Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-01 00:00:00

В лютому 2023 року ТОВ "Щедра Нива" звернулось до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із позовом до [PERSON] , ТОВ "ХОРС 2020", Хмільницької РДА, [PERSON] про визнання недійсною угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки з ТОВ "ХОРС 2020", скасування рішень державного реєстратора. Позовні вимоги мотивовані тим, що 08 квітня 2019 року між позивачем та [PERSON] було укладено довгостроковий договір оренди земельної ділянки, площею 4,1511 га, з кадастровим номером 0524883100:06:001:0018, розташованої на території Кропив`янської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. 08 червня 2020 року між ТОВ "Щедра Нива" в особі директора [PERSON] та [PERSON] було укладено угоду про розірвання вищевказаного договору оренди земельної ділянки, після чого 09 грудня 2020 року [PERSON] уклала з ТОВ "ХОРС 2020" договір оренди зазначеної земельної ділянки. Представник позивача стверджує, що вищевказана земельна ділянка перейшла у користування ТОВ "ХОРС 2020" через укладення угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки, між [PERSON] та [PERSON] , який на той час виконував обов`язки директора ТОВ "Щедра Нива", за допомогою та сприянням директора ТОВ ХОРС 2020 [PERSON] та [PERSON] , внаслідок зловмисної домовленості та укладаючи дану угоду директор ТОВ Щедра Нива [PERSON] діяв недобросовісно, всупереч інтересам ТОВ Щедра Нива та не мав повноважень на її вчинення, оскільки статутом ТОВ Щедра Нива передбачено надання попереднього дозволу наглядової ради на укладення такого виду угоди, а тому ця угода є недійсною. Про наявність зловмисної домовленості, на думку представника позивача, свідчить також те, що [PERSON] приховав факт підписання угоди про припинення договору оренди земельної ділянки, про що свідчить відсутність оригіналу заяви орендодавця у Товаристві щодо розірвання діючого договору та відмітки про її реєстрацію на підприємстві в книзі реєстрацій звернень громадян, отримання [PERSON] авансу орендної плати за 2019-2025 року, а також те, що реєстрація припинення права оренди ТОВ Щедра Нива та реєстрація права оренди на цю ж ділянку за ТОВ "ХОРС 2020" відбулися фактично одночасно, а участь представника ТОВ "ХОРС 2020" Шестопала О. М. та [PERSON] у подібних правовідносинах відбувалась неодноразово, зокрема виявлено 29 договорів про розірвання діючих довгострокових договорів про оренду земельних ділянок, право оренди яких припинено та зареєстровано за ТОВ "ХОРС 2020". Внаслідок укладення угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки вказана земельна ділянка вибула із основних фондів ТОВ "Щедра Нива", що призвело до прямих матеріальних збитків у виді виплаченої авансом орендної плати за 2019-2025 роки, витрат підприємства протягом 2020-2021 років на виконання комплексу сільськогосподарських робіт по обробітку земельних ділянок, а також недоотримання прибутку за користування земельною ділянкою протягом наступних років. Представник позивача зазначає, що реєстрація заяви щодо припинення (розірвання) договору оренди є протиправною, оскільки ТОВ "Щедра Нива" до державного реєстратора не зверталась та необхідні документи не надавала, тобто подання заяви здійснено не уповноваженою особою, а державний реєстратор прийняла від ТОВ ХОРС 2020 заяву та документи про реєстрацію права оренди на земельну ділянку, яка на той момент перебувала в оренді ТОВ Щедра Нива, та право оренди якої не було припинено. Враховуючи викладене, позивач просить визнати недійсною угоду від 08 червня 2020 року, укладену між представником ТОВ "Щедра Нива" Бойком Д. П. та орендодавцем [PERSON] про розірвання за взаємною згодою сторін укладеного 08 квітня 2019 року договору оренди земельної ділянки, площею 4,1511 га, з кадастровим номером 0524883100:06:001:0018, розташованої на території Кропив`янської сільської ради Хмільницького району Вінницької області; скасувати рішення державного реєстратора Козятинської РДА Вінницької області Уперчук А. В. про припинення права оренди ТОВ "Щедра Нива" від 23 грудня 2020 року № 55875695 на вищевказану земельну ділянку; визнати недійсним укладений між ТОВ "ХОРС 2020" та [PERSON] договір оренди земельної ділянки від 09 грудня 2020 року та скасувати рішення державного реєстратора Козятинської РДА Вінницької області Уперчук А. В. про реєстрацію права оренди ТОВ "ХОРС 2020 " від 23 грудня 2020 року № 55876270, а також вирішити питання щодо судових витрат. Також у жовтні 2023 року до суду надійшов позов представника третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, [PERSON] , адвоката Гуменюка Олександра Володимировича до [PERSON] , [PERSON] про переведення прав і обов`язків покупця та визнання права власності. Позовні вимоги мотивовані тим, що предметом спору за первісним позовом є угоди щодо земельної ділянки, площею 4,1511 га, з кадастровим номером 0524883100:06:001:0018, розташованої на території Кропив`янської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно йому стало відомо, що спірна земельна ділянка за договором купівлі-продажу від 26 серпня 2021 року була відчужена на користь [PERSON] . Представник позивача зазначає, що відповідно до чинного законодавства, переважне право купівлі земельних ділянок має орендар земельної ділянки, а оскільки ТОВ "Щедра Нива" не може набувати у власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення, товариство в порядку ч. 5 ст. 130-1 ЗК України, прийняло рішення передати своє переважне право купівлі спірної земельної ділянки [PERSON] . Враховуючи викладене, представник третьої особи просив перевести з [PERSON] на [PERSON] права та обов`язки покупця у договорі купівлі-продажу, укладеного 26 серпня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] , щодо спірної земельної ділянки та визнати за [PERSON] право власності на вказану земельну ділянку. На виконання вимог ст. 9 Закону України "Про оренду землі" [PERSON] сплачено на депозитний рахунок суду суму розміру сплати ціни договору купівлі- продажу від 26 серпня 2021 року, в розмірі 153 977,86 гривень. Представник ТОВ "ХОРС 2020", [PERSON] адвокат Запаскін М. Р. надав суду відзив на позовні заяви, відповідно до якого у задоволенні позовних вимог позивача та третьої особи просив відмовити. Представник вказує на те, що позивач безпідставно стверджує про зловмисну домовленість, умисел та прагнення виникнення несприятливих наслідків у ТОВ "Щедра Нива" колишнього директора [PERSON] . Так, у 2020 році ТОВ "Щедра Нива" зіткнулась із фінансовими труднощами, в результаті чого встановлений договором оренди розмір орендної плати у 12% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, виявився непосильним для позивача, а тому [PERSON] , який був на той час директором ТОВ "Щедра Нива", звернувся до [PERSON] з пропозицією переглянути умови оренди, шляхом розірвання існуючого договору та підписання нового, при цьому зменшивши розмір орендної плати до 10 % та скоротивши термін дії договору до 10 років. Договір оренди від 2019 року був розірваний за угодою сторін 08 червня 2020 року, однак новий договір [PERSON] підписувати відмовилась у зв`язку із системним порушенням позивачем умов оренди. Через вказаний інцидент 17 червня 2020 року [PERSON] було звільнено із посади директора ТОВ "Щедра Нива". Крім того, працівниками ТОВ "Щедра Нива" постійно здійснювався моніторинг речових прав у Державному кадастрі щодо спірної земельної ділянки, що спростовує твердження позивача про їх необізнаність щодо розірвання договору оренди. Щодо належного виконання договорів оренди представник відповідачів стверджує, що в порушення умов договору, позивач жодного разу не здійснював індексацію орендної плати, та утримував завищену суму на оплату податків та зборів із [PERSON] , таким чином недоплатив за останній за оренду. Щодо виплати авансу орендної плати за 2019-2025 роки [PERSON] , представник відповідачів вказує на те, що проведення оплати 05 квітня 2019 року було здійснено до укладення нового договору оренди та сприйнято [PERSON] як виплату заборгованості через невиконання умов щодо індексації за попереднім договором оренди, а виплата 20 липня 2019 року навіть не покриває орендної плати за 2019-2020 роки, протягом яких позивач фактично користувався земельною ділянкою. Твердження позивач про виведення спірної земельної ділянки із основних фондів (активів) підприємства не відповідає дійсності та не ґрунтується на правилах бухгалтерського обліку. Щодо тверджень позивача про понесені витрати на обробку спірної земельної ділянки в 2020-2021 роках, представник відповідачів, зазначає, що надана позивачем довідка носить лише інформативний характер та не підтверджує виконання жодних із перелічених виконаних робіт. Також представник відповідачів вказує на те, що [PERSON] , як директор ТОВ "Щедра Нива" мав повноваження на укладення угоди про розірвання договору оренди спірної земельної ділянки, а [PERSON] , як власник земельної ділянки - на подачу заяви щодо вчинення реєстраційних дій щодо спірних договорів оренди. Щодо наявності у третьої особи [PERSON] переважного права на купівлю спірної земельної ділянки, представник відповідачів стверджує, що останній такого права не мав, оскільки на момент прийняття позивачем рішення про передачу переважного права купівлі 25 вересня 2023 року, договір оренди спірної земельної ділянки із позивачем вже був розірваним. Крім того, враховуючи факт звернення [PERSON] до суду після спливу однорічного строку, просив застосувати наслідки та відмовити у вимогах третьої особи через порушення строків позовної давності. Ухвалою суду від 27 березня 2023 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Учасникам визначено строки для подання заяв по суті справи. Ухвалою суду від 16 травня 2023 року задоволено клопотання адвоката Гуменюка О. В. та витребувано в Уланівській сільській раді Хмільницького району Вінницької області наступні докази: електронну копію реєстраційної справи по реєстрації угоди від 08 червня 2020 року, між ТОВ "Щедра нива" та [PERSON] про розірвання договору оренди від 08 квітня 2019 року земельної ділянки, площею 4,1511 га, кадастровий номер якої 0524883100:06:001:0018, розташованої на землях Кропив`янської сільської ради Хмільницького району Вінницької області; електронну копію реєстраційної справи по реєстрації договору оренди землі від 09 грудня 2020 року між ТОВ "Хорс 2020" та [PERSON] земельної ділянки, площею 4,1511 га, кадастровий номер якої 0524883100:06:001:0018, розташованої на землях Кропив`янської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Витребувано в приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Федоряки Ольги Сергіївни копію договору купівлі-продажу від 26 серпня 2021 року, зареєстрованого за № 3552, щодо відчуження на користь [PERSON] права власності на земельну ділянку площею 4,1511 га, кадастровий номер якої 0524883100:06:001:0018, розташованої на землях Кропив`янської сільської ради Хмільницького району Вінницької області разом із документами, необхідними для вчинення даного договору. Ухвалою суду від 30 травня 2023 року задоволено клопотання адвоката Гуменюка О. В. та витребувано перераховані вище докази в Хмільницькій міській раді Вінницької області. Ухвалою суду від 02 жовтня 2023 року задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Сачка А. В. та витребувано в Хмільницької державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Вінницькій області податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, що подавалось ТОВ "Щедра Нива" (код ЄДРПОУ 32075024) як податковим агентом до Хмільницької ДПІ ГУ ДПС у Вінницькій області щодо доходу [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) за 2019, 2020 роки. Задоволено клопотання адвоката Гуменюка О. В. та до участі у справі в якості співвідповідача залучено [PERSON] , який на час розгляду справи являється власником спірної земельної ділянки. Ухвалою суду від 24 жовтня 2023 року у задоволенні клопотання адвоката Гуменюка О. В. про залучення до участі в справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, [PERSON] , відмовлено, позовну заяву представника третьої особи [PERSON] адвоката Гуменюка Олександра Володимировича до [PERSON] , [PERSON] про переведення прав і обов`язків покупця та визнання права власності повернуто заявнику. Постановою Вінницького апеляційного суду від 25 грудня 2023 року задоволено апеляційну скаргу представника [PERSON] адвоката Гуменюка О. В., ухвалу Хмільницького міськрайонного суду від 24 жовтня 2023 року скасовано та направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою суду від 06 березня 2024 року до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, залучено [PERSON] , прийнято позовну заяву представника [PERSON] адвоката Гуменюка Олександра Володимировича до [PERSON] , [PERSON] про переведення прав і обов`язків покупця та визнання права власності до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднано в одне провадження. Ухвалою суду від 01 квітня 2024 року у задоволенні клопотання представника відповідачів адвоката Запаскіна М. Р. про закриття провадженні у справі відмовлено. Ухвалою суду від 11 квітня 2024 року у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 23 липня 2024 року у задоволенні клопотання представника відповідачів адвоката Запаскіна М. Р. про закриття провадженні у справі відмовлено. В судовому засіданні представник позивача, третьої особи адвокат Гуменюк О. В. подані позови підтримав, просив їх задоволити. Пояснив, що основним видом діяльності ТОВ "Щедра Нива" є сільське господарство, а тому є потреба в оренді земельних ділянок, які і становлять основний фонд Товариства. В 2021 році під час моніторингу оренди земельних ділянок було виявлено, що 08 червня 2020 року колишнім директором [PERSON] було укладено додаткову угоду із [PERSON] про розірвання договору оренди належної їй земельної ділянки. Під час перевірки було з`ясовано, що вказану додаткову угоду було укладено внаслідок зловмисної домовленості між [PERSON] та [PERSON] , оскільки спірну земельну ділянку було передано в оренду ТОВ "Хорс 2020" та в подальшому відчужено на користь [PERSON] . При цьому, напередодні розірвання договору оренди, [PERSON] отримала авансовий платіж за 4 роки оренди від ТОВ "Щедра Нива", таким чином привласнивши кошти Товариства. Звернув увагу на те, що державна реєстрація додаткової угоди про розірвання договору оренди із ТОВ "Щедра Нива" та державна реєстрація договору оренди із ТОВ "ХОРС 2020" відбулась одночасно, що викликає обґрунтовані підозри. Щодо позову третьої особи пояснив, що ЗК України чітко передбачено переважне право орендаря на викуп орендованої ним земельної ділянки. Представник відповідачів адвокат Запаскін М. Р. проти задоволення позовів заперечив, посилаючись на те, що позовні вимоги ґрунтуються на припущеннях та наведенні позивачем обставини не доведенні належними доказами. ТОВ "Щедра Нива" було відомо про розірвання договору оренди із [PERSON] одразу після укладення додаткової угоди, оскільки негайно було звільнено із посади директора [PERSON] У ТОВ "Щедра Нива" існує практика щодо передчасного розірвання договорів оренди для зміни умов договору, шляхом укладення нового договору оренди. Після укладення додаткової угоди про розірвання договору оренди із ТОВ "Щедра Нива" [PERSON] відмовилась підписувати новий договір, оскільки умови попереднього договору ТОВ "Щедра Нива" не виконувались належним чином. [PERSON] знайшла нового орендаря ТОВ "Хорс 2020", та при реєстрації нового договору оренди виявилось, що угода про розірвання договору із ТОВ "Щедра Нова" не зареєстрована, а тому їх державна реєстрація відбулась одночасно. Щодо авансового платежу пояснив, що вказаною сумою ТОВ "Щедра Нива" погасило свій борг перед [PERSON] за попередні роки оренди землі. Інші учасники справи в судове засіданні не з`явились, про час, день та місце судового розгляду повідомлені належним чином. При цьому відповідач [PERSON] , надіслала суду письмові пояснення, згідно яких вона проти позовів заперечила, посилаючись на те, що на час відчуження її земельної ділянки [PERSON] , ділянка належала їй особисто, жодного дійсного договору оренди щодо неї не існувало. Щодо отримання авансового платежу за 2021-2025 роки, - претензій до неї пред`явлено не було, розірвання договору з ТОВ «Щедра Нива» відбулося за їх спільною згодою, з її сторони мотивом розірвання договору була незгода зі способами ведення господарської діяльності позивачем, вона не має наміру відчужувати своє майно позивачеві або його представникам. Відповідач [PERSON] звернувшись із клопотанням щодо виключення його зі складу учасників справи, зазначив, що укладаючи оспорювану угоду від 08 червня 2020 року він діяв в межах його повноважень та в інтересах підприємства. Інші учасники про причини неявки суд не повідомили, заяв, клопотань не подали. Заслухавши думку учасників справи, які з`явились у судове засідання, покази свідків, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. Основним видом економічної діяльності ТОВ «Щедра Нива» є вирощування зернових культур, бобових культур і насіння олійних культур (Т. 1; а. с. 14, 44). ТОв "Щедра Нива" у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності має відповідні податкові зобов`язання, подає звітність (Т. 3 а. с. 161-176, Т. 4 а. с. 115-117). Відповідно до пункту 11.1 розділу 11 Статуту ТОВ «Щедра Нива», затвердженого загальними зборами товариства, протокол від 20 січня 2020 року № 02, у товаристві створюється одноособовий виконавчий орган - директор, який здійснює поточне керівництво його діяльністю і є підзвітним загальним зборам учасників і наглядовій раді та організовує виконання їх рішень. Директор є посадовою особою товариства. До компетенції членів наглядової ради належить: попереднє погодження укладення товариством угод (договорів, контрактів), якщо ринкова вартість майна або послуг, що є предметом, становить від 500 000,00 грн до 10 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності товариства, які можуть вчинятися протягом року, із зазначенням характеру таких правочинів та їх граничної вартості (підпункт 5 пункту 10.9 розділу 10 Статуту); надання попередньої згоди директору на списання основних фондів товариства (підпункт 17 пункту 10.9); попереднє погодження щодо придбання, відчуження цінних паперів, часток, паїв тощо (підпункт 18 пункту 10.9 розділу 10 Статуту). ( Т.4 а. с. 82-90). 25 червня 2004 року між [PERSON] та ТОВ "Щедра Нива" укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 4,1511 га, з кадастровим номером 0524883100:06:001:0018, розташованої на території Кропив`янської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. До даного договору було внесенні зміни шляхом укладення двох додаткових угод (Т. 3 а.с. 122-123). 24 липня 2004 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] у зв`язку з одруженням (Т. 2 зворот а. с. 23). 05 березня 2019 року [PERSON] звернулась до директора ТОВ «Щедра Нива» [PERSON] із заявою про виплату їй авансу орендної плати за 2019-2025 роки. Вказана заява зареєстрована 06 березня 2019 року в журналі реєстрації звернень громадян ТОВ «Щедра Нива» № 267 (Т. 3 а. с. 245, Т. 1 а.с. 38-40, 41, Т. 4 а. с. 81). 05 квітня 2019 року [PERSON] отримала від ТОВ «Щедра Нива» аванс за оренду земельної ділянки в розмірі 25 608,12 грн, що підтверджується відомістю про виплату готівки від 05 квітня 2019 року № 136 (Т. 4 а.с. 92). 08 квітня 2019 року між [PERSON] та ТОВ "Щедра Нива" в особі директора [PERSON] укладено угоду про розірвання вищевказаного договору оренди земельної ділянки (Т. 3 а.с. 124). Також 08 квітня 2019 між [PERSON] та ТОВ "Щедра Нива" укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 4,1511 га, з кадастровим номером 0524883100:06:001:0018, розташованої на території Кропив`янської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Договір укладено на 20 років, орендна плата встановлена в розмірі 12 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки (153 977,86 грн), що складає 18 477,34 грн (Т. 1 а.с. 29-31). Державну реєстрацію договору проведено 03 липня 2019 року за № 32285769 ( Т. 1 а.с. 32-34). 30 липня 2019 року [PERSON] отримала від ТОВ «Щедра Нива» аванс за оренду земельної ділянки в розмірі 25 608,12 грн, що підтверджується відомістю про виплату готівки від 30 липня 2019 року № 184 (Т. 4 а.с. 91). 08 червня 2020 року між [PERSON] та ТОВ "Щедра Нива" в особі директора [PERSON] укладено угоду про розірвання договору оренди земельної ділянки загальною площею 4,1511 га, з кадастровим номером 0524883100:06:001:0018, розташованої на території Кропив`янської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, за взаємною згодою сторін (Т. 1 а. с. 28, 184, Т.3.а.с. 125). 09 грудня 2020 року між [PERSON] та ТОВ "Хорс 2020" в особі директора [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 4,1511 га, з кадастровим номером 0524883100:06:001:0018, розташованої на території Кропив`янської сільської ради Хмільницького району Вінницької області (Т. 1 а.с. 171). З матеріалів\~реєстраційних справ\~щодо угоди\~про розірвання\~договору оренди\~Луценко з\~позивачем та\~договору оренди\~з ТОВ\~«Хорс 2020», вбачається що державний реєстратор Козятинської РДА Уперчук А. В. прийняла заяву та документи щодо скасування права оренди ТОВ «Щедра Нива» на земельну ділянку [PERSON] 21 грудня 2020 року об 11 год 24 хв, а заяву та документи щодо права оренди ТОВ «Хорс 2020» на спірну земельну ділянку 21 грудня 2020 року об 11год 28 хв. Рішення про державну реєстрацію угоди від 08 червня 2020 року було прийнято реєстратором 23 грудня 2020 року о 09 год. 31 хв., а договору від 09 грудня 2020 року 23 грудня 2020 року о 09 год. 41 хв.( Т. 1 а. с. 169-190). Відповідно до довідки про понесені витрати ТОВ «Щедра Нива» на обробіток орендованої земельної ділянки, площею 4,1511 га, з кадастровим номером 0524883100:06:001:0018, у 2020-2021 році, сума коштів на обробіток земельної ділянки склала 17\~888 грн. 59 коп. (Т. 1 а. с. 45). Згідно довідок № 17, 18 від 31 січня 2023 року [PERSON] працювала в ТОВ «Щедра Нива» на посаді начальника земельного відділу в період з 12 вересня 2018 року по 04 лютого 2020 року, а [PERSON] на посаді директора ТОВ в період з 29 липня 2019 року по 17 червня 2020 року (Т. 1 а. с. 42). Відповідно до протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Щедра Нива» від 17 червня 2020 року збори ухвалили звільнити [PERSON] з посади директора ТОВ "Щедра Нива" (Т. 1 а.с 27). Згідно довідки № 46 від 24 жовтня 2022 року, [PERSON] працював директором ТОВ «Щедра Нива» з 01 вересня 2012 року по 01 грудня 2014 року, надавав послуги з охорони ТОВ «Щедра нива» з 12 червня 2018 року по 01 липня 2019 року (Т. 1 а. с. 43). 10 серпня 2021 року [PERSON] та ТОВ «Хорс 2020» в особі директора [PERSON] уклали угоду про розірвання за взаємною згодою договору оренди земельної ділянки від 09 грудня 2020 року (Т. 3 а. с. 126). Вказана угода зареєстрована 20 серпня 2021 року (Т. 4 а. с. 78). Відповідно до матеріалів нотаріальної справи, витребуваних у приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Федоряки О. С., 26 серпня 2021 року [PERSON] продала земельну ділянку, площею 4,1511 га, з кадастровим номером 0524883100:06:001:0018 [PERSON] за 153\~977 грн. 86 коп. [PERSON] являється учасником, кінцевим беніфіціарним власником ТОВ «Хорс 2020» (Т. 1 а. с. 243-249, Т. 2 а. с.1-27). 25 вересня 2023 року загальні збори учасників ТОВ «Щедра нива» ухвалили передати переважне право купівлі земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 4,1511 га, з кадастровим номером 0524883100:06:001:0018, громадянину України [PERSON] безоплатно (Т. 3 а. с. 25-26). 29 вересня 2023 року [PERSON] внесено на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в Вінницькій області 153\~977 грн 86 коп.(Т. 3 а. с. 23). 25 вересня 2023 року [PERSON] , направлено повідомлення про намір придбання [PERSON] спірної земельної ділянки за підписом [PERSON] (Т. 3 а. с. 27). 10 жовтня 2023 року між ТОВ «Щедра Нива» та [PERSON] , від імені якого за довіреністю діяла [PERSON] , укладено договір про передачу переважного права купівлі земельної ділянки сільськогосподарського призначення, щодо земельної ділянки , площею 4,1511 га, з кадастровим номером 0524883100:06:001:0018 (Т. 3 а. с. 239). В липні 2024 року земельну ділянку, площею 4,1511 га, з кадастровим номером 0524883100:06:001:0018 об`єднано з іншими об`єктами нерухомого майна, відповідний розділ у Державному реєстрі закрито (Т. 4 а. с. 76, 77-78). Згідно показів свідка [PERSON] , який з квітня 2019 р. по червень 2020 року працював начальником служби економічної безпеки ТОВ «Щедра Нива», він бачив угоди про розірвання договорів оренди, зокрема і з [PERSON] , деталей він не знає, про будь-які домовленості йому не відомо. Умови договорів оренди ТОВ «Щедра Нива» виконувались. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що він працював на посаді агронома в ТОВ "Щедра Нива" в періоди з 2012 року по 2014 рік та з 01 серпня 2018 року по кінець березня 2019 року. Оскільки він являється зведеним братом [PERSON] , йому відомо що в 2019 році належну їй земельну ділянку обробляло ТОВ "Щедра Нива", в 2020 році земельна ділянка теж була засіяна ТОВ "Щедра Нива". Після збору урожаю у вересні 2020 року ТОВ "Щедра Нива" вказаною земельною ділянкою не користувалось, та в подальшому її обробляло ТОВ "ХОРС 2020". Докази, надані позивачем, які не відповідали оригіналам документів, судом до уваги не беруться, докази, оригінали яких суду не було надано, судом не досліджувались. Вирішуючи даний спір, суд дійшов наступних висновків. 1. Щодо вимоги про визнання недійсною угоди від 08 червня 2020 року Відповідно до ч. 1 ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 627\~ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦПК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Із положень ст. 13 Закону України "Про оренду землі" слідує, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до\~ч.\~3\~ст. 31 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Згідно із ч. 3 ст. 203\~ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Згідно ч. 1 ст. 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє. Правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання (ст. 241 ЦК України). Відповідно до\~ч.1\~ст. 92\~ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Із положень ч. 3 ст. 92 ЦК України слідує, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. Для визнання недійсним договору з тієї підстави, що його було укладено представником юридичної особи з перевищенням повноважень, необхідно встановити, по-перше, наявність підтверджених належними і допустимими доказами обставин, які свідчать про те, що контрагент такої юридичної особи діяв недобросовісно або нерозумно. При цьому тягар доказування недобросовісності та нерозумності в поведінці контрагента за договором несе юридична особа. По-друге, дії сторін такого договору мають свідчити про відсутність реального наміру його укладення і виконання. Зазначене узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду викладеними у постановах від 27 червня 2018 року у справі № 668/13907/13-2, від 22 жовтня 2019 року у справі № 911/2129/17. Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦК України правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним. Верховний Суд України в пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" зазначив, що для визнання правочину недійсним на підставі статті 232 ЦК України необхідним є встановлення умислу в діях представника: представник усвідомлює, що вчиняє правочин всупереч інтересам довірителя та бажає (або свідомо допускає) їх настання, а також наявність домовленості представника однієї сторони з іншою стороною і виникнення через це несприятливих наслідків для довірителя. При цьому не має значення, чи одержав учасник такої домовленості яку-небудь вигоду від здійснення правочину, чи правочин був вчинений з метою завдання шкоди довірителю. Під зловмисною домовленістю необхідно розуміти умисну змову однієї сторони із представником іншої, проти інтересів особи, яку представляють. Зловмисна домовленість представника з контрагентом особи, що представляють, створює правову ситуацію, коли дійсна воля довірителя, яку повинен утілювати представник, замінюється його власною волею, що суперечить волі довірителя. Саме підміна волі довірителя волею представника і слугує підставою для визнання такого правочину недійсним. Тобто в основу зловмисної домовленості покладено умисні дії представника, який усвідомлював, що вчиняє правочин усупереч інтересам довірителя та бажав (або свідомо допускав) їх настання. При цьому не має значення, від кого виходила ініціатива здійснити змову - від представника чи від другої сторони правочину. Головне, що характеризує цей правочин - наявність усвідомленості і волі другої сторони правочину та представника на здійснення дій усупереч інтересам особи, яку він представляє. Кваліфікація правочину, як вчиненого внаслідок зловмисної домовленості, зумовлює встановлення, що: від імені однієї із сторін правочину виступав представник, хоча й не виключаються випадки, коли від імені обох сторін виступають представники; зловмисна домовленість і вчинення правочину з іншою стороною відбулася на підставі наявних повноважень представника; існував умисел в діях представника щодо зловмисної домовленості; настали несприятливі наслідки для особи, яку представляють; існує причинний зв`язок поміж зловмисною домовленістю і несприятливими наслідками для особи, яку представляють. (правовий висновок Верховного Суду України від 28 травня 2009 року у справі № 6-6639вов09, висновки Верховного Суду викладені у постановах від 29 серпня 2018 року у справі № 522/15095/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 757/38368/15-ц, 14 листопада 2018 року у справі № 383/1486/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 592/3295/16-ц,від 11 вересня 2019 року у справі № 554/10202/13-ц, від 07 серпня 2019 року у справі № 753/7290/17, від 02 грудня 2020 року у справі № 369/419/18). Відповідно до\~ч.\~2\~ст. 77\~ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до статуту ТОВ «Щедра Нива» укладення, зміна і розірвання (припинення) договорів не належить до виключної компетенції загальних зборів товариства, тому [PERSON] як директор мав повноваження на укладення правочину щодо розірвання договору оренди землі. Проте оспорюваний правочин є недійсним з підстави, передбаченої статтею 232 ЦК України, оскільки його вчинено в результаті зловмисної домовленості представника однієї сторони з іншою стороною. Так, [PERSON] як директор товариства усвідомлював, що за домовленістю з орендодавцем [PERSON] вчинив правочин всупереч інтересам ТОВ «Щедра Нива», та свідомо допускав настання невигідних для цього товариства наслідків, у результаті чого такі несприятливі наслідки для його довірителя (позивача) настали. Вказане підтверджується тим, що 08 червня 2020 року [PERSON] уклала угоду про розірвання договору оренди земельної ділянки від 08 квітня 2019 року, зазначивши, що претензій до ТОВ «Щедра Нива» не має, до позивача або суду з вимогами щодо неналежного виконання орендарем обов`язків за договором не зверталась, відтак посилання відповідачів на неналежне виконання ТОВ «Щедра Нива» умов договору оренди спростовано. При цьому заяв щодо наміру розірвати договір від [PERSON] не надходило, що вбачається з дослідженого судом оригіналу журналу реєстрації звернень громадян. Натомість у березні 2019 року [PERSON] звернулась до позивача за виплатою авансу за 2019-2025 роки, який отримала в квітні та липні 2019 року, відтак укладення [PERSON] , угоди про припинення оренди спірної земельної ділянки вчинено не в інтересах ТОВ «Щедра Нива» та економічно необґрунтоване, оскільки призвело до припинення права оренди, завдання збитків у виді виплаченої авансом орендної плати, витрат за на виконання комплексу сільськогосподарських робіт з обробітку землі, неотриманого прибутку протягом наступних років оренди. Зазначені обставин дають підстави для висновку, що [PERSON] , укладаючи угоду від 08 червня 2020 року з [PERSON] , фактично діяв у власних інтересах та в інтересах іншого товариства, а не ТОВ «Щедра Нива», яке він представляв в силу посадових обов`язків. Крім того, суд приймає до уваги той факт, що після розірвання договору з позивачем, [PERSON] було укладено договір оренди з незадовго до того створеним ТОВ «Хорс 2020», директор якого, [PERSON] , з 2012 по 2019 року працював у ТОВ «Щедра Нива»; дата та час державної реєстрації угоди про розірвання договору оренди з ТОВ «Щедра Нива» та договору оренди з ТОВ Хорс 2020» співпадають, як і дата і час звернення до державного реєстратора; судову практику в подібних правовідносинах, що виникли між учасниками спору з іншими орендарями, та приходить до висновку про очевидну недобросовісність поведінки [PERSON] та [PERSON] при укладанні оспорюваної угоди. Доказів, які свідчили б про бажання ТОВ «Щедра Нива», основною діяльністю якого є ведення товарного сільськогосподарського виробництва на орендованих землях, в червні місяці, коли польові роботи максимально активні, припинити земельні правовідносини із [PERSON] , матеріали справи не містять. Оскільки угода вчинена внаслідок зловмисної домовленості представника ТОВ «Щедра Нива» Бойка Д. П. орендодавця [PERSON] , а також директора ТОВ «ХОРС 2020» [PERSON] , з метою досягнення власних інтересів усупереч інтересам ТОВ «Щедра Нива», оспорюваний правочин є недійсним на підставі ст. 232 ЦК України. 2.Щодо вимоги про визнання недійсним договору оренди від 09 грудня 2020 року Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Відповідно до висновків, викладених Постанові КЦС ВС від 28.07.2021 у справі № 759/24061/19, спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним. Згідно позицій ВП ВС, відображених у постановах від 20 березня 2019 року у справі № 587/2110/16-ц, від 10 квітня 2019 року у справі № 587/2135/16-ц, від 02 жовтня 2019 року у справі № 587/2331/16-ц, від 15 січня 2020 року у справі № 587/2326/16-ц, 01 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18, - орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою; укладення договору оренди земельної ділянки під час дії іншого договору оренди цього ж об`єкта може перешкоджати первинному орендареві реалізувати його право користування відповідною ділянкою. Згідно ч. 1 ст. 216 ЦПК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. З огляду на те, що суд дійшов висновку про недійсність угоди від 08 червня 2020 року про розірвання договору оренди між ТОВ «Щедра Нива» та [PERSON] , як такої, що укладена внаслідок зловмисної домовленості, договір оренди від 08 квітня 2019 року є чинним, відтак укладення [PERSON] 09 грудня 2020 року, договору оренди з ТОВ «Хорс 2020» перешкоджає первинному орендареві реалізувати його право користування відповідною ділянкою. З огляду на викладене, а також беручи до уваги встановлені судом обставини укладання договору оренди від 09 грудня 2020 року, зокрема те, що зловмисна домовленість між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] була спрямована як на розірвання договору з ТОВ «Щедра Нива», так і на подальше укладення договору оренди з ТОВ «ХОРС 2020», вказаний договір являється недійсним. При цьому наявність угоди від 10 серпня 2021 року про розірвання за взаємною згодою договору оренди земельної ділянки від 09 грудня 2020 року не може розцінюватися як підстава для припинення провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, оскільки предметом спору у справі є недійсність договору і такий договір визнається недійсним з моменту вчинення. Розірвання сторонами договору, виконаного повністю або частково, не позбавляє сторони права на звернення до суду з позовом про визнання такого договору недійсним. Вказані висновки суду відповідають правовій позиції ВП ВС, викладеній у постанові від 27 листопада 2018 року у справі № 905/1227/17. 3.В частині скасування рішень державного реєстратора Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України визначено загальні способи захисту цивільних прав та інтересів. Ці способи захисту є універсальними для всіх правовідносин та можуть бути застосовані особою для врегулювання спірних правовідносин. Застосовувані способи захисту цивільних прав мають відповідати характеру спірних правовідносин та природі спору, що існує між сторонами. Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЗУ «Про оренду землі», орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці будь-якими особами. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 вересня 2019 року у справі № 766/4410/17 (провадження № 61-29040св18) вказано, що «відповідно до частини першої статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. При розгляді спорів про витребування власником свого майна із чужого незаконного володіння необхідно враховувати, що позивачем за таким позовом може бути власник майна (фізичні, юридичні особи, держава і територіальні громади в особі уповноважених ними органів), який на момент подання позову не володіє цим майном, а також особа, яка хоча і не є власником, але в якої майно перебувало у володінні за законом або договором, зокрема на підставі цивільно-правових договорів (зберігання, майнового найму тощо), в оперативному управлінні, на праві повного господарського відання, а також на інших підставах, установлених законом. Відповідачем у справах цієї категорії є особа, яка на момент подання позову фактично володіє майном без підстав, передбачених законом, адміністративним актом чи договором». Відповідно до ч. 3 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. Відповідно до висновку ВП ВС, викладеному у п. 116 Постанови від 21 грудня 2022 року у справі №914/2350/18, судове рішення про задоволення позовних вимог про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав є підставою для державної реєстрації права за позивачем тільки за умови, що на час вчинення реєстраційної дії право зареєстроване за відповідачем, а не за іншою особою. Вище зазначено, що у даній справі судом встановлено порушення прав позивача. Разом з тим, як було встановлено судом, у даній справі як на час її розгляду, так і на час звернення позивача з позовом, договір оренди земельної ділянки від 10 серпня 2021 року, укладений між ТОВ «Хорс 2020» та [PERSON] було розірвано, крім того, [PERSON] відчужила спірну земельну ділянку [PERSON] , відтак земельна ділянка вибула і з володіння [PERSON] , і з користування ТОВ «ХОРС 2020», на час винесення даного рішення, розділ у Державному реєстрі речових прав на не6рухоме майно щодо спірної земельної ділянки закрито у зв`язку з об`єднанням об`єктів нерухомого майна. Таким чином в даному випадку задоволення позовних вимог про скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав не являється належним способом захисту порушеного права позивача, тоді як належним способом захисту являється вимога згідно ст. 27 ЗУ «Про оренду землі», ст. ст. 387, 388 ЦК України, що відповідає способу захисту цивільних прав, визначеному п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України. 4.В частині переведення прав і обов`язків покупця та визнання права власності Відповідно до ч. 2 ст. 777 ЦК України, наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, у разі продажу речі, переданої у найм, має переважне право перед іншими особами на її придбання, крім випадків, якщо предметом договору найму (оренди) є державне або комунальне майно. Згідно ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про оренду землі», орендар має переважне право на придбання у власність земельної ділянки у разі її продажу, за умови що він сплатить ціну, за якою продається така земельна ділянка. Якщо відповідно до закону орендар не може набувати у власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення, він може в порядку, визначеному ЗК України, передати своє переважне право купівлі такої земельної ділянки іншій особі, яка відповідно до закону може набувати у власність таку земельну ділянку. Відповідно до ч. 2 ст. 131 ЗК України, купівля-продаж земельної ділянки здійснюється з дотриманням переважного права на її придбання. Переважне право на придбання земельної ділянки може бути передано його суб`єктом іншій особі, про що такий суб`єкт має письмово повідомити власника земельної ділянки. Пунктом "б" частини 1 статті 130-1 ЗК України передбачено, що переважне право купівлі земельних ділянок сільськогосподарського призначення має у другу чергу - орендар земельної ділянки. Також ч.\~1\~ст.\~130-1\~ЗК України\~визначено,\~що у разі якщо відповідно до закону особа, зазначена у пунктах "а" і "б" цієї частини, не може набувати у власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення, вона може в порядку, визначеному частиною п`ятою цієї статті, передати своє переважне право купівлі такої земельної ділянки іншій особі, яка відповідно до закону може набувати у власність таку земельну ділянку. В свою чергу ч. 5 ст. 130-1 ЗК України визначено, що переважне право купівлі земельної ділянки сільськогосподарського призначення може бути передано його суб`єктом іншій особі, яка відповідно до закону може набути у власність таку земельну ділянку. Передача переважного права купівлі земельної ділянки сільськогосподарського призначення здійснюється за письмовим договором між суб`єктом переважного права та особою, якій передається таке право. Переважне право купівлі земельної ділянки сільськогосподарського призначення, передане іншій особі, підлягає державній реєстрації в порядку, передбаченому для державної реєстрації обтяжень речових прав на земельні ділянки. Про передачу переважного права купівлі земельної ділянки сільськогосподарського призначення особа, яка передає переважне право, зобов`язана письмово повідомити власника земельної ділянки протягом трьох робочих днів з дня державної реєстрації переходу такого права. Повідомлення здійснюється цінним листом з описом вкладень та повідомленням про вручення або особисто під розписку. Згідно ч. 1 ст. 210 ЦК України, правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на зазначені норми, в тому числі те, що виключень щодо порядку передачі переважного права купівлі земельної ділянки Закон не містить, враховуючи обставини справи, встановлені судом, суд приходить до висновку, що оскільки ТОВ «Щедра Нива» та [PERSON] не було дотримано вимог ч. 5 ст. 130-1 ЗК України, щодо державної реєстрації договору від 10 жовтня 2023 року, та, як наслідок, щодо строків повідомлення [PERSON] , підстави для задоволення позову [PERSON] відсутні. Також первинним позивачем та третьою особою не доведено наявність підстав, визначених ч.\~1\~ст.\~9\~ЗУ «Про\~оренду землі», ч. 1 ст. 130-1 ЗК України для передачі ТОВ «Щедра Нива» його переважного права купівлі земельної ділянки [PERSON] , зокрема не надано доказів того, що ТОВ «Щедра Нива» не може набувати у власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення, а також того, що [PERSON] відповідно до закону може набувати у власність таку земельну ділянку. Зважаючи на викладене, суд відмовляє у задоволенні позову [PERSON] . 5.Щодо належного кола відповідачів первинного позову ТОВ «Щедра Нива» заявило вимоги про визнання угоди недійсною, визнання недійсним договору оренди, скасування рішень державного реєстратора Позивач визначив відповідачами [PERSON] , ТОВ «ХОРС 2020», Хмільницьку РДА та [PERSON] . Відповідно до ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновок ВП ВС, викладений в постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що поняття «сторона у спорі» може не бути тотожним за змістом поняттю «сторона у процесі»: сторонами в процесі є такі її учасники, як позивач і відповідач; тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута чи має бути звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача. Отже, належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача (Постанова ВП ВС від 05 липня 2023 року у справі № 910/15792/20). У постанові ВП ВС від 22 жовтня 2019 року у справі № 911/2129/17 вказано, що «у відносинах\~із третіми\~особами від\~імені юридичної\~особи завжди\~діятиме певна\~особа,\~через яку\~вчиняються юридично\~значимі дії,\~а воля\~цієї особи\~на вчинення\~правочину,\~реалізована нею\~через волевиявлення\~від імені\~юридичної особи,\~може передбачати\~настання невигідних\~для останньої\~наслідків,\~бажати чи\~свідомо допускати\~їх настання.\~Отже,\~за змістом\~частин першої,\~третьої та\~четвертої статті 92 ЦК України, частин першої та другої статті 89 ГК України, пунктом 13 частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» орган юридичної особи, який діє одноособово, має повноваження щодо представництва юридичної особи (з можливістю їх обмеження відповідно до установчих документів чи закону), створює, змінює припиняє цивільні права та обов`язки юридичної особи, тому підпадає під поняття представництва, наведене у статті 237 ЦК України. При цьому орган юридичної особи, який діє одноособово, усвідомлює факт вчинення правочину всупереч інтересам та волевиявленню юридичної особи, яку представляє, передбачає настання невигідних для останньої наслідків та бажає чи свідомо допускає їх настання». Тому у цій справі Хмільницька РДА не є належними відповідачем. Крім того, неналежним відповідачем є [PERSON] , який у спірних правовідносинах виконував обов`язки директора ТОВ «Щедра Нива», тобто був представником указаної юридичної особи. У зв`язку з цим суд відмовляє у задоволенні позовних вимог до Хмільницької РДА та [PERSON] . Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення первинного позову в частині визнання недійсними угоди від 08 червня 2020 року та договору від 09 грудня 2020 року, решта вимог первинного позову, вимоги первинного позову до [PERSON] та Хмільницької РДА, позов третьої особи - задоволенню не підлягають. При цьому суд, ухвалюючи рішення, зазначає, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судові витрати підлягають розподілу згідно ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України. На підставі ст. ст. 15, 16, 92, 203, 204, 210, 215, 216, 232, 237, 239, 626, 627, 777 ЦК України, ст. ст. 130-1, 131 ЗК України, ст. ст. 9, 13, 27, 31 ЗУ «Про оренду землі»,

Outcome: approved