Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-01 00:00:00

28.09.2023 позивачка звернулася до Іллічівського міського суду Одеської області з вищевказаним позовом та просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав стосовно неї - його доньки [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до свідоцтва про народження її батьками є [PERSON] та [PERSON] . 31.07.2012 шлюб між її батьками було розірвано. 10.11.2023 [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та після реєстрацію шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Позивачка проживає з матір`ю та вітчимом [PERSON] . 14.11.2013 з [PERSON] було стягнуто аліменти на її утримання в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), однак державним виконавцем було відмовлено у відкритті виконавчого провадження. 22.01.2020 її мати померла. Після смерті матері вона залишилась проживати і до цього часу проживає у сім`ї [PERSON] , який утримує та виховує її. 25.03.2022 наказом служби у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області вона передана на виховання та утримання [PERSON] . Рішеннями означеного виконавчого комітету їй надано правової статус дитини позбавленого батьківського піклування та [PERSON] призначено її піклувальником, оскільки після смерті матері відповідач її життям не цікавився, матеріальної допомоги на її утримання не надавав, не проявляв бажання забрати до себе на проживання, не цікавився її духовним, фізичним та соціальним розвитком, станом здоров`я, тобто самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо неї, що і стало підставою звернення до суду. 22.12.2023 ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області матеріали цивільного позову направлено за територіальною підсудністю до Охтирського міськрайонного суду Сумської області. 25.01.2024 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області цивільну справу передано на розгляд до Великописарівського районного суду Сумської області. 19.02.2024 ухвалою судді Великописарівського районного суду Сумської області відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи. Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 23.04.2024 №1224/0/15-24 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Великописарівського районного суду Сумської області», в зв`язку із зміною з 01.05.2024 територіальної підсудності судових справи Великописарівського районного суду Сумської області шляхом її передачі до Охтирського міськрайонного суду Сумської області, цивільну справу №501/3919/23 згідно з актом від 16.05.2024 передано до Охтирського міськрайонного суду Сумської області. 23.05.2024 ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області прийнято справу до свого провадження за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи. 24.06.2024 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду. В судове засіданні позивачка не з`явилась, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, справу просила розглянути у її відсутності. Відповідач, будучи належним чином сповіщеним про час та місце судового розгляду, в судове засідання не прибув, правом на подачу відзиву не скористався. Представник органу опіки і піклування виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи у відсутності їх представника, висновок підтримують. Беручи до уваги згоду позивачки, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Суд, дослідивши докази у справі, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивачки, виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст. 51, 52, 55 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою, діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 150 СК України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, до яких, серед інших, належить і обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. В преамбулі до Конвенції про права дитини, зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно з ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованою Україною 27.02.1991, що набрала чинності для України 27.09.1991, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями ст. 141 СК України визначено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до положень ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, але всупереч зазначеним вимогам закону відповідач свої зобов`язання щодо виховання та розвитку дитини не здійснює. Статтею 164 СК України визначені підстави позбавлення батьківських прав. Так мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У ч. 2 п. 16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками зазначені відповідач [PERSON] та [PERSON] є батьками позивачки, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 29.10.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області (а.с. 22). Згідно з рішенням Авдіївського міського суду Донецької області від 31.07.2012 №2/501/434/2012 шлюб між батьками позивачки розірваний (а.с. 23). Рішенням Авдіївського міського суду Донецької області від 14.11.2013 з [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 07.06.2013 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 26-27). 10.11.2012 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 10.11.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с. 25). [INFO] мати позивачки, [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 22.01.2020 Авдіївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с. 14). Відповідно до наказу служби у справах дітей виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області від 25.03.2022 №13 неповнолітню [PERSON] , [INFO] , передано на виховання та утримання [PERSON] тимчасово до вирішення питання про форму її подальшого влаштування (а.с. 16). Рішеннями виконавчого комітету Чорноморської міської ради від 20.05.2022 № 119 та №124 неповнолітній [PERSON] надано правовий статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та її піклувальником призначено [PERSON] (а.с. 15, 17). Відповідно до частин 4 та 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. З висновку органу опіки і піклування виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітньої доньки [PERSON] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області від 21.06.2024 №235, вбачається, що [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов`язків стосовно своєї дитини, залишив її без батьківської турботи та піклування. Таким чином, суд вважає, що зібраними по справі доказами підтверджено, що відповідач не цікавиться дитиною, матеріально не допомагає, дитину не відвідує, не спілкується з нею, не піклується про фізичний і духовний розвиток протягом тривалого часу, тобто ухиляється від своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини, а тому, приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення його батьківських прав, так як це відповідатиме найкращим інтересам дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved