Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

04.12.2023 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову зазначає, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який за рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 17.10.2014 року був розірваний. Згідно рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16.07.2015 року з [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 17.06.2015 року та до досягнення дитиною повноліття. Однак, з часу стягнення судом аліментів пройшло вісім років, дитина підросла, його потреби зросли, значно зросли ціни на товари та послуги. Окрім цього, збільшився прожитковий мінімум та відповідно збільшився прожитковий мінімум на дітей, що суттєво перевищує розмір аліментів, які були стягнуті у 2015 році. Так як, відповідач у зв`язку із запровадженням в країні воєнного стану, мобілізований на військову службу, де має офіційну заробітну плату, розмір якої дозволяє сплачувати аліменти у значно більшій сумі ніж та, що була визначена судовим рішенням. У зв`язку із цим позивач змушена звернутися до суду із даною позовною заяво. Просить суд змінити спосіб стягнення аліментів та стягнути судові витрати на її користь. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримує повністю та просить суд такі задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак передав до суду телефонограму, згідно якої позовні вимоги визнає, просить розглядати справу без його участі. Згідно з ч.3\~ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши письмові докази у справі та надавши їм правову оцінку, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.ст.\~12,\~13 ЦПК України\~суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно ч.3\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 17.10.2014 року (справа №486/1779/14-ц) розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с. 5). Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16.07.2015 року (справа №486/1003/15-ц) з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 17.06.2015 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8). З копії довідки від 07.08.2023 року №2046 вбачається, що [PERSON] перебуває з 20.02.2023 року на військовй службі у військовій частині [NUMBER] (а.с. 7). Стаття 15 ЦК України\~закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі\~статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей\~150,\~180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями\~статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя\~статті 181 СК України\~визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу Українипередбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст.ст.183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.183,184 СК України. Частиною першої\~статті 192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі N 6-143-цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, позивач посилалася на те, що з 16.07.2015 року стягнення судом аліментів пройшло вісім років, дитина підросла, його потреби зросли, значно зросли ціни на товари та послуги, збільшився прожитковий мінімум та відповідно збільшився прожитковий мінімум на дітей, що суттєво перевищує розмір аліментів, які були стягнуті у 2015 році. Також, відповідач у зв`язку із запровадженням в країні воєнного стану, мобілізований на військову службу, де має офіційну заробітну плату, розмір якої дозволяє сплачувати аліменти у значно більшій сумі ніж та, що була визначена судовим рішенням. Статтею 192 СК України\~передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Відповідно до частини третьої\~статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою\~статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга\~статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої\~статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі\~статтею 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши зазначені вимоги закону, суд вважає, що\~\~обставини, передбачені\~ст. 192 СК України, які є підставою для зміни способу стягнення аліментів, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. На думку суду, змінивши спосіб стягнення аліментів, який був встановлений рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16.07.2015 року по справі №486/1003/15-ц, у повній мірі відповідатиме вимогам закону, щодо забезпечення достатнього рівня життя, фізичного, інтелектуального, духовного і соціального розвитку дитини та прожитковому мінімуму, встановленому законом, для дітей відповідного віку. Таким чином, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи той факт, що у позивача змінився матеріальний стан, оскільки необхідність забезпечення прав неповнолітнього [PERSON] , беручи до уваги те, що обов`язок щодо утримання дітей покладається рівною мірою на обох батьків, суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог та зміни способу стягнення визначених раніше судом аліментів, а тому слід стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Крім того, відповідно до положень 141 ЦПК України, суд розподіляє судові витрати, а саме: з відповідача [PERSON] підлягають стягненню в дохід держави судовий збір за пред`явлення до суду позову майнового характеру, розмір якого з 01.01.2024 року становить 1211,20 грн., оскільки позивач [PERSON] по даній категорії справ про зміну способу стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, відповідно до приписів п.3 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved