Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-25 00:00:00

представник позивача [PERSON] адвокат Муругов В.О. звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 21 листопада 2015 року сторони зареєстрували шлюб, в якому у них народився син [PERSON] , [INFO] . Однак спільне життя між ним та дружиною не склалося через різні характери та погляди на сімейне життя і сімейні цінності, постійні сварки призвели до того, що їхня сім`ї почала поступово руйнуватись, внаслідок чого він втратив до відповідача почуття любові, довіри та поваги. Крім цього зазначає, що разом вони не проживають та не ведуть спільного господарства, син [PERSON] за взаємною згодою з відповідачем проживає разом з ним. Просить суд врахувати, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам спільної дитини. Оскільки питання розірвання шлюбу ним обдумане, а примирення є неможливим, тому просить їх шлюб розірвати та залишити місце проживання дитини разом з ним. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 жовтня 2023 року головуючим суддею (суддею-доповідачем) у справі визначено суддю Чепурнова В.О. Ухвалою судді Перечинського районного суду від 30 жовтня 2023 року прийнято подану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, відтак призначено підготовче судове засідання та визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву. Відповідно до наказу № 11/03-05 від 29 лютого 2024 року повноваження судді Чепурнова В.О. припинено у зв`язку зі смертю (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 29 лютого 2024 року), а тому 13 березня 2024 року проведено повторний автоматизований розподіл справи між суддями; визначено суддю Ганька І.І. Восьмого липня 2024 року через канцелярію суду надійшла заява позивача про зменшення позовних вимог, в якій останній просив розірвати шлюб. У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи в його відсутності, змінені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив такі задовольнити, а також просив не вирішувати питання понесених ним судових витрат. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання також не з`явилася, подала заяву про розгляд справи в її відсутності, змінені позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення, при цьому просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 21 листопада 2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції у Закарпатській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 56. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Також установлено, що подружнє життя у сторін не склалося через різні характери, та протилежні погляди на сімейне життя і цінності. Питання розірвання шлюбу сторонами обдумане, строк для примирення, наданий подружжю, результатів не дав, відповідач позовні вимоги визнала. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно з ст. 5 «Рівноправність подружжя» Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №\~475/97-ВР від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них та інтересам їх малолітньої дитини, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, враховуючи, що відповідач у зв`язку з реєстрацією шлюбу із [PERSON] змінила своє прізвище, тому після розірвання шлюбу згідно зі ст. 113 СК України має право надалі іменуватися цим прізвищем. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Крім цього, суд встановив, що згідно з квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 3931220013 від 12 жовтня 2023 року позивачем сплачено 2\~147, 20 грн судового збору. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Як установлено в судовому засіданні, позивач, з урахуванням принципу диспозитивності, просить не вирішувати питання розподілу понесених ним судових витрат, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що оскільки таке його волевиявлення не суперечить вимогам закону та не порушує права відповідача, тому може бути задоволене судом. На підставі наведеного та

Outcome: approved