Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

[PERSON] 27.03.2024 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона з відповідачем [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрованний 27 січня 2023 року Брусилівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 7. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . З відповідачем проживали однією сім`єю, вели спільне господарство. Відповідач піклувався про сім`ю, але з народженням дитини взагалі покинув сім`ю і перестав піклуватись про неї з дитиною. Матеріальним забезпеченням сім`ї не займається, хоча має таку можливість, так як є працездатною особою, про свої доходи не повідомляє. Більш як півроку вони проживають окремо (вона у своїх батьків, а відповідач у своїх), спільне господарство не ведуть. Їх малолітня дитина проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання та утримання дитини, фактично позбавив їх коштів для існування, хоча має можливість надавати грошову допомогу на їх утримання. Останнє відоме їй місце роботи відповідача - охоронець магазину "ФОРА", який розташований по [ADDRESS] , та отримує більш як 12000 грн. платні на місяць. Дитина росте, а тому потребує постійних витрат на харчування, оновлення білизни, одягу, взуття, ліки, загальний розвиток, тощо. При визначенні розміру аліментів вона враховує потребу в належному матеріальному забезпеченні дитини, свою можливість матеріально забезпечувати дитину, платоспроможність відповідача та те, що він має регулярний дохід, є працездатним, іншу сім`ю не створив, а тому визначає розмір аліментів в твердій грошовій сумі 4000 гривень на дитину. Також, вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на неї, як дружину, у якої проживає дитина віком до трьох років, як такий, що знаходиться у працездатному віці та може працювати і фактично працює. Вона не може працювати, так як доглядає дитину. Джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною, в неї не має. Просила стягувати з відповідача, аліменти на її користь на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 4000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мініму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, та стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі 2000 грн., починаючи стягнення з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною трьох років. 13 червня 2024 року від представника відповідача - адвоката Штундюка О.А. до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач позовні вимоги визнає частково, не заперечує, що він повинен сплачувати аліменти на утримання сина, а заперечує щодо визначених позивачкою розміру аліментів та того, що він має можливість сплачувати кошти на утримання дружини. Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України 2024 рік" у 2024 році встановлені наступні розміри прожиткового мінімуму на одну особу для дітей віком до 6 років в розрахунку на місяць , що становить 2563 грн. Вважає вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 4000 грн. щомісячно завищеними, оскільки позивачем, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами необхідність саме такого розміру аліментів для утримання дитини. Відповідач на даний час не має роботи, та не має постійного та фіксованого прибутку, а тому він не має можливості на сплату коштів у зазначеному в позовній заяві розміру аліментів, який перевищує прожитковий мінімум дитини. На даний час [PERSON] має можливість сплачувати аліменти на дитину у розмірі 1500 грн. щомісячно . Заперечує проти задоволення позову в частині стягнення коштів на утримання позивачки. [PERSON] на даний час не має постійного місця роботи, через що не має і доходів, а крім того повинен сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини, то він не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання [PERSON] 27 липня 2024 року позивачка надала відповідь на відзив,де зазначила , що відповідач має можливість сплачувати аліменти на неповнолітню дитину та на неї, як дружину, у якої проживає дитина, оскільки знаходиться у працездатному віці, інвалідом не є. Відповідач не надав жодних доказів про свою платоспроможність або неплатоспроможність, свій майновий стан та стан здоров`я, жодних доказів про те, що він є безробітним і не може знайти роботу для того, щоб належним чином виконувати свої обов`язки, встановлені чинним законодавством України, щодо належного матеріального утримання своєї дитини, а також неї, як матір його дитини, яка проживає окремо від нього разом з дитиною до досягнення дитиною трирічного віку. Щодо пересилання відповідачем на її рахунок коштів у сумі 2500 грн. та 1500 грн. нібито в рахунок аліментів, то вважає, що рішення суду про стягнення з відповідача аліментів не набрало чинності, а отже вказані кошти є добровільною допомогою на утримання дитини. Просила позов задовольнити. В суді позивачка [PERSON] позов підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві та відповіді на відзив, просила позовні вимоги задовольнити.. В суді представник відповідача - адвокат Штундюк О.А. позовні вимоги визнав частково, а саме в частині сплати аліменті на утримання дитини в розмірі 1500грн. та надав пояснення, аналогічні викладеним в відзиві на позов. Суд, вислухавши сторони, дослідивши та оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 27 січня 2023 року Брусилівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 7 . Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Згідно довідок Вільнянського старостинського округу Коростишівської міської ради Житомирського району Житомирської області від 14.03.2024 року №15-21/96 та №15-21/97, [PERSON] , [INFO] , проживає разом з сином [PERSON] , [INFO] ,без реєстрації в [ADDRESS] . Встановлено, що [PERSON] з 27 вересня 2023 року знаходиться у соціальній відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, що підтверджується довідкою ТОВ "Фора" від 14.03.2024 року №321 . Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до положеньст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За таких обставин, враховуючи положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини, пов`язані зі сплатою аліментів, обов`язку відповідача утримувати дитину, те , що відповідач є особою працездатного віку і за станом здоров"я може сплачувати аліменти , суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню; та вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено , що відповідач може надавати матеріальну допомогу, так як є особою працездатного віку. Таким чином, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на її утримання, до досягнення дитиною трьох років, у розмірі 2000 грн. щомісячно. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн., відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України Враховуючи вимоги п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання судового рішення у межах суми платежу аліментів за один місяць. На підставі ст.ст. 84,91,150,180-183 СК України та

Outcome: partial