Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-25 00:00:00

АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК`звернулося до Берегівського районного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 85469,39 гривень. Позовна заява мотивована тим, що між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] 11.06.2018 року на підставі кредитного договору № 1001054244201 видано кредит у сумі 39380,42 гривень. Позивач направив письмову вимогу (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 30.04.2024 року складає 85469,39 грн., з яких: - 37920,25 грн. заборгованість за кредитом; 21280,34 грн. заборгованість процентами; 26268,80 грн. заборгованість за комісією. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 1 ст. 278 ЦПК України, відповідач відзив щодо позову не подав. Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 02.07.2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 281 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. В межах вимог ст. 280 ЦПК України, суд у даній справі на підставі наявних у ній документів ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Позаяк, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин і без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечив проти такого вирішення справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 11.06.2018 року [PERSON] в АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» оформила заяву №1001054244201 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за умовами якої, надано кредитні кошти у вигляді кредитного ліміту в розмірі 39380,42 гривень. Підписавши вказану заяву, відповідачка [PERSON] беззастережно підтвердила, зокрема, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» :pumb.ua, у повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть їй бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погодилася з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості банку). Із змісту Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення ДКБО, яка є складовою частиною договору, слідує, що у ній зазначено умови надання та обслуговування кредитної карти. З копії паспорту споживчого кредиту, який підписано відповідачкою 11.06.2018 року, слідує, що в ньому зазначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача (тип кредиту кредитна лінія, сума/ліміт кредиту 39380,42 грн., строк кредитування 24 місяці, зі спливом вказаного строку продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін), інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача (розмір процентної ставки 12,00% річних, реальна річна процентна ставка 91,8245% річних, порядок повернення кредиту, додаткова інформація (процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 0,01% річних). Таким чином, між АТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання заяви №1001054244201 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Заява відповідачки про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, публічна пропозиція АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, становлять укладений сторонами договір, який є договором приєднання в силу ст. 634 ЦК України, що підтверджується підписами в заяві. Згідно із ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. В силу ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Факт отримання та користування кредитними коштами підтверджується виписками по особовому рахунку, де вбачається рух коштів по рахунку відповідачки. Відповідачка [PERSON] погодилася із умовами Кредитного договору, адже після отримання кредитної картки, за умовами укладеного з банком договору, здійснювала дії щодо її активації, користувалася карткою (отримувала готівку, сплачувала карткою товари та послуги), що підтверджується випискою з рахунку. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, які є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій та які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»). Відповідно до п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою правління Національного банку України від 04.07.2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості. До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц, від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18. Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. [PERSON] не виконувала свої обов`язки за договором належним чином, та станом на 30.04.2024 року, відповідно до розрахунку наданого суду, сума заборгованості за кредитом становить 85469,39 грн., з яких: 37920,25 грн. заборгованість за кредитом; 21280,34 грн. заборгованість процентами; 26268,80 грн. заборгованість за комісією. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідачка [PERSON] частково сплачувала заборгованість за договором. Суд звертає увагу, на той факт, що виконаний банком розрахунок заборгованості є належним доказом, оскільки містить детальний розпис нарахованої заборгованості, зокрема, дати здійснення платежів боржником, залишок заборгованості за наданим кредитом. 01.05.2024 року, банк оформив і направляв на адресу відповідачки письмову вимогу про погашення заборгованості, проте зазначена вимога залишилась без задоволення. Виходячи з презумпції свободи правочину та паритету сторін у визначенні умов договору, суд вважає, що сторони, які уклали договір, прийняли на себе тягар виконання зобов`язань за ним, тому не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову. Правильність проведення позивачем розрахунку заборгованості по кредиту відповідачкою належними та допустимими доказами не спростована. На спростування розрахунку заборгованості, наданого АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», відповідачка відзиву відносно позову до суду не подала. Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідачка [PERSON] отримала згідно Кредитного договору кредит, зі щомісячною сплатою суми кредиту та процентів, однак вчасно не здійснювала платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, тому позов АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» про стягнення з неї заборгованості в розмірі 85469,39\~грн.,\~з яких:\~37920,25\~грн.\~ заборгованість\~за кредитом;\~21280,34\~грн.\~ заборгованість\~процентами;\~26268,80\~грн.\~ заборгованість\~за комісією є підставним і підлягає до задоволення. Судові витрати в сумі 2422,40 гривень по справі відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved