Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Позивач зверталась до державного нотаріуса Колосовської С.О., яка постановою від 06.04.2024р. відмовила у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті матері у зв`язку з пропуском строку подачі заяви про прийняття спадщини. Інших спадкоємців немає і такі особи до нотаріуса не звертались, заповітів складено не було. Зазначила, що з дитинства має захворювання центральної нервової системи, через ракетні обстріли м. Києва і сильний психологічний стрес фактично не могла рухатись та обходити себе самостійно, не могла розмовляти та писати, пропущений строк є незначним. Тому просить визначити додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини терміном в 2 місяці з дня набрання чинності рішенням суду. Ухвалою від 17.06.2024 року відкрито провадження у справі та ухвалено розглядати справу в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 08.07.2024р. підготовче провадження закрито справа призначена до розгляду. Чергове судове засідання призначено на 05 серпня 2024р. У судове засідання позивач [PERSON] не прибула, скерувала до суду заяву, вх. № 3339/24-Вх від 05.08.2024р. про розгляд справи без її участі, де позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області у судове засідання не прибув, відзив на позовну заяву не надав, натомість звернувся з заявою вх. № ЕП-532/24-Вх від 29.07.2024р., в яких заявлений позов визнав повністю, просив суд його задовольнити, розгляд справи провести без його присутності та стягнути судові витрати з позивача. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому може бути прийнято судом. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії про смерть серія [NUMBER] від 25.08.2023р., виданого виконавчим комітетом Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в смт Драбів, Золотоніського району, Черкаської області, у віці 81 рік. Згідно копій довідок виконавчого комітету Шрамківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області № 234 від 15.04.2024р. та № 233 від 15.04.2024р., [PERSON] , [INFO] , на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] і на день смерті проживала одна. Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 28.07.1974р., виданого бюро ЗАГС Таджицької ССР, [PERSON] народилась [INFO] та її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 23 квітня 2005 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23.04.2005р., після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] . Згідно копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12ААА № 204473 віж 15.06.2016р. [PERSON] є особою з інвалідністю ІІІ групи безтерміново, причина інвалідності - інвалідність з дитинства. Згідно консультаційного висновку спеціаліста ТОВ «Медичний центр Святого Пантелеймона» та копії записів з мед карти, [PERSON] відвідувала медичну установу 11.01.2024, 18.01.2024р., 30.01.2024р. та 20.02.2024р. у зв`язку з ІБС стенокардією. Станом на 20.02.2024р. рекомендовано продовжувати лікування. Згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія [NUMBER] від 03.09.2010р. [PERSON] є власником будинку за адресою: [ADDRESS] , що також відповідає даним Витягу про державну реєстрацію прав Драбівського виробничого відділку КП «ЧОБТІ» № 27675891 від 18.10.2010р. Згідно колпії витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 76510462 від 06.04.2024р. та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 77502166 від 01.07.2024р., спадкова справа номер у спадковому реєстрі 72262638, номер у нотаріуса 30/2024р. заведена у Драбівській державній нотаріальній конторі. Згідно копії спадкової справи № 30/2024р. після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , вона заведена на підставі заяви [PERSON] , що надійшла 06.04.2024р. Згідно копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.04.2024р., державним нотаріусом Першої золотоніської нотаріальної контори, в порядку заміщення державного нотаріуса Драбівської державної нотаріальної контори Колосовською С.О. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними та побутовими спорудами, що знаходиться: [ADDRESS] після смерті [PERSON] , оскільки [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини. Таким чином, судом встановлено, що протягом шестимісячного терміну з дня смерті [PERSON] позивач [PERSON] спадщину не прийняла, до нотаріальної контори або в орган місцевого самоврядування з відповідною заявою не звернулась. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України). Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, згідно ст. 1269 ЦК України. При цьому, такі дії повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору, який пропущено з поважних причин, і потребує пред`явлення нею позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Наведені положення у повній мірі відповідають правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Згідно ст. 1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч. 3 ст. 1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із положень ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустила встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. При цьому поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо, що відповідає висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду від 13 березня 2020р. по справі № 314/2550/17. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до остаточного рішення суду. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі "Ілхан проти Туреччини" від 27.06.2000р., при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 89 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустила строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування. Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. На підставі викладеного, враховуючи те, що відновлення права на прийняття спадщини позивачем не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а також те, що відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі та просить їх задовольнити, суд приходить висновку, що позовні вимоги щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Суд вважає, що достатнім для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори у даному випадку є строк два місяці з моменту вступу рішення у законну силу.

Outcome: approved