Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-25 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Полякова 3А» про стягнення вихідної допомоги, компенсації за відпустку та заробітку за час вимушеного прогулу, вимоги за якою у подальшому були збільшені. Позов обґрунтовано тим, що 01.11.2017 нею було укладено трудовий договір з ОСББ Полякова 3А», на підставі якого її було прийнято на посаду управляючої справами ОСББ «Полякова 3А» за сумісництвом на строк 5 років. Сторони узгодили, що договір автоматично продовжується на наступні п`ять років, якщо жодна із сторін не пізніше ніж за 20 календарних днів до закінчення дії даного договору не повідомить іншу сторону про припинення дії договору в наступному періоді. З 10.10.2022 дія договору була продовжена на наступні 5 років. 17.11.2023 голова правління ОСББ «Полякова 3А» Шевченко І.Є. видала наказ № 1/к, згідно з яким у зв`язку із продовженням військового стану в Україні та важким фінансовим становищем ОСББ з 01.12.2023 буде запроваджено скорочення тривалості робочого дня до трьох годин на день для управляючої справами. З наказом вона була ознайомлена 24.11.2023, зазначила, що з істотними змінами умов праці не згодна. 01.12.2023 вона була ознайомлена з наказом № 2/к від 30.11.2023 про її звільнення з посади з 14.12.20213 через відмову від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці на підставі п.6 ч.1 ст.36 КЗпП України, яким було зобов`язано бухгалтера ОСББ «Полякова 3А» провести нарахування та виплату їй вихідної допомоги та компенсації за невикористану щорічну відпустку за період з 01.11.2017 по день звільнення 14.12.2023. На вимоги голови правління ОСББ [PERSON] 30.11.2023 вона передала їй документацію за 2022-2023 роки та печатку ОСББ, які перебували у неї у зв`язку з виконанням трудових обов`язків. Документацію до березня 2022 року вона передала [PERSON] 01.03.2022. 05.12.2023 їй стало відомо, що обрано нову голову правління ОСББ №Полякова 3А» - [PERSON] 10.12.2023 та 13.12.2023 вона намагалась передати [PERSON] розписки [PERSON] про отримання від [PERSON] документації ОСББ та печатки, а також ключі від службових приміщень, на що остання відмовилась, підписавши тільки акт про отримання ключів. 16.12.2023 [PERSON] отримала на свій картковий рахунок 2825,19 грн розрахунок за грудень 2023 року. 21.12.2023 поштою вона отримала наказ № 6 від 17.12.2023 голови правління ОСББ «Полякова 3А» Почтєвої І.В. про відсторонення [PERSON] від виконання обов`язків у зв`язку з відсутністю в документах ОСББ будь-яких підтверджень її працевлаштування. 22.12.2023 поштою вона отримала наказ № 7 від 19.12.2023 голови правління ОСББ «Полякова 3А» [PERSON] про звільнення її з 19.12.2023 за п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обов`язків, що виразилось у відмові надати документи голові правління ОСББ [PERSON] .. Посилаючись на викладені обставини, просить стягнути з відповідача на її користь вихідну допомогу при звільненні у розмірі 32\~361 гривень, компенсацію за невикористану щорічну відпустку у розмірі 30\~629,01 гривень та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 14954,76 грн. Рух справи. Позиція учасників справи. Ухвалою судді від 22.01.2024 відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 15.04.2024 задоволено заяву позивача, залишено без розгляду позовну заяву в частині позовних вимог про скасування наказу № 7 від 19.12.2023 голови правління ОСББ «Полякова 3А» Почтєвої І.В. про звільнення [PERSON] від 19.12.2023 по п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України. 15.04.2024 підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до розгляду по суті, про що постановлено ухвалу з занесенням до протоколу судового засідання. Ухвалою суду від 26.07.2024 задоволено заяву позивача про відмову від частини позовних вимог, прийнято відмову [PERSON] від частини позовних вимог до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Полякова 3А» про визнання того, що [PERSON] звільнена з посади управляючої справами ОСББ «Полякова 3А» на підставі наказу голови правління ОСББ Шевченко І.Є. № 2/к від 30.11.2023 з 14.12.2003 на підставі п.6 ч.1 ст.36 КЗпПП України, закрито провадження у справі в частині зазначених позовних вимог. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник відповідача ОСББ «Полякова 3А» Петров Г.М. в судовому засіданні позовні вимоги про стягнення вихідної допомоги, компенсації за відпустку та заробітку за час вимушеного прогулу визнав, про що суду подав письмову заяву про визнання позову. При дослідженні матеріалів справи встановлено наступне. Згідно з наказом голови правління ОСББ «Полякова 3А» Шевченко І.Є. № 1 від 30.10.2017 [PERSON] була прийнята в ОСББ «Полякова 3А» управляючою справами за сумісництвом (а.с.8,9). 01.11.2017 між [PERSON] та ОСББ «Полякова 3А» укладено трудовий договір № 1/3а від 01.11.2017 строком на п`ять років, за умовами якого строк дії договору автоматично продовжується на наступні п`ять років, якщо жодна із сторін не пізніше ніж за 20 календарних днів до закінчення дії даного договору не повідомить іншу сторону про припинення дії договору в наступному періоді (п.5.3) (а.с.10-12). 17.11.2023 голова правління ОСББ «Полякова 3А» Шевченко І.Є. видала наказ № 1/к, згідно з яким у зв`язку із продовженням військового стану в Україні та важким фінансовим становищем ОСББ з 01.12.2023 буде запроваджено скорочення тривалості робочого дня до трьох годин на день для управляючої справами [PERSON] (а.с.13). 24.11.2023 [PERSON] була ознайомлена зі змінами умов праці, згідно з якими з 01.12.2023 буде впроваджено новий графік роботи тривалістю 3 години на день із застосуванням підсумкового обліку робочого часу в порядках і на умовах визначеним Правилам внутрішнього розпорядку. [PERSON] зі змінами істотних умов праці не погодилась, про що свідчать її письмові заперечення на вказаному повідомленні (а..с14). 01.12.2023 [PERSON] була ознайомлена з наказом № 2/к від 30.11.2023 про її звільнення з посади з 14.12.20213 через відмову від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці на підставі п.6 ч.1 ст.36 КЗпП України, яким було зобов`язано бухгалтера ОСББ «Полякова 3А» провести нарахування та виплату їй вихідної допомоги та компенсації за невикористану щорічну відпустку за період з 01.11.2017 по день звільнення 14.12.2023 (а.с.15). [PERSON] передано голові правління ОСББ «Полякова 3А» [PERSON] документацію, що стосувалась діяльності ОСББ «Полякова 3А» та печатку (а.с.16-19). У подальшому призначено нову голову правління ОСББ «Полякова 3А» - [PERSON] (а.с.63-67). Голова правління ОСББ «Полякова 3А» [PERSON] звернулась до [PERSON] із заявою про передання їй документації, печатки та ключів від всіх приміщень ОСББ (а.с.20). 10.12.2023 [PERSON] передано [PERSON] ключі від приміщень ОСББ, про що складено акт про передачу ключів (а.с.21). 17.12.2023 головою правління ОСББ «Полякова 3А» Почтєвою І.В. видано наказ № 6 про відсторонення [PERSON] з 17.12.2023 від виконання обов`язків у зв`язку з відсутністю в документах ОСББ будь-яких підтверджень її працевлаштування (а.с.22). Згідно наказу № 7 від 19.12.2023 голови правління ОСББ «Полякова 3А» Почтєвої І.В. з 19.12.2023 [PERSON] звільнено за п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обов`язків, що виразилось у відмові надати документи голові правління ОСББ [PERSON] (а.с.23). 16.12.2023 [PERSON] отримано від ОСББ «Полякова 3А» заробітну плату в сумі 2825,19 грн. (а.с.28). 13.12.2023 складено акт про передачу документів, згідно якого [PERSON] передала [PERSON] документи, що стосуються діяльності ОСББ «Полякова 3А» та у подальшому [PERSON] вчинено дії щодо передання необхідних документів (а.с.29,57,58, 59-62). 22.12.2023 [PERSON] звернулась до голови правління ОСББ «Полякова 3А» Почтєвої І.В. із заявою про виплату їй вихідної допомоги у розмірі шести окладів мінімальної заробітної плати на момент звільнення та компенсацію невикористаної щорічної відпустки за період роботи з 01.11.2017 по 14.12.2023 (а.с.30-33). Наказом голови правління ОСББ «Полякова 3А» Почтєвої І.В. № 1/2 від 15.02.2024 скасовано наказ № 7 від 19.12.2023 на звільнення по статті п.1 ч.1 ст.41 КЗпП України [PERSON] (а.с.51). Згідно листа голови правління ОСББ «Полякова 3А» Почтєвої І.В., [PERSON] виплачений аванс з 01.12.2023 по 15.12.2023 до звільнення, інші виплати не проводились у зв`язку з відсутністю підстав для їх нарахування, а саме відсутні оригінали документів (а.с.69,70). 21.02.2024 Південно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці складено акт про проведену перевірку діяльності ОСББ «Полякова 3А» (а.с.158-160). [PERSON] надано відповідь про розгляд звернення щодо порушення ОСББ «Полякова 3А» вимог законодавства про працю (а.с.71-72, 77,81-83). Як вбачається з додаткової угоди до трудового договору № 1/3а від 01.11.2017, п.5.1 договору викладено у новій редакції, згідно якої за виконання обов`язків, передбачених посадовою інструкцією працівнику встановлюється заробітна плата у розмірі відповідно до штатного розкладу, але не нижче рівня мінімальної заробітної плати на місяць, при зміні розміру мінімальної заробітної плати встановленої КМУ, заробітна плата працівнику підвищується прямо пропорційно до рівня мінімальної заробітної плати, встановленою КМУ. Згідно новій редакції п.8.2 договору при звільненні працівника за ініціативи роботодавця раніше строку дії договору або у зв`язку із зміною істотних умов праці роботодавець зобов`язаний виплатити працівнику вихідну допомогу у сумі шість мінімальних заробітних плат у розмірі, встановленому КМУ на момент розірвання договору (а.с.98). Згідно з штатним розписом керуючі справами ОСББ «Полякова 3А» встановлений оклад 6700,00 грн. (а.с.99). Судом досліджено довідку про доходи [PERSON] за період з листопада 2017 року по грудень 2023. У період з жовтня 2022 по грудень 2023 року [PERSON] встановлений оклад 6700 грн., що також підтверджується довідкою Форми ОК-7, відомостями нарахування та виплати заробітної плати за січень 2023 року та табелем обліку використання робочого часу за грудень 2022(а.с.100,101-103, 108-122). Нормативне обґрунтування. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.2 ст.2 КЗпП України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Відповідно до п.6 ч.1 ст.36 КЗпП України, в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин, підставами припинення трудового договору є відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці. Відповідно до ст.44 КЗпП України, при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40, пункті 6 частини першої статті 41 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення роботодавцем законодавства про працю, колективного чи трудового договору, вчинення мобінгу (цькування) стосовно працівника або невжиття заходів щодо його припинення (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток. Частиною першою статті 47 КЗпП України визначено, що роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Відповідно до статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до частини першої статті 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. Частиною першою ст. 24 Закону України «Про відпустки» визначено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Аналогічні положення містяться у частині першій ст.83 КЗпП України. Висновки суду. Позивач [PERSON] перебувала у трудових відносинах з ОСББ «Полякова 3А» на підставі трудового договору № 1\\3а від 01.11.2017. 14.11.2017 між [PERSON] та ОСББ «Полякова 3А» укладено додаткову угоду, якою сторонами узгоджено, що за виконання обов`язків, передбачених посадовою інструкцією працівнику встановлюється заробітна плата у розмірі відповідно до штатного розкладу, але не нижче рівня мінімальної заробітної плати на місяць, при зміні розміру мінімальної заробітної плати встановленої КМУ, заробітна плата працівнику підвищується прямо пропорційно до рівня мінімальної заробітної плати, встановленою КМУ; при звільненні працівника за ініціативи роботодавця раніше строку дії договору або у зв`язку із зміною істотних умов праці роботодавець зобов`язаний виплатити працівнику вихідну допомогу у сумі шість мінімальних заробітних плат у розмірі, встановленому КМУ на момент розірвання договору. Наказом № 2/к від 30.11.2023 голови правління ОСББ «Полякова 3А» Шевченко І.В. управляючу справами ОСББ «Поялкова 3А» [PERSON] звільнено 14.12.2023 через відмову від впровадження роботи у зв`язку зі зміною істотних умов праці, п.6 ч.1 ст. 36 КЗпП України. Бухгалтера ОСББ «Полякова 3А» зобов`язано здійснити нарахування вихідної допомоги та компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки за період з 01.11.2017 по 14.12.2023. Таким чином наданими позивачем суду доказами підтверджується право позивача на отримання виплати вихідної допомоги та компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки за період з 01.11.2017 по 14.12.2023. Між тим, відповідачем не нараховано та не здійснено виплату вихідної допомоги та компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки за період з 01.11.2017 по 14.12.2023. Відповідно до п.8 розділу 4 «Порядку обчислення середньої заробітної плати» затвердженого постановою КМ України від 8 лютого 1995 р. № 100: « Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. При обчисленні середньої заробітної плати за два місяці, виходячи з посадового окладу чи мінімальної заробітної плати, середньоденна заробітна плата визначається шляхом ділення суми, розрахованої відповідно до абзацу п`ятого пункту 4 цього Порядку, на число робочих днів за останні два календарні місяці, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, згідно з графіком підприємства, установи, організації. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим або другим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства». Середньоденна заробітна плата позивача за два останні повні робочі місяці до моменту звільнення складає 245,16 грн. З урахуванням положень ст.117 КЗпП України, кількість днів прострочення виплат з 14.12.2023 становить 184 робочих дні, тому станом на день ухвалення рішення заробіток за час затримки розрахунку при звільненні позивача за вказаний період становить: 245,16 грн. х 184 днів = 45\~109,44 грн. Обчислюючи розмір заробітної плати та суми компенсації за невикористані відпустки, які підлягають нарахуванню та виплаті, суд виходить з наступного. Відповідно до п. 21 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 р. при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівником, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати (з наступними змінами і доповненнями), затвердженого постановою КМУ №100 від 08.02.1995 р. (далі - Порядок). Відповідно, обчислення компенсації за невикористані відпустки суд здійснює згідно п.2 Порядку, а саме: «2. Обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток, надання матеріальної (грошової) допомоги або виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки, надання матеріальної (грошової) допомоги або виплати компенсації за невикористані відпустки. Обчислення середньої заробітної плати для виплати компенсації за невикористані відпустки, на які працівник набув право до 31 грудня 2023 року, проводиться виходячи з виплат, нарахованих у 2023 році.». Відповідно до абзацу 5 п.4 Порядку, якщо розрахунок середньої заробітної плати обчислюється виходячи з посадового окладу чи мінімальної заробітної плати, то її нарахування здійснюється шляхом множення посадового окладу чи мінімальної заробітної плати на кількість місяців розрахункового періоду. Згідно до п. 7 Порядку «Обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або компенсації за невикористані відпустки проводиться шляхом ділення сумарного заробітку за останні перед наданням відпустки 12 місяців або за фактично відпрацьований період (розрахунковий період) на відповідну кількість календарних днів розрахункового періоду. Із розрахунку виключаються святкові та неробочі дні, встановлені законодавством. Отриманий результат множиться на число календарних днів відпустки». Таким чином на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, що становить 45\~109,44 грн., вихідна допомога при звільненні у розмірі 32 361 гривень (6700 грн. 1306,50 грн (податки)=5393,50 грн. x 6 місяців), компенсацію за невикористану щорічну відпустку у розмірі 30 6291 гривень 01 копійка (62\~153,63 грн. (дохід за період з 01.01.2023 по 14.12.2023) : 348 днів (334 дні+14 днів (грудень 2023 року); 178,60 грн. (в день) х 171,495 днів). Наданий позивачем розрахунок узгоджується з матеріалами справи, крім того, відповідачем позовні вимоги визнані в повному обсязі. Таким чином, оскільки позивачу при звільненні не були виплачені належні їй суми, порушене право позивача на отримання належних їй сум при звільненні у встановлені законом строки - підлягає судовому захисту. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача вихідної допомоги при звільненні у розмірі 32 361 гривень, компенсації за невикористану щорічну відпустку у розмірі 30 6291 гривень 01 копійка та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 45 109 гривень 44 копійки, відповідно позов підлягає задоволенню. Судові витрати. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною третьої вказаної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з договором про надання правової (правничої) допомоги від 24.12.2023, актом приймання-передачі наданих послуг від 17.04.2024 за договором про надання правової (правничої) допомоги адвокатом витрати на правову допомогу складають 9000 грн. та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищевикладене, з позивача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved