Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

23.02.2024 року [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до ТОВ «Запоріжградтранс-1», ПрАТ «СК «Еталон», третя особа: [PERSON] , який в подальшому уточнила (а.с. 48-52), та остаточно просить суд: стягнути з ПрАТ «СК «Еталон» на її користь завдані збитки у розмірі 40 906,80 грн., та з ТОВ «Запоріжградтранс-1» моральну шкоду у розмірі 15 000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22.06.2023 року о 10-45 год. на перехресті пр. Соборного та вул. Перша Ливарна, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом MERCEDES BENZ, д.н. [NUMBER] не надав переваги у русі пішохода [PERSON] , яка переходила проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу, що привело до зіткнення з останньою; внаслідок чого [PERSON] впала на дорожнє покриття, отримала незначні тілесні ушкодження у вигляді саден та пошкодила окуляри, чим їй було завдано матеріальних збитків. Постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07.09.2023 року по справі ЄУН 337/4269/23 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та встановлено, що [PERSON] впала на дорожнє покриття, отримала тілесні ушкодження у вигляді саден та пошкодила окуляри, чим їй було завдано матеріальних збитків. Під час події, яка сталася 22.06.2023, на [PERSON] були окуляри із лінзами, призначені за лікарськими рекомендаціями від 31.07.2015 року. Унаслідок події окуляри були повності знищені, що унеможливлювало їхнє подальше використання. Вартість окулярів складає 40 906,80 грн. Також під час дорожньо-транспортної пригоди 22.06.2023 року, позивач зазнала тілесних ушкоджень, а саме травмовано руки, ноги та обличчя, що підтверджується фотознімками та висновком, наданим КНП «MЛE та ШМД» ЗМР та висновком хірурга. Тобто, подією 22.06.2023 року позивачу спричинено як матеріальну, так і моральну шкоду. Як вбачається із матеріалів справи ЄУН 337/4269/23, зазначений транспортний засіб належить ТОВ «Запоріжградтранс-1», яке обслуговує автобусний маршрут № 75. Згідно із відповіді, наданої ТОВ «Запоріжградтранс-1» [PERSON] , [INFO] перебував у трудових відносинах із ТОВ «Запоріжградтранс-1» у період часу з 02.11.2022 року по 15.09.2023 року включно. Згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № 214982041, станом на 22.06.2023 року, транспортний засіб, д.н.з. [NUMBER] , було застраховано у Страховій компанії «Еталон». 26.10.2023 року позивачем направлялася заява про виплату страхового відшкодування Страховій компанії «Еталон», однак, станом на день подання позовної заяви ані відшкодування, ані будь-якої іншої відповіді вона не отримувала. У зв`язку з чим [PERSON] вимушена звернутись із зазначеним позовом до суду для захисту своїх порушених прав. 18 березня 2024 року від відповідача - ПрАТ «СК «Еталон» надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 67-68), з якого вбачається, що вказаний відповідач проти позову заперечує з таких підстав. Позивачкою не надано чеків на придбання окулярів, які були знищені під час ДТП, а саме: оправи для окулярів, лінз, їх встановлення та виготовлення відповідно до рекомендації лікаря від 31.05.2015 р., а також відсутня інформація щодо моделі окулярів, їх виробника та вартості. Враховуючи вищевикладене, не можливо встановити чи дійсно були придбані вищезазначені окуляри та які їх характеристики. 27 березня 2024 року від представника позивача - адвоката Балкового Р.Л. надійшла відповідь на відзив відповідача - ПрАТ «СК «Еталон» (а.с. 80-81). Як на думку представника позивача, оскільки, окуляри під час ДТП, яка сталася 22.06.2023 р. були повністю знищені, позивачка була вимушена купити нові окуляри вартістю 40 906,80 грн. Вимагати від позивачки надати докази купівлі окулярів у 2015 році є недоцільним. 09 квітня 2024 року від відповідача - ПрАТ «СК «Еталон» надійшли заперечення на відповідь на відзив (а.с. 163-164). Згідно яких, відповідач наголошує на тому, що позивачко не надано доказів, того що нею придбані подібні окулярів, з такими самими характеристиками, якістю, та вартістю, на заміну тим, що були пошкоджені під час ДТП. Заяви, клопотання учасників процесу. 04 березня 2024 року від представника позивача - адвоката Балкового Р.Л. надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (а.с. 46-47). 04 квітня 2024 року від представника позивача - адвоката Балкового Р.Л. надійшла заява про перенесення судового засідання (а.с. 65-66). 29 липня 2024 року від представника відповідача - ПрАТ «СК «Еталон» надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача (а.с. 206-207). 29 липня 2024 року від представника позивача - адвоката Балкового Р.Л. надійшла заява про відмову від частини позовних вимог та розгляд справи за відсутності позивача та її представника (а.с. 211). Процесуальні дії у справі. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя (далі -суд) від 28 лютого 2024 року позовну заяву залишено без руху, з наданням позивачеві строку для усуненні недоліків позовної заяви. (а.с. 42-43) Ухвалою суду від 05 березня 2024 року клопотання [PERSON] про звільнення від сплати судового збору, задоволено; звільнено [PERSON] від сплати судового збору за подання нею позову до ТОВ «Запоріжградтранс-1», ПрАТ «СК «Еталон», третя особа: [PERSON] про відшкодування завданих збитків та моральної шкоди (а.с. 53-54) Ухвалою суду від 05 березня 2024 року провадження у цій справі відкрито; вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження; справу призначено до розгляду у підготовче судове засідання (а.с. 55-56). Ухвалою суду від 17 квітня 2024 року підготовче провадження по цій справі закрито; справу призначено до розгляду по суті (а.с. 172). Ухвалою суду від 29 липня 2024 року заяву [PERSON] в особі представника - адвоката Балкового Р.Л. задоволено; провадження у справі за позовом [PERSON] до ПрАТ «СК «Еталон» про стягнення завданих збитків, закрито; продовжено розгляд справи за позовом [PERSON] до ТОВ «Запоріжградтранс-1», третя особа - [PERSON] , про відшкодування моральної шкоди. (а.