Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-31 00:00:00

29.04.2024 року позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила, визначити їй додатковий строк тривалістю у два місяці, з моменту набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її батька - [PERSON] . Свою заяву обґрунтувала тим, що 20.01.1986 року її батько [PERSON] отримав ордер на квартиру [ADDRESS] . Після смерті її батька на початку 2024 року на її адресу почали приходити повідомлення про сплату заборгованості яка виникла у її батька. Після звернення до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Клименко О.П., з приводу подачі заяви про відкриття спадкової справи та прийняття спадщини, отримала відмову, так як нею пропущено строк прийняття спадщини, про що їй було видано лист №20/01-16 від 29.03.2024 року. При цьому їй було запропоновано звернутися до суду для захисту своїх прав з позовом про встановлення додаткового строку прийняття спадщини. Ухвалою суду від 29 квітня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 22 травня 2024 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву, у якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Представником відповідача подано заяву про розгляд справи без їх участі, при винесення рішення поклався на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду . Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні . Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Згідно ст.12 ЦПК України , цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення . Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , її батьком є [PERSON] та матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03.04.1997 року. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.05.2016 року виданого Обухівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №144. [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Клименко О.П. з заявою про видачу свідоцтва про право спадщину на спадкове майно її батька [PERSON] , який помер [INFO] . Листом приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Клименко О.П. № 20/01-16 від 29.03.2024 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право спадщину, оскільки вона пропустила термін для звернення до нотаріуса з даною заявою. Позивач зазначив, що пропустив шестимісячний строк на прийняття спадщини в силу поважних причин, оскільки вважала, що вона є єдиним спадкоємцем першої черги. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Згідно роз`яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Окрім того, Верховним судом України також наголошується, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Таким чином, в судовому засіданні встановлено наявність поважних причин пропуску позивачем строку звернення його вчасно з заявою для прийняття спадщини, тому у відповідності до ст. 1272 ЦК України позивачу, як спадкоємцю, що пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ними заяви про прийняття спадщини, тому позов підлягає задоволенню. Одночасно з цим суд вважає достатнім строк 2 місяці для подання позивачем заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved