Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа -служба у справах дітей Уманської міської ради про визначення місця проживання дітей разом з матір`ю. У позові позивач вказує, що 11.01.2014 між нею та відповідачем був укладений шлюб, від якого вони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Уманського міськрайонного суду від 03.05.2022 шлюб між ними було розірвано. Діти проживають разом з нею за адресою: [ADDRESS] . 11.01.2024 вони були зняті з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] , за заявою власника - [PERSON] 11.03.2024 вона звернулася до виконавчого комітету Паланської сільської ради Уманського району із відповідною заявою про реєстрацію місця проживання її та дітей за адресою: [ADDRESS] , однак отримала відмову у реєстрації місця проживання у зв`язку з відсутністю згоди батька. При цьому, таку згоду отримати неможливо, оскільки [PERSON] перебуває за межами території України. [PERSON] , [INFO] , виповнилося 15 років, тому він може брати участь у прийнятті рішення щодо свого місця проживання і дитина бажає проживати разом з матір`ю. Враховуючи, що батько [PERSON] проживає за кордоном та не приймає участі у житті дітей, при цьому проживання дітей з матір`ю буде відповідати саме інтересам дітей, які бажають жити з матір`ю, вважає за необхідне визначити місце проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , також разом з матір`ю. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, довірила свої інтереси в суді представляти адвокату Анікєєнко Є.О. Представник позивача -адвокат Анікєєнко Є.О. в судове засідання не з`явилася, через систему «Електронний суд» подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність та відсутність позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, довірив свої інтереси в суді представляти адвокату Єременко І.В. Представник відповідача- адвокат Єременко І.В. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність та відсутність відповідача. Позовні вимоги відповідач визнав повністю, просив судові витрати по справі стягнути в частині. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі. Суд, дослідивши подані сторонами докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у шлюбі та мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.11.2016; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.07.2014; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.04.2018. Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.05.2022 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. 11 січня 2024 року [PERSON] та її неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , були зняті з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] за заявою власника - [PERSON] , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади від 08.04.2024. [PERSON] звернулася із заявами до виконавчого комітету Паланської сільської ради про реєстрацію місця проживання (перебування) дітей за адресою: [ADDRESS] , однак їй було відмовлено у такій реєстрації, оскільки відсутня згода батька на таку реєстрацію. Начальником ЦНАП Голованівської селищної ради Кіровоградської області від 21.03.2024 видано довідку про склад сім`ї, в якій вказано, що [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] разом з сином [PERSON] , 2014 року народження, сином [PERSON] , 2016 року народження, сином [PERSON] , 2009 року народження. Згідно акту обстеження проживають без реєстрації: чоловік [PERSON] , син [PERSON] 05.04.2024 головним спеціалістом служби у справах дітей Голованівської РВА було складено акт обстеження умов проживання дітей [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . У акті вказано, що умови проживання добрі, в кімнаті чисто, охайно, родина забезпечена продуктами харчування, в посезонному одязі та взутті. У дітей є окремі кімнати, які об лаштовані усім необхідним для повноцінного розвитку та виховання, в родині панує злагода та взаєморозуміння. Відповідно до довідки № 01-30/128, що видана 29.03.2024 Голованівським ліцеєм ім..Т.Г.Шевченка, дитина [PERSON] навчається у 3-Б класі, мати дитини цікавиться шкільним життям дитини, присутня на батьківських зборах, батько дитини контакту зі школою не підтримує, із вчителями не спілкується, не бере участі у вихованні дитини. Відповідно до довідки № 01-30/129, що видана 29.03.2024 Голованівським ліцеєм ім..Т.Г.Шевченка, дитина [PERSON] навчається у 1-А класі, мати дитини цікавиться шкільним життям дитини, присутня на батьківських зборах, батько дитини контакту зі школою не підтримує, із вчителями не спілкується, не бере участі у вихованні дитини. Відповідно до довідки № 01-30/130, що видана 29.03.2024 Голованівським ліцеєм ім..Т.Г.Шевченка, дитина [PERSON] навчається у 9-В класі, мати дитини цікавиться шкільним життям дитини, присутня на батьківських зборах, батько дитини контакту зі школою не підтримує, із вчителями не спілкується, не бере участі у вихованні дитини. Відповідно до довідки-характеристики № 613 від 21.03.2024, виданої ЦНАП Голованівської селищної ради Кіровоградської області [PERSON] проживає на території Голованівської селищної ради по вул.. Щаслива, буд. 9. За час проживання на території Голованівської селищної ради заяв та скарг на ім`я [PERSON] до виконкому селищної ради не надходило. Іншими даними на [PERSON] виконком селищної ради не відає. Відповідно до довідок № 201 та № 202 від 15.03.2024 виданих КНП «Уманська центральна районна лікарня» Паланської сільської ради, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога [PERSON] [INFO] не перебуває. Згідно зі статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно зі статтею 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько дитини, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" передбачено, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. За вимогами ст.6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. За приписами частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Невизначеність реєстрації місця проживання дітей зі своєю матір`ю, суперечить інтересам дітей та суттєво обмежує реалізацію їх прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист. Відповідно до п. 33-34. Порядку декларування та реєстрації місця проживання та введення реєстрів територіальних громад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265, подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згода батьків або інших законних представників може бути надана у присутності особи, яка приймає заяву про реєстрацію місця проживання, або засвідчена нотаріально в установленому законодавством порядку. У разі коли місце проживання батьків або інших законних представників особи віком до 18 років задекларовано/зареєстровано за однією адресою, згода іншого з батьків або законних представників не надається. Чинним законодавством передбачено право одного з батьків у разі відсутності згоди іншого вирішити це питання в судовому порядку. У судовому засіданні встановлено, що позивач створила належні матеріально-побутові умови для проживання з нею дітей, доброзичливо ставиться до них та належним чином ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків. Позивач вказує, що [PERSON] [INFO] виповнилося 15 років, тому він може брати участь у прийнятті рішення щодо свого місця проживання, дитина бажає проживати разом з матір`ю. З врахуванням того, що суд виходить з пріоритету інтересів дітей, їх найкращого забезпечення враховуючи обставини справи та те, що діти в даний час проживають разом із матір`ю, знаходиться на її утриманні та вихованні, батько дітей не заперечує проти задоволення позову, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та встановити місце проживання дітей з матір`ю. Відповідно до ст.ст. 77, 79, 80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Положеннями ч. 1 ст. 142 цього Кодексу також визначено, що у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ст.ст. 141, 142 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2906 гривні 88 копійок підлягають такому розподілу: понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1453 гривні 44 копійки (50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у зв`язку із задоволенням позову, а понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1453 гривні 44 копійки (інші 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову) підлягають поверненню позивачу з державного бюджету зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті. Щодо витрат на професійну правничу допомогу. За положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позивач просив стягнути із відповідача на свою користь витрати на правову допомогу у розмірі 6 000,00 грн. Згідно з положеннями ч. ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано ордер про надання правничої допомоги № 1077506, договір про надання правової допомоги № 268/14 від 22.03.2024, акт наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги № 286/14 від 22.03.2024 та квитанція до прибуткового касового ордеру від 22.03.2024. У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Суд, з урахуванням складності справи, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, наявності заяви відповідача про визнання судових витрат в частини, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати є не співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 гривень.

Outcome: approved