Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

Представник ТОВ «Бізнес Позика» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши, що позивачем 07.10.2021 року направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір № 176934-КС-003 про надання кредиту. Того ж дня, відповідач прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 176934-КС-003 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Позивачем через телекомунікаційну систему було направлено відповідачу одноразовий ідентифікатор G-9335, на номер телефону [NUMBER] , який зазначений нею у своїй анкеті в особистому кабінеті та який відповідачем було введено та відправлено. Відтак, 07.10.2021 року між сторонами було укладено договір № 176934-КС-003 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 договору кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 35 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0.86670555 процентів за кожен день користування кредитом. Пунктом 2 кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3 кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору. Позивач свої зобов`язання за договором кредиту виконав та надав позичальнику грошові кошти в розмірі 35 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку відповідача № [NUMBER] (вказану відповідачем при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті). Також, 30.01.2021 року між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору № 176934-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписану порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов додаткової угоди ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику додатково кредит в сумі 15 000,00 грн., комісія пов`язана з наданням додаткового кредиту 2 250,00 грн. Представник позивача зазначила, що відповідачем на виконання умов договору здійснено часткову оплату за договором № 176934-КС-003 на загальну суму 24 880, 00 грн., а тому зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Враховуючи те, що відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, станом на 02.11.2023 року утворилась заборгованість у розмірі 100 844, 56 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 48 187, 79 грн; суми прострочених платежів по процентах - 52 656, 77 грн. З урахуванням наведеного, просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором № 176934-КС-003 про надання кредиту від 07.10.2021 року у загальному розмірі 100 844, 56 грн., а також понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 147, 20 грн. Згідно правил частини шостої статті 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог статті 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 09.01.2024 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, а також заперечення в яких зазначила, що позовна заява не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надано детального розрахунку заборгованості, в тому числі, за відсотками, а тому не можливо встановити обґрунтований розмір заявлених позовних вимог, на підставі лише загальної вартості несплаченого кредиту та відсотків, без зазначення детального розрахунку, який включав би суми щомісячного платежу, суми погашення позичальником тіла кредиту та відсотків. Позивачем не надано до позовної заяви документальне обґрунтування кредитної заборгованості, зокрема виписку по особовому рахунку позичальника та детальний розрахунок, на підставі яких можливо було самостійно здійснити перерахунок кредитної заборгованості. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором № 176934-КС-003 від 07.10.2021 року, посилається на копію паспорта споживчого кредиту, копію пропозиції укласти договір (оферти), копію анкети клієнта та правил про надання коштів у позику ТОВ «Бізнес Позика», як невід`ємні частини спірного договору. В паспорті споживчого кредиту, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені певні умови надання позивачем фінансових послуг. Проте, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці правила та паспорт споживчого кредиту розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, нібито підписуючи пропозицію укласти договір (оферту), а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, зазначила, що роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (кредитодавця), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Вважає, що пропозиція укласти договір (оферта) та правил про надання коштів у позику, які містяться в матеріалах даної справи, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 07.10.2021 року шляхом нібито підписання прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення договору та паспорту споживчого кредиту, які в свою чергу містяться в матеріалах справи. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Тому вважає, що у суду відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з [PERSON] позивач дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими. Також зазначила, що позивачем не надано доказів того, що наявна в матеріалах справи копія договору створювалася у порядку, визначеному Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та що він підписувався електронним підписом одноразовим ідентифікатором уповноваженою на те особою (з можливістю ідентифікувати підписантів договору), який є обов`язковим реквізитом електронного документа, а тому не є належним доказом укладення кредитного договору між відповідачем та позивачем. Позивачем, на підтвердження своїх доводів про виконання договору не надано інформацію, у який спосіб та яким чином відбувалось перерахування коштів, оскільки в матеріалах справи відсутня квитанція на підтвердження перерахування кредитних коштів. Також, сплата відповідачем грошових коштів не може бути свідченням конклюдентних дій та підтвердженням укладання угоди про надання кредиту. На підставі викладеного просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представником позивача до суду було подано письмові пояснення, в яких зазначено, що долучений до матеріалів справи детальний розрахунок заборгованості ґрунтується на умовах кредитного договору та узгоджується з матеріалами справи. Всі здійснені відповідачем платежі за кредитним договором були враховані у розрахунку заборгованості та сума заборгованості підрахована з урахуванням всіх платежів здійснених відповідачем. Пунктом 4 кредитного договору передбачена відповідальність позичальника за прострочення у формі штрафу, але відповідно до позовних вимог, викладених Позивачем у позовній заяві про стягнення заборгованості за кредитним договором до відповідача, та відповідно до доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за кредитним договором, ТОВ «Бізнес Позика» не нараховувала та не просить суд стягнути з відповідача на користь позивача жодну пеню чи штрафи, а лише заборгованість по тілу кредиту, процентам та комісії. Про всі істотні умови кредитного договору, зокрема тип кредиту, його строк, процентна ставка та комісія за кредитом, строк дії кредиту, графік платежів за кредитним договором тощо - встановлені не у Правилах надання споживчих кредитів чи паспорті споживчого кредиту, а у кредитному договорі, який уклала відповідач шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідач не заперечує факту укладення кредитного договору, а також факту здійснення платежів за кредитним договором, зокрема на погашення процентів та комісії. Також наголосив, що кредитний договір № 176934-КС-003 від 07.10.2021 року є вже третім кредитним договором, який укладено [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», а відтак відповідач обізнана про порядок укладення кредитного договору та всі інші типові умови кредитування у ТОВ «Бізнес Позика», оскільки вже давно користується послугами ТОВ «Бізнес Позика» з надання кредитів. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила про задоволення позову, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач у судовому засіданні та її представник, який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомого власних технічних засобів щодо задоволення позовних вимог заперечували та просили відмовити у їх задоволенні з підстав необґрунтованості та не доведеності. Суд, заслухавши доводи відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 07 жовтня 2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено договір № 176934-КС-003 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором G-9335, який направлено на номер телефону [NUMBER] , який зазначено останньою в своїй заяві анкеті. Відповідно до п.п. 1, 3, 7, 8, 10, кредитного Договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 35 000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - Кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика» (надалі - Правила) та договором про надання кредиту (надалі - Договір). Строк кредиту - 24 тижні; процента ставка - в день 0,86670555, фіксована; комісія за надання кредиту (далі - комісія) - 5 250, 00 грн.; загальний розмір наданого кредиту: 35 000,00 грн.; термін дії договору до 24.03.2022 року; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту - 77 040, 00 грн.; орієнтовна реальна річна процентна ставка - 3609,37 процентів. Цілі (мета) кредиту - для придбання товарів (робіг, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Цей кредит є споживчим кредитом. Згідно графіку платежів загальна вартість кредиту становить 77 040, 00 грн., яка складається з процентів за користування кредитом в розмірі 36 790, 00 грн., загального розміру кредиту - 35 000 грн., комісії за надання кредиту - 5 250,00 грн. Позичальник підтверджує, що він ознайомлений з договором про надання кредиту та правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, та, відповідно, укладає договір. Позичальник надав дозвіл кредитодавцю на збір, обробку, зберігання та поширення його персональних даних з метою оцінки його кредитоспроможності забезпечення виконання зобов`язань за цим Договором, інформування про кредитоспроможність та добросовісність, а також на передачу в будь-який момент будь-яких персональних даних Позичальника та інформації про укладення і виконання цього Договору в будь-якій формі будь-яким третім особам з метою захисту прав та інтересів кредитодавця та повного виконання зобов`язань за цим договором, а також позичальник надав дозвіл на відступлення права вимоги за договором. Підписанням цього договору позичальник підтверджує, що до укладання договору отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачені законодавством України, зокрема передбачену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», паспорт споживчого кредиту, частиною другою ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також примірник правил (у формі електронного документа), що розміщені на сайті кредитодавця. 30 жовтня 2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору № 176934-КС-003 про надання кредиту від 07 жовтня 2021 року, шляхом обміну електронними повідомленнями, яку підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором G-0831. Згідно п.п. 1, 2, 3, 4, 6 Додаткової угоди, позичальник підписанням цієї додаткової угоди підтверджує наявність у нього заборгованості перед кредитодавцем за договором, станом на 30.10.2021 року, в розмірі: 34 696 грн. 65 коп. сума кредиту, 3 007 грн. 20 коп. проценти за користування кредитом, 3 380 грн. 25 коп. комісія за надання кредиту. Кредитодавець та позичальник домовились, що з дати укладення додаткової угоди: кредит збільшується на 15 000, 00 грн. та кредитодавець, на умовах викладених в договорі збільшує суму кредиту, а позичальник отримує збільшення суми кредиту та зобов`язується повернути, кредит збільшений на 15 000, 000 грн. у строки та на умовах викладених у договорі. Після збільшення суми кредиту, загальна сума отриманого та неповернутого позичальником кредиту складатиме 49 696, 65 грн. На дату укладання додаткової угоди несплачені проценти, а також несплачена комісія вносяться до графіку платежів (п. 6 додаткової угоди) та підлягають сплаті відповідно графіку платежів. Після укладання цієї додаткової угоди та збільшення суми кредиту: -загальна сума отриманого кредиту становить: 49 696, 65 грн.; -орієнтована реальна річна процентна ставка 5232,01 процентів; -орієнтована загальна вартість наданого кредиту 100 395, 07 грн. Цілі (мета) кредиту - для придбання товарів (робіг, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Цей кредит є споживчим кредитом. Комісія за зміну умов договору 2 250, 00 грн. Сторони домовились встановити наступний графік платежів для погашення заборгованості позичальника, що вказана в п. 1 цієї додаткової угоди. Згідно графіку платежів термін дії договору до 24.03.2022 року, загальний платіж кредиту відповідача становить 100 395, 07 грн., який складається з часткового платежу основної суми кредиту - 49 696, 65 грн., процентів за користування кредитом - 42 060, 97 грн., несплачених процентів - 3 007, 20 грн., несплаченої комісії - 3 380, 25 грн., комісії за зміну умов договору - 2 250, 00 грн. Згідно п.п. 4.3.2.1, 4.4.4 Правил надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика», кредитодавець зобов`язаний протягом 3 робочих днів з дати укладення договору (додаткової угоди), надати кредит (суму збільшення) шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на поточний (картковий) рахунок з використанням реквізитів платіжної картки, відкритий на ім`я позичальника, або по реквізитам рахунку, відкритого на ім`я позичальника. Вказаний позичальником (з метою отримання кредиту) поточний (картковий) рахунок, а також інший поточний (картковий) рахунок, який у разі потреби, зазначеної в пункту 4.3.2,1 Правил, буде надано позичальником кредитодавцю, належать саме йому і треті особи не мають до нього доступу. Зазначене підтверджується: паспортом споживчого кредиту від 07.10.2021 року, пропозицією укласти договір (оферту) № 176934-КС-003 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 07.10.2021 року, прийняттям (акцептом) пропозиції (оферти) щодо укладання договору про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 07.10.2021 року, пропозицією укласти додаткову угоду №1 (оферта) до договору № 176934-КС-003 від 07.10.2021 року (Споживчий кредит. Електронна форма) від 30.10.2021 року, прийняттям (акцептом) пропозиції (оферти) щодо укладання додаткової угоди №1 до договору № 176934-КС-003 від 07.10.2021 року (Споживчий кредит. Електронна форма) від 30.10.2021 року, додатковою угодою 1 до договору № 176934-КС-003 про надання кредиту від 07.10.2021 року (Споживчий кредит. Електронна форма) від 30.10.2021 року, паспорт споживчого кредиту від 30.10.2021 року, довідками ТОВ «Бізнес Позика» щодо візуальної послідовності дій клієнта щодо укладання електронного договору про надання кредиту та додаткової угоди 1, анкетою клієнта, в якій відповідач надав електронну адресу - [INFO] , номер телефону - [NUMBER] , а також номер банківського рахунку/банківської картки - [NUMBER] , копією паспорту та ідентифікаційного коду [PERSON] , а також платіжним дорученням № 32526 від 07.10.2021 року про перерахування ТОВ «Бізнес Позика» [PERSON] коштів у розмірі 35 000, 00 грн. згідно договору № 176934-КС-003 від 07.10.2021 року, квитанцією № 457604899 від 30.10.2021 року про перерахування ТОВ «Бізнес Позика» [PERSON] коштів у розмірі 15 000, 00 грн. згідно додаткової угоди 1 від 30.10.2021 року до кредитного договору № 176934-КС-003 від 07.10.2021 року, розрахунком заборгованості. Відповідач взяті на себе зобов`язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені кредитним договором належним чином не виконує, термін сплати коштів порушено. Статтею 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою ст. 530 ЦК України, встановлено, що якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Підприємець не має права відмовитися від укладення публічного договору за наявності у нього можливостей надання споживачеві відповідних товарів (робіт, послуг). У разі необґрунтованої відмови підприємця від укладення публічного договору він має відшкодувати збитки, завдані споживачеві такою відмовою. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними. Згідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Якщо вимога про зміну або розірвання договору пред`явлена стороною, яка приєдналася до нього у зв`язку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, сторона, що надала договір для приєднання, може відмовити у задоволенні цих вимог, якщо доведе, що сторона, яка приєдналася, знала або могла знати, на яких умовах вона приєдналася до договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесяти кратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно - телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено порушене право позивача, що підлягає захистові шляхом примусового виконання грошового зобов`язання. Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення, суд виходить зі змісту позовних вимог та наданих суду розрахунків, згідно яких сума заборгованості за кредитним договором № 176934-КС-003 від 07.10.2021 року, станом на 02.11.2023 року складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту в розмірі 48 187 грн. 79 коп., суми прострочених платежів по процентах в розмірі 52 656 грн. 77 коп., що в загальному розмірі становить 100 844 грн. 56 коп. та сумнівів у суду не викликає. При укладанні кредитного договору позичальнику повідомлено про орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (100 395, 07 грн. п. 4 додаткової угоди 1 до договору № 176934-КС-003 від 07.10.2021 року, що становить суму кредиту, комісію за видачу та процентів за користування кредитом), що відповідає вимогам ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування». Отже, відповідач при отриманні кредиту погодила вказані умови договору і розмір відсотків за користування кредитними коштами. Крім того, суд звертає увагу на те, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Вказаний правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року в справі №554/5323/14. Доводи представника відповідача про те, що заявлені позивачем суми процентів до стягнення на умовах договору і наданому самим же позивачем розрахунку не ґрунтуються, суд до уваги не бере, оскільки за будь-яке користування кредитними коштами передбачено сплату відсотків, які передбачено вказаним договором, які [PERSON] при його підписанні добровільно погодилася сплатити. Отримавши кредитні кошти, відповідач погодилася сплатити проценти за користування ними у зазначеному розмірі, що обумовлено договором та додатковою угодою 1 до договору, графіком платежів та відповідає вимогам ст.ст. 1054, 1056-1 ЦК України. Пунктом 4 кредитного договору передбачена відповідальність позичальника за прострочення у формі штрафу, але відповідно до позовних вимог, викладених позивачем у позовній заяві про стягнення заборгованості за кредитним договором до відповідача, та відповідно до доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за кредитним договором, ТОВ «Бізнес Позика» не нараховувала та не просить суд стягнути з відповідача на користь позивача жодну пеню чи штрафи, а лише заборгованість по тілу кредиту та по процентам. Про всі істотні умови кредитного договору, зокрема тип кредиту, його строк, процентна ставка та комісія за кредитом, строк дії кредиту, графік платежів за кредитним договором тощо - встановлені не у Правилах надання споживчих кредитів чи паспорті споживчого кредиту, а у кредитному договорі, який уклала відповідач шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Доводи представника відповідача викладені у відзиві на позовну заяву та надані у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи в суді та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Крім того, часткова сплата відповідачем заборгованості, свідчить про укладання нею договору № 176934-КС-003 від 07.10.2021 року. Таким чином, пред`явлений позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Крім того, представником позивача представлено документальне підтвердження понесених судових витрат, які згідно ст. 141 ЦПК України слід покласти на відповідача.

Outcome: approved