Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що їхня з відповідачем сім`я розпалася через несумісність характерів, постійні сварки та різні погляди на життя, різне відношення до сім`ї та подружніх обов`язків. Близько чотирьох місяців сторони не ведуть спільного домашнього господарства, не підтримують подружніх стосунків, у кожного з них свій окремий бюджет. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Збереження сім`ї позивачка вважає неможливим та на примирення не згодна. У судове засідання позивачка не з`явилася, проте завчасно подала до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на розірванні шлюбу та просила суд розглянути справу за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала (а.п.19-20). Відповідач не з`явився до суду також, проте надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав та просив суд розглянути справу за його відсутності (а.п.23-24). Суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 08.02.2019, про що Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) складено відповідний актовий запис за №93 (а.п.11). Відповідно до ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом ч.3, 4 ст.56 СК України. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та зважаючи на те, що згідно з письмовими заявами сторін позивачка наполягає на розлученні, а відповідач визнав позов та не заперечує проти такого, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. Відповідно до ч.1\~ст.142 ЦПК України, з огляду на визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне повернути позивачці з Державного бюджету 50% судового збору у розмірі 605,60 грн, сплаченого нею при поданні позову до суду відповідно до квитанції №6702-5454-4794-5108 від 20.05.2024 Таскомбанк (а.п.1), а решту - 50% судового збору у розмірі 605,60 грн, необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного та Закону України «Про\~судовий збір», ст.104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved