Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~У березні\~2024\~року позивачі\~звернулись до\~суду із\~позовом до\~ [PERSON] \~про відшкодування\~майнової та\~моральної шкоди\~завданої внаслідок\~дорожньо-транспортної\~пригоди.\~Заявлені вимоги\~обґрунтовано тим,\~що\~17\~листопада 2023\~року о\~18-10\~год в\~ \~ \~ \~ \~ \~ [ADDRESS] \~сталася дорожньо-транспортна\~пригода за\~участі транспортних\~засобів -\~ВАЗ 21150,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~яким керував\~ [PERSON] ,\~та FIAT\~LINEA,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,під керуванням [PERSON] , власником якого є [PERSON] , внаслідок чого останній автомобіль було пошкоджено, а [PERSON] тим самим завдано матеріальної шкоди на загальну суму 58\~524,06 грн, яку він просить стягнути з відповідача на свою користь. Постановою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 29 січня 2024 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП.\~ Крім того, позивачці [PERSON] завдано відповідачем і моральної шкоди, яка полягає у переживаннях останньої з приводу пошкодження майна, його ремонту, неможливості використання транспортного засобу, зміни внаслідок цього звичного укладу життя, додаткових фінансових витрат, пов`язаних із ремонтом автомобіля та його відсутністю. Розмір моральної шкоди вона оцінює в 30 000 гривень та просить стягнути її з відповідача на свою користь. Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 12 березня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, яку вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження у справі (а.с. 36). Ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 10 квітня 2024 року підготовче провадження по даній справі закрито та призначено до судового розгляду (а.с. 44). \~ \~ \~ \~У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] у судовому засіданні свій позов підтримала та просила його задовольнити із зазначених у ньому підстав. Відповідач\~ [PERSON] \~у судове\~засідання не\~з`явився,\~хоча про\~час і\~місце розгляду\~справи був\~повідомлений належним\~чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. За таких обставин, враховуючи, що заяв про розгляд справи за відсутності [PERSON] та відзиву на позов від нього не надано, тому суд відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, провівши заочний розгляд справи, враховуючи, що позивачі не заперечують проти такого вирішення справи. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. \~ \~ \~ \~Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Постановою Ічнянського районного суду Чернігівської області від 29 січня 2024 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн (а.с. 26-27). \~ \~ \~ \~Відповідно до змісту постанови,\~ [PERSON] 17 листопада 2023 року о 18 год 10 хв у м. Ічня Прилуцького району Чернігівської області по вул. Бунівка, керуючи автомобілем ВАЗ 21150, д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, виїхав на зустрічну смугу та здійснив зіткнення з зустрічним автомобілем марки FIAT LINEA, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів з матеріальними збитками, чим порушив п.п.2.3, 14.2 та п. 12.1 ПДР України, тобто вчинив правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Тілесних ушкоджень ніхто не отримав. Постанова суду набрала законної сили 09 лютого 2024 року. \~ \~ \~ \~Як встановлено судом, автомобіль FIAT\~LINEA,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,на момент вчинення ДТП і дотепер належить на праві власності позивачу [PERSON] (а.с. 29), яким також користується його мати [PERSON] . \~ \~ \~ \~Згідно висновку експерта № 080/23 (за результатами проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля FIAT LINEA, д.н.з. [NUMBER] ) від 27 листопада 2023 року, розмір (вартість) матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля FIAT LINEA, д.н.з. [NUMBER] , станом на дату ДТП від 17.11.2023 року, становить 54 989,06 грн (а.с. 11-25). \~ \~ \~ \~Вартість послуг експерта з визначення розміру матеріального збитку склала 3 500 гривень, які є оплаченими [PERSON] (а.с. 28). \~ \~ \~ \~За змістом ст. 124 Конституції України, ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. \~ \~ \~ \~Нормою ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 1187 цього Кодексу, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди. Аналіз наведених норм, з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини заподіювача шкоди. Разом з тим потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди. Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судам цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27 березня 1992 року роз`яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі, особою, яка її заподіла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. \~ \~ \~ \~З огляду на вказане, виходячи із встановлених обставин справи та підстав пред`явлених та підтриманих [PERSON] вимог, беручи до уваги, що неправомірні дії відповідача призвели до завдання позивачу матеріальних збитків, суд приходить до висновку, що позовні вимоги останнього в частині стягнення з [PERSON] суми матеріальних збитків підлягають задоволенню частково у розмірі 58\~489,06 грн (54 989,06 грн - завданий матеріальний збиток власнику пошкодженого автомобіля станом на дату ДТП + 3\~500 грн - вартість послуг експерта з визначення розміру матеріального збитку) без врахування комісійного збору у розмірі 35 грн, який був сплачений позивачем [PERSON] при оплаті послуг за експертну оцінку транспортного засобу, так як сума комісійного збору не підлягає відшкодуванню. \~ \~ \~ \~За таких обставин позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. \~ \~ \~ \~Щодо вимог позивачки [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне. \~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~За змістом статей\~23,\~1167 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Моральна шкода - це негативні наслідки (втрати) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких фізична особа зазнала у зв`язку з посяганням на її права та інтереси. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~При оцінці обґрунтованості вимог позивачів у справах про відшкодування моральної шкоди необхідно керуватися принципом розумності, тобто виходити з об`єктивно передбачуваних за обставин конкретної справи втілень моральної шкоди. Відповідно, як основний доказ заподіяння моральної шкоди слід розглядати достатньо переконливі з погляду розумності пояснення потерпілої сторони щодо характеру завданих їй немайнових втрат. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Разом з тим, з огляду на моральну зумовленість виникнення інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). З огляду на викладене вище, враховуючи характер та обсяг заподіяних позивачці [PERSON] моральних страждань, пов`язаних з пошкодженням внаслідок неправомірних дій відповідача належного їй майна, їх тривалість та наслідки, істотність вимушених змін в її житті, час та зусилля, які були необхідні позивачці для відновлення попереднього стану, та пов`язані з цим її моральні переживання, суд дійшов висновку про те, що позивачці дійсно була завдана моральна шкода, а тому з урахуванням вимог розумності та справедливості, остання підлягає відшкодуванню з відповідача на користь [PERSON] у розмірі 10 000 грн, яка буде належною та достатньою сатисфакцією.\~ За таких обставин позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача [PERSON] , з урахуванням пропорційності до задоволеної частини вимог, слід стягнути 1 210,47 грн (1\~211,20 грн - сума сплаченого позивачем судового збору за подання позовної заяви) (а.с. 5 в) х 99,94 % - задоволено судом вимоги заявленого позову). На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки [PERSON] , з урахуванням пропорційності до задоволеної частини вимог, слід стягнути 403,69 грн (1\~211,20 грн - сума сплаченого позивачем судового збору за подання позовної заяви) (а.с. 5 а) х 33,33 % - задоволено судом вимоги заявленого позову). \~ \~ \~ \~

Outcome: partial