Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

У липні 2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, яку уточнив 05.02.2024 року, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення в розмірі 11865 грн. 77 коп., а з урахуванням 3% річних та інфляційного збільшення просить стягнути суму у розмірі 13 439 грн. 79 коп. та судові витрати по справі. В обґрунтування вимог позивач зазначає, що між Комунальним підприємством «Дніпроводоканал» та [PERSON] склалися фактичні відносини з приводу надання послуг. Згідно рішення Дніпровської міської ради № 526 від 20.04.1995 року про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг, споживачам, переданим на обслуговування КП «Дніпроводоканал», абоненту відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Проте, відповідач (який є наймачем) не добросовісно віднісся до сплати вищевказаних послуг, не сплачував за надані йому послуги водопостачання і водовідведення. Відповідно до розрахунку сума заборгованості відповідача за надані послуги водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , де відповідальним квартиронаймачем є відповідач, станом на 31.01.2023 року складає 11 865 грн. 77 коп. При цьому, загальна заборгованість відповідача перед Комунальним підприємством «Дніпроводоканал» складає 13 439 грн. 79 коп., з яких: сума основного боргу - 11 865 грн. 77 коп., інфляційне збільшення суми боргу - 1399 грн. 81 коп., 3% річних - 174 грн. 21 коп., у зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 6 вересня 2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 06.09.2023 року, а також відповідачці було направлено копію позовної заяви із додатками. Відповідачка у встановлений судом строк не надала суду відзив на позовну заяву, у зв`язку чим, суд вирішує справу за наявними матеріалами. 28.06.2024 року від представника позивача надано до суду заяву про збільшення позовних вимог, у якій вказує, що у зв`язку із подальшою несплатою в повному обсязі послуг відповідачем, станом на 31.05.2024 року розмір заборгованості досяг 13 167 грн. 30 коп., а з урахуванням 3% річних та інфляційного збільшення розмір заборгованості складає 14 759 грн. 82 коп. Однак, судом при розгляді справи по суті не була прийнята заява про збільшеня позовних вимог, оскільки суду позивачем не надано доказів, що свідчать про направлення відповідачу копії даної заяви про збільшення позовних вимог, що свідчить про порушення вимоги ст. 49 ЦПК України. Тому, розгляд справи продовжено в межах позовних вимог в редакції від 05.02.2024 (а.с. 45-47). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтею 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» визначено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору. Як зазначено у ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У судовому засіданні встановлено, що відповідачкою [PERSON] був відкритий особовий рахунок № [NUMBER] , за яким вона повинна була сплачувати комунальні послуги спожиті за адресою: [ADDRESS] . Відповідачка систематично порушувала зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на січень 2023 року становить 11 865 грн. 77 коп. Як роз`яснив Верховний Суд України у правовій позиції, яка висловлена в постанові від 16.12.2015 року у справі №6-2023цс15, закріплена в п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування до таких правовідносин правових норм, установлених у ст. 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами. Тобто, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України. Згідно розрахунку наданому позивачем, який перевірено судом, розмір інфляційного збільшення суми заборгованості складає 1 399 грн. 81 коп. та 3% річних у розмірі 174 грн. 21 коп. В силу положень ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно з ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, оскільки відповідач має заборгованість по оплаті послуг водопостачання і водовідведення, суд вважає позовні вимоги Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради обґрунтованими і такими, які знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. Приймаючі до уваги вищезазначене, та враховуючи, що відповідач у встановлений законом строк не виконав перед позивачем своїх зобов`язань за надані послуги водопостачання та водовідведення, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги водопостачання та водовідведення станом на 31.01.2023 року у розмірі 13 439 грн. 79 коп., які складаються з: 11 865 грн. 77 коп. - сума основного боргу, 1399 грн. 81 коп. - інфляційне збільшення, 174 грн. 21 коп. - 3% річних. Сума заборгованості у цій справі визначається без урахування строків позовної давності, оскільки відповідачем відповідно до вимог ч. 3 ст. 267 ЦК України заяв про застосування цих строків суду не надано. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі по 2 684 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved