Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

11 липня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення доньки повноліття; Свої вимоги позивач обгрунтував тим, що 07.02.2024 Рокитнянським районним судом Київської області по справі №375/1805/23 постановлено рішення про розірвання шлюбу укладеного між [PERSON] та [PERSON] . Сторони спору мають спільних дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Відповідач в достатній мірі не виконує покладеного на нього обов`язку утримувати свою доньку. Це, зокрема, проявляється у тому, що відповідач відмовляється надавати достатні кошти на її утримання, а саме: на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо. Інтересами та потребами сім`ї не цікавиться, тому я вимушена звернутися до суду із позовною заявою про стягнення аліментів. Відповідно до норм СК України просила задовольнити позовні вимоги. Ухвалою суду від 12.07.2024 відкрито провадження по справі, постановлено справу слухати у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання, надано сторонам строк для подачі заяв по суті справи. У судове засідання позивач не з`явився, подавши клопотання від 23.07.2024 через канцелярію суду про розгляд справи за її відсутності. У судовому засіданні відповідач позов визнав частково. Просив стягувати з нього аліменти у розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу). Пояснив, що доходів він не має, але свою доньку утримує та не заперечує проти подальшого її утримання. Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 07.02.2024 по справі № 375/1805/23 було ухвалено розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до витягу №392 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 12.07.2024, виданого Рокитнянською селищною радою, разом з позивачем проживає її неповнолітня донька, [PERSON] . Відповідно до виписки з ЄДРПОУ [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець, КВЕД - роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами. Відповідно до довідок ОК-5 та ОК-7, які відповідач надав у судовому засіданні, доходів за 2023 рік він не отримував. Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , позивач після розірвання шлюбу своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище [PERSON] . Позивач вважає, що відповідач має можливість утримувати свою неповнолітню доньку, а тому повинен сплачувати аліменти. У зв`язку із цим між сторонами виник спір, з метою вирішення якого позивач звернулася до суду. Згідно ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. В судовому засіданні не встановлено обставин, за яких відповідач міг би бути звільнений від обов`язку утримувати свою неповнолітню дочку. В судове засідання відповідач не надав заперечень проти визначеного позивачем способу та розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Суд не приймає у якості доказів свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , оскільки факти, які підтверджують дані докази не входять до предмету доказування, а саме: наявність неповнолітніх дітей у позивача, які повинен утримувати відповідач. Визначаючи розмір аліментів, які належить стягнути із відповідача, суд дійшов таких висновків. Судом враховано, що [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець, КВЕД - роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами. Водночас, позивачем не надано і у судовому засіданні не встановлено жодного доказу розміру доходу відповідача, який він отримує від здійснення підприємницької діяльності. Позивачем також не надано доказів власних витрат на потреби дитини, які обгрунтовують саме такий розмір присуджуваних аліментів - 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів. Позивач просить стягувати аліменти не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що не відповідає вимогам ч.2 ст.182 СК України, якою визначено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин суд вважає можливим щомісячно стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Outcome: partial