с.213-214) Від представника позивача надійшла заява про проведення розгляду справи відсутністю позивача та її представника, вимоги уточненого позову підтримує, просить задовольнити (а.с. 211). Представник відповідача - ПрАТ «СК «Еталон» у судове засідання не з`явилася, надала заяву про проведення розгляду справи за її відсутністю. (а.с. 206) Представник відповідача ТОВ «Запоріжградтранс-1» у судове засідання не з`явився, хоча про час день та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, заперечень стосовно позовних вимог позивача не надав. Відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Третя особа по справі - [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про час день та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, заперечень стосовно позовних вимог позивача не надав. Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, згідно з вимогами ст.ст.128,131 ЦПК України, відповідач та треті особи повідомлені про час та місце слухання справи за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з`явилися у судове засідання без поважних причин. Прийнявши до уваги заяву позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, приходить до такого. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 22.06.2023 року о 10-45 год. на перехресті пр. Соборного та вул. Перша Ливарна, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом MERCEDES BENZ, д.н. [NUMBER] не надав переваги у русі пішохода [PERSON] , яка переходила проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу, що привело до зіткнення з останньою; внаслідок чого [PERSON] впала на дорожнє покриття, отримала незначні тілесні ушкодження у вигляді саден та пошкодила окуляри, чим їй було завдано матеріальних збитків. Постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07.09.2023 року по справі ЄУН 337/4269/23 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та встановлено, що [PERSON] впала на дорожнє покриття, отримала тілесні ушкодження у вигляді саден та пошкодила окуляри, чим їй було завдано матеріальних збитків. (а.с. 15-16) Згідно із відповіді, наданої ТОВ «Запоріжградтранс-1» [PERSON] , [INFO] перебував у трудових відносинах із ТОВ «Запоріжградтранс-1» у період часу з 02.11.2022 року по 15.09.2023 року включно. (а.с. 25-31) Згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № 214982041, станом на 22.06.2023 року, транспортний засіб, д.н.з. [NUMBER] , було застраховано у Страховій компанії «Еталон». (а.с. 24 Під час дорожньо-транспортної пригоди 22.06.2023 року, позивачка зазнала тілесних ушкоджень, а саме травмовано руки, ноги та обличчя, що підтверджується висновком, наданим КНП «MЛE та ШМД» ЗМР та довідкою хірурга. (а.с. 32-33) 26.10.2023 року [PERSON] направлено заяву про виплату страхового відшкодування Страховій компанії «Еталон» (а.с. 36-39). За результатами ДТП, як вказує позивачка, їй завдано моральну шкоду в розмірі 15 000 грн. За правилом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Частиною другою статті 1172 ЦК України передбачено, що замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника. Відповідно до змісту статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до частин 1-3 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана із пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Шкода (у тому числі моральна), завдана внаслідок ДТП із вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 25 листопада 2020 року у справі № 760/28302/18-ц. Також, згідно з п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права. Згідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 р. потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна та робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювана шкоди. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об`єктивним наслідком поведінки заподіювана шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювана шкоди (умислу або необережності). Законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювана шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог ст.1166 ЦК України покладено на відповідача. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 23 січня 2018 року у справі №753/7281/15-ц (№61-1832св17). Згідно із статтею 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до частини першої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Спричинення моральної шкоди є оціночним поняттям, критерії якого побудовані на загально прийнятих уявленнях про негативні події, їх ступінь та наслідки, вплив на дисбаланс у звичний спосіб життя, необхідність докладання зусиль для його відновлення та супутні цьому переживання, а також з урахуванням вини заподіювача шкоди. Сутність компенсації моральної шкоди як способу захисту цивільних прав полягає у покладенні на правопорушника юридичного обов`язку компенсувати потерпілому втрати немайнового характеру внаслідок душевних і фізичних страждань, спричинених порушенням його блага і прав, а головна мета такої компенсації - надання можливості потерпілій особі за її допомогою відновити втрачену душевну рівновагу, певною мірою пом`якшити заподіяні переживання. Визначаючи розмір на відшкодування моральної шкоди, суд керується не тільки тими критеріями, які обумовлюють суб`єктивне сприйняття потерпілого, але й тими, які характеризують її зовнішній прояв - порушення звичайного для цієї людини способу життя. Ураховуючи вимоги справедливості, добросовісності та розумності, а також конкретні обставини справи, доведеність спричинення позивачеві моральної шкоди, суд вважає , що на її відшкодування слід стягнути з ТОВ «Запоріжградтранс-1» на користь [PERSON] грошову суму у розмірі 15 000,00 грн. Розподіл судових витрат по справі суд проводить відповідно до правил ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved