Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-04 00:00:00

Позивач 24.01.2024 року звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 01.03.2008 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у них народилось двоє спільних дітей: донька - [PERSON] , [INFO] та син - [PERSON] , [INFO] . З 08.03.2022 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач разом з дітьми, рятуючись від збройної агресії армії рф на території України, виїхала до Польщі. Причиною розпаду сім`ї є відсутність порозуміння між позивачем та відповідачем з приводу небажання повертатись жити в Україну на період дії військового стану. Нерозуміння відповідача, що позивачу і дітям безпечніше жити в Польщі, ніж в будь-якому місті України, призвело до сталого конфлікту між сторонами та старшою донькою. Відповідач в грубій формі висловлює позивачу зауваження щодо неналежного виховання дітей, ображає її як жінку. З даних підстав почуття любові та поваги до відповідача позивачем втрачено. [PERSON] вважає, що спільне проживання є неможливим, на примирення не згодна. Майновий спір між подружжям відсутній. За таких обставин подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим і просить його розірвати. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 23.02.2024 року відкрито провадження по справі, постановлено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.19-20). Ухвалою суду від 29.05.2024 року відповідачу відмовлено в задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с.40-41). Позивач та її представник про розгляд справи були повідомлені належним чином, додаткових заяв або клопотань на адресу суду не направили. Відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення на адресу його реєстрації ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками, про що свідчить поштове повідомлення (а.с.39). 21.03.2024 року на електронну адресу суду від відповідача надійшло заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки вирішення спірних правовідносин, які виникли між подружжям, має досить велике значення для нього та вимагає повного та всебічного встановлення обставин справи, тому він має бажання надати усні пояснення по суті спору та надати додаткові докази по справі. Своїм правом на підготовку письмового відзиву стосовно суті позовних вимог відповідач не скористався та на адресу суду не направив. Розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Судом встановлено: 01.03.2008 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за № 104 (а.с.4). Від даного шлюбу подружжя має двох дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с.5) та сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.6) Шлюбні стосунки фактично були припинені в березні 2022 року, коли позивач разом з дітьми виїхала до Польщі, рятуючись від військових дій на території України. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет, а тому шлюб носить формальний характер. Позивачем втрачено почуття любові та поваги до відповідача через сталий конфлікт, що виник між подружжям з приводу небажання позивачем повертатись до України до кінця дії положень військового стану. Позивач вважає, що найбезпечніше їй та дітям буде перебувати за кордоном, на що відповідач не погоджується та звинувачує її в неналежному вихованні дітей, ображає як жінку. Майновий спір між сторонами відсутній. На примирення позивач не згодна, відповідач, в свою чергу, не просив суд про надання строку для примирення. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше збереження сім`ї суперечить інтересам сторін. За змістом ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюб повинен відповідати волевиявленню особи та зважаючи на те, що збереження сім`ї буде суперечити інтересам позивача, а також те, що примушення до шлюбу є неприпустимим, суд дійшов висновку, що шлюб необхідно розірвати, задовольнивши тим самим позовні вимоги.

Outcome: approved