Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 03.05.2009. Шлюб зареєстрований Зеленською сільською радою Ковельського району Волинської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за №2. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між ними поступово погіршилося, стали виникати непорозуміння та конфлікти через різні погляди на життя, різне уявлення про шлюб та сім`ю, обов`язки чоловіка та дружини. Напружені стосунки привели до охолодження почуттів, втрати любові та довіри один до одного. На даний час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету та спільних планів на майбутнє не мають. Вказує на те, що формальне існування шлюбу суперечить її інтересам. Майнового спору між ними не існує, спору щодо місця проживання дитини немає, а тому просить суд розірвати шлюб між сторонами. Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12.06.2024 відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У строк, встановлений судом, відповідач відзив на пред`явлений позов не подав. У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК ). Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Зеленською сільською радою Ковельського району Волинської області 03.05.2009, сторони уклали шлюб 03.05.2009 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №2. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про її народження. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Як вбачається з позовної заяви, позивач з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя, спільного господарства не ведуть , шлюбні стосунки фактично припинені. Слід зазначити, що за час перебування справи в суді а ні позивач, а ні відповідач не надали суду доказів на підтвердження, що бажають мати час для примирення, що ними здійснювалися дії, направлені на збереження сім`ї та навпаки позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст.105 СК України вбачається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, підстави для надання строку для примирення сторін відсутні, родина розпалась кінцево і у подальшому збережена бути не може. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Вирішуючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем, а тому відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи вищевикладене, суд вважає неможливим в подальшому зберегти їх сім`ю, шлюб сторін досить тривалий час носить формальний характер, подальше перебування їх у шлюбі суперечить інтересам кожного та порушує засади добровільності шлюбу тому повинен бути розірваний. На підставі викладеного, ст.ст.104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved