Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] і просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування належному позивачу на праві власності будинку за адресою [ADDRESS] . Позов мотивований тим, що з 2016 відповідач не проживає за місцем реєстрації в належному позивачу будинку за адресою [ADDRESS] , місце перебування відповідача позивачу невідомо, тому позивач просить задовольнити його позовні вимоги. Ухвалою суду від 10 червня 2024 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до слухання у відкритому судовому засіданні. Цією ухвалою учасникам справи визначено строк для подачі заяв по суті справи. Від відповідача у встановлений судом термін відзив на позовну заяву, не подано. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач, в судове засідання не з`явився вдруге, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки до суду не повідомив. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився надав до суду заяву про слухання справи без його участі, в рішенні покладається на розсуд суду. Згідно із ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Розглянувши додані до позовної заяви документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Корюківка, Чернігівської області, проживає за адресою: [ADDRESS] . Позивач є власником будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Даний будинок належить позивачу на підставі власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 30.04.2004. Згідно з даними домової книги [PERSON] зареєстрована в будинку за адресою: [ADDRESS] . Також за цією адресою зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . До 2016 року [PERSON] проживав в будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Після 2016 року відповідач виїхав і за цією адресою не проживає. Отже, більше року відповідач [PERSON] не проживає за місцем реєстрації, місце проживання [PERSON] позивачу не відомо. Надаючи правову оцінку обставинам справи суд враховує наступне. У відповідності до положень ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частини першої ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з частиною першою ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири, має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з частиною другою статті 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, враховуючи, те що відповідач не проживає в будинку [PERSON] більше року, доказів про досягнення між сторонами домовленості про інше суду не надано, доказів поважності причин, які не дали змогу відповідачу проживати у будинку, в якому він зареєстрований суду не надано, а тому суд вважає, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, з підстав, передбачених частиною другою статті 405 Цивільного кодексу України, підлягає задоволенню. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір. На підставі викладеного статтями 10-13, 223, 259, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд

Outcome: approved