Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась з позовом до Горохівської міської ради Луцького району Волинської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Свій позов обґрунтовує тим, що [INFO] помер її син [PERSON] . Дружина та діти у спадкодавця відсутні. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина за законом, де єдиними спадкоємцями є позивачка та її чоловік - батько спадкодавця, інші спадкоємці відсутні. Батько [PERSON] після померлого спадкодавця спадщину не прийняв. Позивачка вказує, що своєчасно спадщину після смерті спадкодавця вона не прийняла у зв`язку з поганим станом здоров`я та достатністю, на її думку, фактичного вступу в управління спадковим майном. З врахуванням наведеного та на підставі ст. 1272 ЦК України, остання просить визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 06.06.2024 року відкрито провадження у даній справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 06.06.2024 р. за клопотанням позивачки постановлено витребувати у приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волошина С.А. витяг зі спадкового реєстру про наявність спадкових справ до майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] , а також заповітів, посвідчених від його імені, а у випадку заведення спадкової справи на ім`я спадкодавця - належним чином завіреної її копії. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 10.07.2024 р. підготовче засідання відкладено у зв`язку з залученням у цивільній справі за позовом [PERSON] до Горохівської міської ради Луцького району Волинської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] . Протокольною ухвалою суду від 07.08.2024 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 07.08.2024 р. Позивачка та її представник в судове засідання 07.08.2024 не з`явились. У письмовій заяві представник позивачки просив справу розглядати без його участі, позов задовольнити. Представник відповідача Горохівської міської ради Луцького району Волинської області в судове засідання не з`явився, у заяві, яка надійшла до суду 14.06.2024 р., останній позов визнав, просив розгляд справи проводити без його участі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в судове засідання не з`явився, у письмовій заяві просив справу розглядати у його відсутність, проти позову не заперечив. Пояснив, що спадщини після померлого [PERSON] не прийняв, за поновленням строку для прийняття спадщини звертатись не буде. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини 1 та 2 ст. 1220 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.11). Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як встановлено судом, позивачка є спадкоємцем першої черги після смерті сина [PERSON] , про що як доказ свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.12). Факт належності спадкодавцю [PERSON] спадкового майна - житлового будинку, який знаходиться в [ADDRESS] , стверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12.01.2010, номер витягу: 25010698 (а.с.14). Довідкою Підберезівського старостинського округу Горохівської міської ради Луцького району Волинської області від 09.05.2024 р. №583 стверджується, що за [PERSON] значиться житловий будинок з господарськими спорудами, земельними ділянками. Спадкодавець [PERSON] до дня смерті був зареєстрований та постійно проживав по [ADDRESS] , на інше місце проживання не виїжджав. Спадкодавець [PERSON] помер [INFO] . На момент смерті спадкодавець [PERSON] проживав один, одружений не був, дітей не мав. Заповіт Печихвостівською сільською радою не посвідчувався. Спадкоємницею за законом є мати [PERSON] (а.с.10). Будучи спадкоємцем за законом першої черги після смерті сина [PERSON] позивачка звернулась до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Волошина С.А. Проте, приватний нотаріус у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.05.2024 р. №57/02-31 відмовив [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало спадкодавцю. У постанові приватний нотаріус зазначив, що заяви про прийняття спадщини до нотаріальних установ у встановлені законом строки, а саме до 21.08.2022 р., [PERSON] подано не було (а.с.13). 13.06.2024 р. на запит суду надійшла спадкова справа №87/2024 до майна померлого [INFO] [PERSON] , відповідно до якої після смерті останнього [PERSON] 14 травня 2024 року подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №76954969 від 14.05.2024 р. заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. Отже, позивачка є єдиним спадкоємцем, яка претендує на спадкове майно [PERSON] , інший спадкоємець - [PERSON] не претендує на спадкове майно. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, судом не встановлено. Частинами 1 та 2 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені ст. 1272 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим, ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Крім того, при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Звертаючись до суду з цим позовом, позивачка свої вимоги обґрунтовувала тим, що у встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у зв`язку з поганим станом здоров`я та достатністю, на її думку, фактичного вступу в управління спадковим майном. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави. Відповідно до ч. 5 ст.1268 та ч. 3 ст. 1296 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оцінюючи доводи позивачки та надані нею докази в обґрунтування позовних вимог, суд вважає, що причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку є поважними. Крім того, суд враховує, що визнання поважними причин пропуску позивачкою строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст. 3 ЦК України). Матеріалами справи встановлено, що позивачка після смерті [PERSON] претендує на належне останньому спадкове майно як спадкоємиця за законом першої черги. Відповідач Горохівська міська рада Луцького району Волинської області проти задоволення позовних вимог не заперечила. Водночас, відмова у задоволенні позову, за наявності встановлених судом обставин, була б непропорційним втручанням у право особи на мирне володіння майном. У своєму позові [PERSON] не наполягає на стягненні судових витрат, а тому розподіл судових витрат у даній справі не здійснюється. Враховуючи вищенаведене, на підставі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 3, 1268-1272 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved