Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

22.05.2024 позивачка звернулася до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , мотивуючи свої вимоги тим, що письмовою відповіддю приватного нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. № 258/02-14 від 19 березня 2024 року, їй було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить частина житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 260 виданою Кам`янським старостинським округом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області 27.03.2024. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 15.09.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить частина житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 77482637 від 27.06.2024 року, наданої державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Горючкіною О.М., інформація про заповіт складений [PERSON] , відсутня. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є чоловік, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 25.02.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 11. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що згідно довідки Кам`янського старостинського округу Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 260 від 27.03.2024 року, на час своєї смерті, [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] , а разом з нею був зареєстрований та проживав чоловік, [PERSON] , і таким чином прийняв спадщину. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 12.05.2020 Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина, до якої входить: частина житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , яка належала йому як члену колгоспного двору, що підтверджується довідкою № 259 виданою Кам`янським старостинським округом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області 27.03.2024 та частина житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , яку він прийняв після смерті [PERSON] , однак не оформив. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту від 04 серпня 2016 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та зареєстрованого в реєстрі під № 60, [PERSON] належну йому на праві власності земельну ділянку на підставі державного акту серії І-ОД № 011325, площею 2,98 га, виданий Кам`янською сільською радою, яка розташована на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, заповів [PERSON] , [INFO] ; та належну йому на праві власності всю частку житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований в [ADDRESS] , заповів [PERSON] , [INFO] . Відповідно до заповіту від 24 вересня 2019 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області та зареєстрованого в реєстрі під № 80, [PERSON] належну йому на праві власності земельну ділянку, площею 2,9874 га, кадастровий номер 5122081700:01:003:0639, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданий державним нотаріусом 13.09.2019, заповів [PERSON] , [INFO] . Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 62324339 від 04.11.2020 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І., заповіти [PERSON] від 04.08.2016 року, зареєстрований за № 60 та від 24.09.2019 року, зареєстрований за № 80 не змінювалися та не скасовувалися. Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, осіб, які мають право на обов`язкову частку немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк звернулися із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріусу Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І., тобто відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved