Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

Від АТ "ОТП Банк" до суду надійшла позовна заява до [PERSON] з вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по картковому рахунку за договором № 291/980/021533365/17 від 31.10.2017 у розмірі 71 581 грн 50 коп.; судові витрати, пов`язані із розглядом позовної заяви, покласти на відповідача. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 31.10.2017 між АТ "ОТП Банк" та [PERSON] укладений договір про надання послуг № 291/980/021533365/17, що є невід`ємною частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток та Правил користування карткою, Інформаційного листка, Тарифів тарифного пакету приватного банківського обслуговування, які розміщені на офіційному сайті банку. Згідно з умовами вказаного договору банк взяв на себе зобов`язання з відкриття карткового рахунку [NUMBER] , надання картки держателю, а також виконання розрахункового обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням картки. На картковий рахунок [NUMBER] , відкритий за заявою відповідача, було встановлено кредитний ліміт, порядок користування яким визначено правилами користування карткою. Згідно умов обслуговування кредитної лінії, за користування кредитом банк нараховує проценти, які розраховуються банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами банку. На дату укладення заяви - анкети розмір процентної ставки, вказаний у відповідній заяві - анкеті та погоджений з позичальником, становить 33 % річних. На виконання умов договору банк свої зобов`язання виконав. Згідно зі звітом-рахунком відповідачем використано кредит у загальному розмірі 53 824 грн 46 коп. У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору позивач направляв на адресу відповідача вимогу про погашення заборгованості, яка залишилася не виконаною. Станом на 14.05.2024 заборгованість за договором № 291/980/021533365/17 від 31.10.2017 становить 71 581 грн 50 коп, з яких: 53 824 грн 46 коп - заборгованість по тілу кредиту; 17 757 грн 04 коп - заборгованість по відсотках. Невиконання відповідачем умов кредитного договору стало підставою для пред`явлення в суді цього позову. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 07.06.2024 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, та призначено справу до розгляду на 04.07.2024. 04.07.2024 у зв`язку з першою неявкою відповідача відкладено судовий розгляд. 30.07.2024 належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися повторно. Представник позивача Паладич І. О. у позовній заяві просила проводити судовий розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] не повідомив про причини повторної неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, і від якого не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за його відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, проти чого не заперечував представник позивача і, що відповідає передбаченим статтею 2 ЦПК України завданням та основним засадам цивільного судочинства, в тому числі і щодо розумності строків розгляду справи судом. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18). У цій справі суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого заочного рішення, не відкладаючи розгляду справи. Зважаючи на те, що всі належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися, і це не перешкоджає розгляду справи по суті, судовий розгляд справи проведено за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Даними заяви-анкети про надання банківських послуг АТ "ОТП Банк" № 291/980/021533365/17 від 31.10.2017, додатку до заяви про відкриття рахунку фізичної особи, паспорту споживчого кредиту, карти зі зразками підписів, паспорта громадянина України, довідки про зміну кредитного ліміту від 03.05.2024 підтверджується, що між АТ "ОТП Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредитний ліміт на картку 3 000 грн 00 коп., який був востаннє 31.05.2022 збільшений до 49 000 грн 00 коп., з процентною ставкою 33 % річних. Також, Договір містить підпис [PERSON] в якості позичальника (а. с. 6-11, 13). Повноваження позивача щодо надання послуг кредитування підтверджуються відомостями, що містяться у виписці з ЄДРПОУ, статуту товариства (а. с. 108-117). Згідно розрахунку заборгованості за договором № 291/980/021533365/17 від 31.10.2017, наданому [PERSON] , виписки по рахунку, відкритому на ім`я [PERSON] , розмір заборгованості складає 71 581 грн 50 коп. (а. с. 14-107). Зазначений розрахунок містять відомості про порядок нарахування заборгованості, дату та суми нарахування процентів. 05.04.2024 АТ "ОТП Банк" листом за № 13353837 направило відповідачу [PERSON] вимогу про повернення кредиту (а. с. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку укладанням 31.10.2017 між АТ "ОТП Банк" та [PERSON] кредитного договору № 291/980/021533365/17, та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за цими договорами. Розмір невиконаних зобов`язань підтверджується даними розрахунку заборгованості за кредитним договором, який не спростовано відповідачем. Будь-яких заперечень проти позову чи доказів, які б спростовували наведений вище розрахунок, або зобов`язання по сплаті нарахованих сум, відповідачем не надано. За таких обставин, позовна заява АТ "ОТП Банк" про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 291/980/021533365/17 від 31.10.2017, станом на 14.05.2024, в розмірі 71 581 грн 50 коп., яка складається з: 53 824 грн 46 коп. - заборгованості за кредитом; 17 757 грн 04 коп. - заборгованості за процентами. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору (а. с. 3).

Outcome: approved