Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-04 00:00:00

У квітні 2024 року [PERSON] , [PERSON] , від імені яких на підставі договорів про надання правової допомоги діє адвокат Кравчук В.М., звернулись до суду з позовом до Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання права власності в рівних частках в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що вищезазначене домоволодіння належить до суспільної групи «колгоспний двір». Станом на 15 квітня 1991 року головою колгоспного двору був [PERSON] , членом цього колгоспного двору була його дружина [PERSON] , тому домоволодіння є спільною сумісною власністю усіх його членів та кожен з них мав рівну частку у цьому будинку (по частці). Свідоцтво про право особистої власності видано на ім`я [PERSON] , як голову колгоспного двору, у зв`язку з чим нотаріус відмовила в оформленні спадщини на домоволодіння. [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на частку даного домоволодіння, чоловік [PERSON] та дочка [PERSON] відмовились від спадщини, яку прийняла лише [PERSON] , подавши відповідну заяву до нотаріуса і частково вже оформивши свої спадкові права на інше спадкове майно. [INFO] помер [PERSON] . Спадщина відкрилась на частку даного домоволодіння. Після його смерті спадщину прийняла лише його дочка [PERSON] , яка також частково вже оформила свої спадкові права на інше спадкове майно. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 квітня 2024 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 23 травня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивачів подав до суду заяву, якою підтримав позовні вимоги за обставин на їх обґрунтування, просив задовольнити позов, розглянувши справу без участі сторін. Представник відповідача направив до суду заяву аналогічного змісту. У відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в с. Йосипівка Хмельницького району Хмельницької області, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 04 листопада 2022 року виконавчим комітетом Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області. Згідно довідки виконавчого комітету Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області за №1129 від 07 листопада 2022 року на день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] . В склад її сім`ї входив: чоловік [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт на ім`я позивачки [PERSON] , якій заповіла все своє майно. Даний заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Сербинівської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 04 липня 2001 року за р. №167, який згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), наданого Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області від 08 квітня 2023 року за №72085533 є чинний. Згідно копій матеріалів спадкової справи за №159/2023, заведеної 08 квітня 2023 року Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області, до майна померлої [INFO] [PERSON] , чоловік [PERSON] та дочка [PERSON] якої відмовились від спадщини, тому єдиною її спадкоємицею являється дочка [PERSON] , яка частково вже оформила спадкові права за законом на інше спадкове майно. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , як між матір`ю та дочкою, підтверджується: свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Левківською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 08 червня 1962 року; свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим Левківською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 09 грудня 1983 року. [PERSON] помер [INFO] в с. Йосипівка Хмельницького району Хмельницької області, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 26 травня 2023 року виконавчим комітетом Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області. Згідно довідки виконавчого комітету Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області за №166 від 03 липня 2023 року на день смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав один по [ADDRESS] . За життя [PERSON] склав заповіт на ім`я позивачки [PERSON] , якій заповів все своє майно. Даний заповіт посвідчено [PERSON] , приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу Хмельницької області 12 травня 2010 року за р.№100, який згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), наданого Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області від 05 липня 2023 року за №75575576 є чинний. Як вбачається з копій матеріалів спадкової справи №323/2023, заведеної Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 05 липня 2023 року, до майна померлого [INFO] [PERSON] , єдиним її спадкоємцем є [PERSON] , яка вже частково оформила свої спадкові права за заповітом на інше спадкове майно. До складу спадкового майна увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , який згідно виданого виконавчим комітетом Старокостянтинівської районної ради Хмельницької області від 30 травня 1989 року свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок належить до суспільної групи «колгоспний двір», головою якого являвся [PERSON] . Право власності зареєстроване 30 травня 1989 року в Хмельницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за колгоспним двором, головою якого являвся [PERSON] і записано в реєстрову книгу №1 під реєстровим номером 73. За даними виписки (№576 від 28 листопада 2023 року) з погосподарської книги №5 Сербинівського старостинського округу Староостропільської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області (за 1991-1995 роки) с. Йосипівка, станом на 15 квітня 1991 року головою двору по [ADDRESS] був зареєстрований [PERSON] , членом двору зареєстрована була дружина [PERSON] . Домогосподарство відноситься до суспільної групи «колгоспний двір». Як вбачається з технічного паспорту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого 05 січня 2024 року, житловий будинок було збудовано 1957 року. Згідно до\~ст.123 ЦК\~Українського РСР в редакції від 18 липня 1963 року (далі ЦК УРСР) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до положень ч.1\~ст.120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Колгоспний двір це родинно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. У відповідності до\~ст.125 ЦК УРСР\~при поділі колгоспного двору його майно ділиться між дворами, що знов утворюються, відповідно до часток їх членів і з врахуванням господарських потреб кожного з дворів. Право вимагати поділу колгоспного двору мають повнолітні члени двору, що є членами колгоспу. Поділ майна, належного колгоспному двору і збереженого після припинення колгоспного двору, провадиться за правилами статей\~123\~і\~126\~цього\~Кодексу. В силу вимог\~ст.126 ЦК\~УPCP працездатний член колгоспного двору втрачає право на частку в майні двору; якщо він не менше трьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Це правило не застосовується, якщо член двору не брав участі у веденні господарства в зв`язку з призовом на строкову військову службу, навчанням в учбовому закладі або хворобою. Відповідно до роз`ясень, даних в п. 6\~постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, які виникли до 15 квітня 1991 року, тобто до набрання чинності\~Законом України «Про власність», застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору, зокрема: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року. Оскільки житловий будинок по [ADDRESS] належить до суспільної групи\~колгоспний двір і станом на 15 квітня 1991 року членами цього колгоспного двору були [PERSON] та [PERSON] , тому будинок є спільною сумісною власністю усіх його членів, кожен з яких має рівну частку у цьому будинку - по частці (1:2=1/2). Відповідно до ст.ст.\~1216-1218\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України). Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України). Відповідно до п.23 постанови пленуму\~Верховного Суду\~України №7\~від 30\~травня 2008\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до статті 2\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі ст.\~3\~зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України\~«Про державну\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, в тому числі на житлові будинки, які відносились до колгоспного двору, не залежить від державної реєстрації цього права. При вирішенні спорів щодо майна колишнього колгоспного двору, яке придбане до 15 квітня 1991 року, належить застосовувати норми, що регулювали власність цього двору до вказаної дати, зокрема, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року із введенням в дію Закону України «Про власність», а тому станом на 15 квітня 1991 року спадкодавцям [PERSON] та [PERSON] належало право власності на частку майна у колгоспному дворі кожному, як його членам, що не втратили право на частку в його майні. Після смерті [PERSON] його частка в даному домоволодінні в порядку спадкування за заповітом перейшла дочці [PERSON] . Після смерті [PERSON] належна їй частка даного домоволодіння перейшла по спадщині за законом дочці [PERSON] . Суд, дослідивши докази та з`ясувавши обставини справи дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved