Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка - [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку кадастровий номер 4810136600:07:051:0018, площею 0,0845 га, цільове призначення земельної ділянки - В.02.02.01. - для будівництва і обслуговування жіитлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS] , право власності на яке було передано її померлому чоловіку [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Миколаївської міської ради № 4/437 від 21.05.2021року. В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. З 21.09.1974 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Після смерті чоловіка залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями, огорожами та спорудами за [ADDRESS] та земельної ділянки кадастровий номер 4810136600:07:051:0018, площею 0,0845 га, на якій розташований вказаний будинок. 19.10.2020 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Козленок С.І. за заявою позивачки було заведено спадкову справу № 51/2020. В процесі підготовки документів, було встановлено розбіжність у записах прізвищ позивачки та її чоловіка у паспортах. 19.04.2021 року Корабельним районним судом м. Миколаєва у справі № 488/305/21 було винесено рішення, відповідно до якого було встановлено юридичний факт, а саме факт того, що позивачка [PERSON] дійсно є дружиною [PERSON] . В травні 2021 року позивачка отримала рішення Миколаївської міської ради від 21.05.2021 року № 4/437 "Про передачу у власність громадянину [PERSON] земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] ". 18.06.2021 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями, огорожами та спорудами за [ADDRESS] , яке зареєстроване в реєстрі за № 398. 13.07.2023 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Козленок С.І. повідомлено позивачці, що враховуючи те, що її чоловік не набув право власності на земельну ділянку за життя, а пізніше рішення ММР №4/437 від 21.05.2021 року, то і спадкоємець не набуває право власності в порядку спадкування. Посилаючись на викладені обставини, позивачка просить суд визнати, за нею право власності на земельну ділянку кадастровий номер 4810136600:07:051:0018, площею 0,0845 га, цільове призначення земельної ділянки В.02.02.01. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS] . Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивачки - адвокат Місяченко О.А. надала суду заяву про слухання справи у відсутність позивачки та її представника, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача надав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши зібрані по справі письмові докази, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частина 3 ст. 12 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Із матеріалів справи вбачається, що [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 08.08.2020 року Корабельним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), та копією рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 19.04.2021 року по справі № 488/305/21. Із копії спадкової справи № 51/2020, заведеної приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Козленок С.І. до майна померлого [INFO] [PERSON] , вбачається, що позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті її чоловіка. Після смерті чоловіка залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями, огорожами та спорудами за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки кадастровий номер 4810136600:07:051:0018, площею 0,0845 га, на якій розташований вказаний будинок. 18.06.2021 року позивачці видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями, огорожами та спорудами за [ADDRESS] , яке зареєстроване в реєстрі за № 398. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку відмовлено, так як спадкоємець надав правовстановлюючі документи на земельну ділянку, які отримані та видані після смерті спадкодавця. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав № 333599833 від 26.05.2023 року власником земельної ділянки, кадастровий номер 4810136600:07:051:0018, площею 0,0845 га, є [PERSON] . Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст. 344, ст. 382 ч. 2, ст. 392 ЦК України). Відповідно до ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі, з поміж іншого, судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1221 ЦК України). Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 1, 3, 4 ст. 1268 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК). За змістом листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Так, для подальшого утримання та збереження майна позивачці необхідно оформити право власності на майно, а саме на земельну ділянку кадастровий номер 4810136600:07:051:0018, площею 0,0845 га, цільове призначення земельної ділянки В.02.02.01. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS] . Статтею 152 Земельного кодексу України закріплено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання прав. Зважаючи на встановлені обставини, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved