Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-07 00:00:00

До Кузнецовського міського суду Рівненської області за підсудністю надійшла справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03 серпня 2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 1661. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що не створив з відповідачкою міцної сім`ї, сторони проживають окремо більше 5 років та припинили вести спільне господарство. Позивач належно виконує батьківський обов`язок щодо дитини, займається вихованням сина та сплачує аліменти в добровільному порядку. За час спільного проживання між сторонами виникали конфлікти, після яких у позивача втрачена довіра до позивачки. Сторони втратили один до одного почуття любові, взаєморозуміння та поваги. Даний шлюб існує лише документально, відтак зберігати такий шлюб є недоцільно, оскільки подружжя припинили існувати як сім`я. Сім`я розпалася остаточно та поновлена бути не може, примирення між сторонами неможливе. Ухвалою суду від 18 липня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 08 серпня 2024 року. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у заяві зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, примирення неможливе. Відповідач у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час і місце засідання, причини неявки не повідомила, відзиву на позов не подала. Згідно із ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, дійшов наступного висновку. 03 серпня 2013 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) зареєстрували шлюб, про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис № 1661, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 03 серпня 2013 року. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28 лютого 2015 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції. Матеріали справи не містять доказів наявності спору між сторонами з приводу поділу спільного майна та визначення місця проживання дитини. У ч.1 ст.24 СК України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до частин 3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановивши, що розлад подружніх стосунків сторін носить стійкий характер, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору. Однак, враховуючи, що позивач просить судові витрати залишити за ним, суд, за таких обставин, вважає за можливе не стягувати понесені позивачем судові витрати з відповідача.

Outcome: approved