Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-01 00:00:00

Заявник [PERSON] 30.07.2024 звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті свого батька [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] у м. Соледар, Бахмутський район, Донецька область. В обґрунтування позовної заяви заявник зазначає, що є сином [PERSON] , та, оскільки смерть відбулася на тимчасово окупованій території, йому потрібно звернутися до суду для встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території/зоні бойових дій, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийняти відділом державно\\ реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення факту смерті необхідно для проведення державної реєстрації смерті, отримання свідоцтва про смерть задля реалізації спадкових прав. У судове засідання заявник не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений. У судове засідання з`явилася представник заявника [PERSON] з`явилася, заяву підтримала. Заінтересована особа- Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання також не з`явилася, про дату та час розгляду справи повідомлена. Відповідно до ст. 247 ЦПК України здійснювалось повне фіксування судового процесу. за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з абз.2 ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Суд, заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини. Заявник у даній справі [PERSON] є сином [PERSON] , родинні відносини яких підтверджуються свідоцтвом про народження. На підтвердження факту смерті заявником подана копія заяви [PERSON] , копія заяви [PERSON] , талон-повідомлення про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) від 30.11.2023, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Частинами третьою-четвертою\~статті 49 ЦК України\~передбачено, що державній реєстрації підлягає, зокрема, смерть фізичної особи. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Смерть фізичної особи підлягає обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~та Правила державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджені\~наказом Міністерства\~юстиції України\~від 18.10.\~2000\~№ 52/5 не містять спеціальної норми права щодо порядку державної реєстрації народження, смерті на тимчасово окупованій території України відповідними органами державної реєстрації актів цивільного стану без рішення суду про встановлення такого факту, що унеможливлює встановлення факту народження, смерті та здійснення державної реєстрації народження, смерті в позасудовому порядку. Відповідно до\~статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України від 18.10. 2000 № 52/5, встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Чинне законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть, або на підставі рішення суду. При цьому видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, тобто без встановлення лікарем факту смерті, забороняється. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на території України введено воєнний стан. Згідно зі\~статтею 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»\~в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені\~Конституцією України\~та законами України, а відповідно до\~статті 26 цього Закону\~скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Згідно з Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України наказом від 22.12. 2022 № 309, м. Соледар, Соледарської міської територіальної громади з 24.02.2022 по 24.01.2023 є територією активних бойових дій, а з 25.01.2023 є тимчасово окупованою територією України. Отже, на дату смерті-13.08.2022, яку вказує заявник, м. Соледар знаходилося на території активних бойових дій. Відповідно до ст.ст.\~3,\~8,\~9 Конституції України\~в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Встановлення факту народження або смерті особи має значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, рішення суду в такій категорії справ повинне ґрунтуватися на дотриманні вимог процесуального закону щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказування не можуть ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю. Вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин. На підтвердження обставин, викладених у заяві про встановлення факту смерті, заявником надано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, копія заяви [PERSON] , копія заяви [PERSON] , талон-повідомлення про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) від 30.11.2023. Приписами ч.1.ст. 95 ЦПК встановлено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Показання свідка\~-\~це повідомлення\~про відомі\~йому обставини,\~які мають\~значення для\~справи (\~ст.\~90\~ЦПК України). Показання свідків як засоби доказування це повідомлення про обставини, що входять до предмета доказування, тобто про юридичні факти складу вимог і заперечень сторін та інші обставини, що мають значення для справи, які повідомляються суду в установленому законом процесуальному порядку і формі Проаналізувавши заяви [PERSON] , заяви [PERSON] , суд дійшов висновку, що зазначені заяви не є письмовим доказом, та не можуть розцінюватися як показання свідків, та не дає можливість вважати такі пояснення доказами по справі. Копія витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань та копія талону повідомлення єдиного обліку не містить достовірних відомостей, які підтверджує факт смерті [PERSON] . Суд, оцінивши належність та допустимість доказів в їх сукупності приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви [PERSON] , оскільки заявником не надано належних та допустимих доказів, на підставі яких суд може достовірно встановити смерть саме [PERSON] . При встановленні факту смерті підлягають з`ясуванню обставини та причина смерті відповідно до медичного класифікатора. При зазначених заявником обставинах без ідентифікації тіла та безспірного підтвердження смерті саме [PERSON] , доводи щодо факту смерті засновані на припущеннях. Суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що відповідно до норм\~статті 46 ЦК України\~фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється\~Цивільним процесуальним кодексом України

Outcome: dismissed