Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, починаючи стягнення з моменту подання позову до суду і до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Свої вимоги сторона позивача мотивувала тим, що 06 серпня 2022 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 990. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що малолітній син проживає з нею, перебуває на її утриманні. Через догляд за дитиною [PERSON] наразі не працює, відповідач добровільно їй матеріальної допомоги не надає. У зв`язку із складним матеріальним становищем, позивач потребує матеріальної допомоги на своє утримання, через що вона і звернулася до суду з даною позовною заявою. 17.04.2024 року ухвалою судді Крюківського районного суду міста Кременчука позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не надав до суду пояснень про причини своєї неявки, відзив на адресу суду не направив. 25.07.2024 року на адресу суду надійшла заява відповідача, відповідно до змісту якої [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання позивача до досягнення сином трирічного віку. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін по справі, на підставі наявних в матеріалах справи документів, оскільки позивач та відповідач належним чином повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, відповідачем не надано відзив, розгляд справи сторони просили проводити без їх участі.. У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, приймаючи до уваги думки сторін, викладені у письмових заявах, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків: 06 серпня 2022 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, який зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис № 990, що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 06.08.2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с. 12). Від зазначеного шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 22.12.2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с. 10). У вказаному свідоцтві про народження дитини у графі «Батько» зазначений [PERSON] , у графі «Мати» зазначена [PERSON] . Подружнє життя між сторонами не склалось, тому рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука від 08.05.2024 року шлюб між ними розірвано. Згідно зі статтею 75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (частини 1,2, 4 статті 84 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що вбачається з копії витягу з реєстру територіальної громади № 2022/000489473 від 03.09.2022 року (а.с. 7) та № 2023/001300474 від 11.02.2023 року (а.с. 11). Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому, суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. Як і раніше, в першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів. Матеріальне становище платника оцінюється, виходячи з вартості належного йому майна, розміру заробітку (доходу). Про матеріальне становище також свідчить розмір витрат, що здійснюються платником на утримання себе й членів своєї сім`ї. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (стаття 80 Сімейного кодексу України). При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень статті 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Відповідно до частини 1 статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно частиною 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У зв`язку з тим, що малолітній син проживає з матір`ю (позивачем), а також враховуючи, що позивач перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, вона має право на утримання від чоловіка - батька дитини коштів до досягнення дитиною трьох років. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів, керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. У судовому засіданні встановлено, що 08.04.2023 року Крюківським районним судом міста Кременчука у цивільній справі № 537/1357/24 винесено судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Ураховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що з відповідача стягуються аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, не працює, доходу не має, виходячи з принципу справедливості та розумності, а також з урахуванням потреб дружини та можливостей відповідача, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною віку трьох років. Згідно з частиною 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач\~звільнена від\~сплати судового\~збору при\~подачі позову\~до суду\~з \~підстав,\~передбачених статтею\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами), та з урахуванням положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1 211 грн 20 коп. - згідно ставок, передбачених вказаним Законом станом на дату ухвалення рішення.

Outcome: approved