,0897 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Вікнянської сільської ради Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області, до складу якої входять дві земельні ділянки площами: 1,0391 га (урочище «Батьків» с. Вікняни Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області) та 0,0506 га (урочище «Росіш» с. Вікняни Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області) (а.с. 4). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11). Ще за життя [PERSON] посвідчила на ім`я [PERSON] (позивачка) заповіт, яким заповіла їй все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 18.03.2009 року (а.с. 8). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] (позивачка) прийняла спадщину в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , оскільки вона постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується копією довідки Вікнянської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 925 (а.с. 29 зворот), а також 03.03.2010 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом успадкувавши 1/3 частину спадкового домоволодіння, яке не є предметом даного позову (а.с. 9). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 96/2010 від 03.03.2010 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (а.с. 25-41), з якої вбачається, що [PERSON] (позивачка) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом та за заповітом, які б бажали прийняти спадщину, та які б мали обов`язкову частку у спадщині, немає. Однак позивачці в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , у зв`язку з тим, що у Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 048439 вказано ім`я власника земельної ділянки « [PERSON] », тоді як ім`я спадкодавця « [PERSON] », що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області № 322/02-31 від 07.06.2024 року (а.с. 10). \~ \~ \~ \~Зазначені обставини\~перешкоджають позивачці\~належним чином\~оформити спадщину\~на спадкове\~майно \~земельну ділянку,\~в порядку\~спадкування за\~заповітом. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Так, згідно п. 2 постанови пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд на підставі\~ч.\~6\~ст.\~ 294\~ ЦПК\~ \~України залишає\~заяву без\~розгляду і\~роз`яснює заінтересованим\~особам,\~що вони\~мають право\~подати позов\~на загальних\~підставах. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 200/14136/17 (провадження № 61-15965св19) зазначено, що «справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.\~Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах». У постанові Верховного Суду від 23 грудня 2021 рокуу справі № 442/1904/20 (провадження № 61-7816св21) зазначено, що «під спором про право в справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої\~особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.\~Визначальним при розгляді заяви про встановлення певних фактів, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки, має значення наявність чи відсутність спору між спадкоємцями. Процесуальний закон вимагає встановити наявність спору про право, а не припускати його можливість.\~Такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року в справі № 640/10329/16». У постанові Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі № 760/5425/17 (провадження № 61-18392св19) вказано, що «справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.\~ Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду від 26.01.2022 року по справі № 165/2486/19 (провадження № 61-1355св21). З позовних вимог вбачається спір про право, а саме про визнання права власності на земельну ділянку, яка належала спадкодавцю, а тому позивачка звернувся також з взаємопов`язаною вимогою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу в порядку позовного провадження, оскільки встановлення даного факту має для неї юридичне значення та надає їй право на спадкування за заповітом. Так з копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 048439, виданого на підставі рішення Вікнянської сільської Ради народних депутатів № 15 від 12.06.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 27,\~встановлено,\~що він\~виданий на\~ім`я [PERSON] ,\~жительки с.\~Вікняни Тлумацького\~району Івано-Франківської\~області (а.с. 4). Проте з довідки Вікнянського старостинського округу № 3 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 86 від 18.06.2024 року встановлено, що згідно даних по господарського обліку за адресою [ADDRESS] проживала до дня смерті ( [INFO] ) [PERSON] . Іншої особи з іменем [PERSON] на території Вікнянського старостинського округу не було і немає (а.с. 7). Також відповідно до словника власних імен людей « [PERSON] » та « [PERSON] » це одне й те ж ім`я. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає встановленим факт приналежності спадкодавцю [PERSON] правовстановлюючого документу, де помилково вказано її ім`я, а саме Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ІФ № 048439, виданого на підставі рішення Вікнянської сільської Ради народних депутатів № 15 від 12.06.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 27, оскільки встановлення даного факту має для позивачки юридичне значення та надасть їй можливість оформити спадщину у встановленому порядку. Отже на момент звернення до суду позивачка правомірно претендує на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON] . Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЗК України та ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах зі збереженням її цільового призначення. Стаття 126 ЗК України передбачає, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Отже [PERSON] (позивачка), будучи належним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , має право на оформлення спадщини з переоформленням права власності на спадкову земельну ділянку на своє ім`я в нотаріальному порядку. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності\~до ч.\~1\~ст.\~82\~ЦПК України, обставини,\~які визнаються\~учасниками справи,\~не підлягають\~доказуванню,\~якщо суд\~не має\~обґрунтованого сумніву\~щодо достовірності\~цих обставин\~або добровільності\~їх визнання.\~Обставини,\~які визнаються\~учасниками справи,\~зазначаються в\~заявах по\~суті справи,\~поясненнях учасників\~справи,\~їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності\~до ч.\~4\~ст.\~206\~ЦПК України,\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до\~ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що сторонами по справі не заявлялось вимог про відшкодування судових витрат, клопотань про\~відшкодування витрат\~до закінчення\~судових дебатів\~до суду\~не надходило,\~ суд не може вийти за межі заявлених вимог, а тому питання розподілу судових витрат судом не вирішується. На підставі ст.ст. 316-319, 368, 391, 392, 1216-1222, 1225, 1268 ЦК України (в редакції 2003р.), ст.ст. 81, 126, 131 ЗК України,

Outcome: approved