Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0980074949/2 від 19.11.2020, в сумі 84 401,88 грн. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 01.12.2020 між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] був укладений договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0980074949/2 на підставі заявки-анкети №3363361 на умовах пропозицій (оферти) на укладання електронного договору позики, що акцептована відповідачем шляхом підписання електронним підписом, відповідно до умов якого позивач надав позичальнику кредит в розмірі 7 000,00 грн, строк користування кредитом - 30 днів, строк дії договору - 3 роки, відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом. 11.02.2022 між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу №11.02.2022, відповідно до умов якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржника за договором позики №0980074949/2 від 19.11.2020. Відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до боржників ТОВ «Коллект Центр», у тому числі, за договором позики №0980074949/2 від 19.11.2020, боржником за яким є [PERSON] . В порушення умов укладеного кредитного договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 08.03.2024 становить 184 624,87 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 6 999,99 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 177 624,88 грн, однак посилаючись на принципи розумності, співмірності та пропорційності, представник позивача просить стягнути з відповідача борг в розмірі 84 401,88 грн, з яких 6999,99 грн заборгованості за кредитом (за тілом кредиту) та 77401,89 грн заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги від ТОВ «Інфінанс». Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору в сумі 3 028,00 грн та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 17 000,00 грн. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 23.04.2024 відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Заяв по суті справи до суду не надійшло. Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. У відповідності до поданого через систему "Електронний суд" 23.05.2024 клопотання представником позивача зазначено про технічні описки у тексті позовної заяви, а відповідно до поданого через "Електронний суд" клопотання від 02.08.2024 представником позивача надано до матеріалів справи Заявку на надання юридичної допомоги №569 від 05.01.2024, в якій було усунено технічну помилку. Згідно з ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до положень ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється. За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 01.12.2020 [PERSON] підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором 2L3Z8W пропозицію укласти договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0980074949/2 від 19.11.2020 (оферта) та надання кредиту згідно заявки - анкети №3363361 від 01.12.2020 та 01.12.2020 [PERSON] підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором [INFO] акцепт оферти від 01.12.2020 на укладення договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0980074949/2 від 19.11.2020 (оферта) та надання кредиту згідно заявки - анкети №3363361 від 01.12.2020, умовами яких передбачено розмір кредиту 7 000 грн; строк користування кредитом 30 днів; строк дії договору 3 роки. Відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації; річна відсоткова ставка 638,75%, застосовується за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації; вартість кредиту у грошовому вираженні становить: 3 675,00 грн, за умови належного виконання умов договору та відсутності пролонгації; реальна річна процентна ставка за кредитом становить 638,75%, за умови належного виконання умов договору та пролонгації; номінальна відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, застосовується у випадках передбаченими правилами; номінальна річна відсоткова ставка 638,75%, застосовується у випадках передбаченими правилами; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить: 3 675,00 грн, при використанні номінальної відсоткової ставки; реальна річна процентна ставка за кредитом становить 638,75%, при використанні номінальної відсоткової ставки. Максимальна відсоткова ставка 3,5% за один день користування кредитом, застосовується за умови неналежного виконання умов договору; максимальна річна відсоткова ставка 1277,5%, застосовується за умови неналежного виконання умов Договору; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить: 7 350,00 грн, за умови неналежного виконання умов договору. Реальна річна процентна ставка за кредитом становить 1277,5%, за умови неналежного виконання умов договору (а.с. 5, 6). Умовами пропозиції укласти договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0980074949/2 від 19.11.2020 (оферта) та надання кредиту згідно заявки - анкети №3363361 від 01.12.2020 визначено, що у разі укладання Договору в електронній формі, а саме: на сайті Товариства www.pozichka.ua, беззаперечним прийняттям (акцептом) умов даного Договору Позичальником є проставлення в особистому кабінеті на сайті Товариства спеціальної відмітки про згоду укласти договір на запропонованих Товариством умовах та підписання акцепту. Підписання Позичальником договору відбувається шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Виконання вищезазначених дій означає прийняття Позичальником всіх умов Договору та його укладання в електронному вигляді, що згідно п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до укладення Договору в письмовому вигляді, у зв`язку з чим створює для Позичальника та Товариства такі ж правові зобов`язання та наслідки (а.с. 5). 01.12.2020 [PERSON] заповнила Заявку-Анкету на отримання кредиту №3363361, відповідно до якої просила ТОВ «Інфінанс» надати їй кредит на наступних умовах: сума кредиту - 7 000,00 грн, термін кредиту - 30 днів, спосіб отримання кредиту - платіжна картка за реквізитами [NUMBER] , ціль кредиту - використання у споживчих цілях, яка підписана електронним підписом одноразовим ідентифікатором [INFO] (а.с. 6 зворот - 7). Згідно з довідкою про ідентифікацію, виданої ТОВ "Інфінанс", [PERSON] на зазначений нею номер телефону було направлено одноразовий ідентифікатор [INFO]. Змістом копії квитанції №73971443 від 01.12.2020 підтверджується факт зарахування ТОВ «Інфінанс» 7 000,00 грн на картку платника [NUMBER] . Відповідно до положень частин 1, 2 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. За правилами ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ч.1, 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. В статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація, в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію(оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 частини першої ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19, від 28.04.2021 у справі №234/7160/20, від 01.11.2021 у справі №234/8084/20. Судом встановлено, що відповідач підписала договір позики шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає положенням ст.ст. 205, 207, 639 ЦК України, отже договір є укладеним в письмовій формі. Таким чином, судом встановлено, що між ТОВ «Інфінанс» та відповідачем в належній формі був укладений кредитний договір, згідно з яким відповідач отримала кредит та можливість користуватись кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору кредиту. 11.02.2022 між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» був укладений Договір факторингу №11-02/22, відповідно до умов якого ТОВ «Інфінанс»» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників, зокрема, за Договором позики №0980074949/2 від 19.11.2020, який був укладений між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . Згідно з Реєстром боржників до Договору факторингу №11-02/22 від 11.02.2022 [PERSON] за Договором позики №0980074949/2 від 19.11.2020, має загальну суму заборгованості за кредитом 103 039,99 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 6 999,99 грн; заборгованість за нарахованими процентами 96 040,00 грн. Відповідно до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 №10-01/2023, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до боржників ТОВ «Коллект Центр», у тому числі за Договором позики №0980074949/2 від 19.11.2020, боржником за яким є [PERSON] . Згідно з Реєстром боржників до Договору про відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 [PERSON] за Договором позики №0980074949/2 від 19.11.2020, має загальну суму заборгованості за кредитом 184 624,87 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 6 999,99 грн; заборгованість за нарахованими процентами 177 624,88 грн. Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З урахуванням викладеного, на підставі ст. 512, 514 ЦК України, до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором позики №0980074949/2 від 19.11.2020. На підставі викладеного, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту є обґрунтованими, оскільки наявність такої суми заборгованості підтверджена належними доказами. Разом із тим, спір стосується кредитних правовідносин та сума заборгованості із її складовими належить до предмета доказування. З метою доведення сум, що підлягають до стягнення з позичальника у судовому порядку, позивачем надані розрахунки заборгованості, які складені ТОВ «Інфінанс» станом на 11.02.2022, ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 10.01.2023, та ТОВ "Коллект-Центр" станом на 08.03.2024. Згідно з розрахунком заборгованості, складеного ТОВ "Коллект-Центр", [PERSON] станом на 08.03.2024 має загальну заборгованість за договором у сумі 184 624,87 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 6 999,99 грн; заборгованість за відсотками - 177 624,88 грн. При цьому, звертаючись до суду з позовом, позивач просить стягнути заборгованість в розмірі в розмірі 84 401,88 грн, з яких 6 999,99 грн - тіло кредиту та 77 401,89 грн - відсотки, посилаючись на принципи розумності, справедливості і пропорційності, що є правом позивача. Відповідно до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 4 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Верховний Суд у постанові від 02.10.2020 у справі №911/19/19 висловив правову позицію, за якою суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Отже, обґрунтований розрахунок заборгованості повинен надавати суду можливість здійснити його перевірку. З огляду на наведене, такий розрахунок повинен містити, зокрема: обчислення суми боргу, ставки проценту, початок періоду нарахування основного боргу або процентів, закінчення періоду нарахування основного боргу або процентів, кількість днів прострочення, нарахування основного боргу або процентів, розрахунок основного боргу або процентів, розмір основного боргу або процентів та порядок нарахування відповідних сум за кожним відмінним критерієм заборгованості (додавання, множення, нарахування процентів, підсумок тощо) та підстави такого нарахування, передбачені умовами договору. Надані позивачем розрахунки заборгованості не містить порядку нарахування заборгованості процентів, як складової частини заборгованості відповідача, зміст розрахунку обмежений загальними періодами та сумами, чим виключена можливість здійснення судом перевірки такого розрахунку, а тому безпідставно вважати доведеною суму заборгованості за відсотками у розмірі 84 401,88 грн. Обґрунтованого розрахунку заборгованості за відсотками за користування кредитом позивач не надав, тому виходячи з погоджених сторонами умов договору, якими передбачена загальна вартість кредиту у грошовому вираженні у сумі 7 350,00 грн, за умови неналежного виконання умов договору, сума відсотків, яка підлягає до стягнення з відповідача, становить 7 350,00 грн (7000,00 грн х 3,5% х 30). Також суд зауважує, що строк кредитування був погоджений сторонами та становив 30 днів. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять, тому нарахування відсотків поза межами зазначеного строку є безпідставним. Враховуючи вищевикладене, з відповідача належить до стягнення заборгованість за тілом кредиту у сумі 6 999,99 грн та заборгованість за відсотками у сумі 7 350,00 грн, а всього 14 349,99 грн. У решті позову слід відмовити у зв`язку з недоведеністю позовних вимог. Відповідно до положень частини 1, пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з правилами пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 8 статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених позивачем витрат з надання правничої допомоги представником позивача надано: копію договору про надання правничої допомоги від 02.01.2023, відповідно до п. 4.1 якого передбачено, що вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору; заявку на надання юридичної допомоги №569 від 05.01.2024; витяг з акту виконаних робіт від 08.01.2024, за змістом яких вбачається, що правова допомога надана на загальну суму 17 000,00 грн, з яких надання усної консультації з вивчення документів 2 год/4000 грн; підготовка пропозицій 0,5 год/ 1000 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу 4 год/12000 грн, а також платіжну інструкцію №413000006 від 09.02.2024, що підтверджує перерахування адвокатському об`єднанню «Лігал Ассістанс» 52000, 00 грн за надання правової допомоги згідно з договором №02-01/2023 від 02.01.2023. Враховуючи категорію і складність даної справи, зміст заявлених позивачем позовних вимог, обсяг робіт, виконаних адвокатом; те, що позовні вимоги задоволені частково, на підставі п. 3 ч. 2 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати з надання професійної правничої допомоги пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 2890,00 грн. Суд вважає, що такий розмір витрат на правничу допомогу є реальним, обґрунтованим та співмірним з обсягом виконаних адвокатом робіт, що підтверджується матеріалами справи. На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки судом частково задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 514,76 грн.

Outcome: approved