Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-25 00:00:00

Позивач ПрАТ «Українська пожежно - страхова компанія» в особі представника Попова В.Є. звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив суд стягнути з нього на користь позивача 3% річних у розмірі 3 597,00 грн. та інфляційні втрати у розмірі 15 751,57 грн., а також судовий збір в сумі 2 147,20 грн. В обґрунтування позову посилався на те, що 12.09.201 року на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва за позовом ПрАТ «Українська пожежно - страхова компанія» до [PERSON] , з відповідача було стягнуто завдані збитки в порядку регресу в сумі 24 149,69 грн. та судовий збір у розмірі 1 762,00 грн. Вказане рішення суду було звернуто до виконання, тому 27.09.2022 року приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Вищевказане рішення Дарницького суду досі не виконане. За вказаних обставин позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 3% річних у розмірі 3 597,00 грн. за період з 03.07.2018 року по 19.06.2023 року та інфляційні втрати у розмірі 15 751,57 грн. за період з 03.07.2018 року по 19.06.2023 року, а також сплачений судовий збір в сумі 2 147,20 грн. у відповідності до ст. 625 ЦК України та постанови Верховного суду від 07.02.2018 року по справі № 910/11249/17. Ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання від 02.11.2023 року, в якому позивач підтримує позовні вимоги та просить суд проводити розгляд справи за його відсутність, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надіслав, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило, викликався до суду судовою повісткою за адресою реєстрації, однак конверт повернувся до суду без вручення адресату з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 211, ч. 1 ст. 223, ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України,у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, позивач є юридичною особою (а.с. 7-11). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12.09.2019 року у справі № 753/8091/18 позов ПрАТ «Українська пожежно - страхова компанія» задоволено, стягнуто з [PERSON] 24 149,69 грн. в рахунок відшкодування шкоди, завданої в порядку регресу, 1 762,00 грн. судового збору, а всього у розмірі 25 911,69 грн. Вказане рішення суду набрало законної сили 15.09.2019 року (а.с. 12-13). 27.09.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Яцишиним А.М. на підставі виконавчого листа № 753/8091/18 виданого Дарницьким районним судом міста Києва, винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №69935639 про стягнення з [PERSON] 24 149,69 грн. в рахунок відшкодування шкоди, завданої в порядку регресу, 1 762,00 грн. судового збору, а всього у розмірі 25 911,69 грн. (а.с. 16-17). Рішення суду відповідачем не виконується, внаслідок чого у нього перед позивачем виникла заборгованість. Згідно розрахунку позивача, інфляційні втрати та 3% річних щодо заборгованості [PERSON] перед позивачем складаються з 3% річних у розмірі 3 597,00 грн. за період з 03.07.2018 року по 19.06.2023 року, інфляційні втрати у розмірі 15 751,57 грн. за період з 03.07.2018 року по 19.06.2023 року (а.с. 18-21). Так, частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. За змістом статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01 жовтня 2014 року N 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі N 686/21962/15-ц, провадження N 14-16цс18. Крім того, у зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду вирішила відступити від висновків Верховного Суду України, викладених у: постанові від 20 січня 2016 року у справі N 6-2759цс15, який полягав у тому, що правовідносини, що виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України "Про виконавче провадження", і до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України); постанові від 02 березня 2016 року у справі N 6-2491цс15, який полягав у тому, що дія статті 625 ЦК України поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду, а частина п`ята статті 11 ЦК України не дає підстав для застосування положень статті 625 ЦК України у разі наявності між сторонами деліктних, а не зобов`язальних правовідносин. Таким чином, правовий аналіз норм статей 525, 526, 599, 611, 625 ЦК України дозволяє зробити висновок про те, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, передбаченої статтею 625 цього Кодексу. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 22 березня 2017 року у справі № 6-2311цс16 та Верховним Судом не встановлено підстав для відступлення від неї. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц. Стаття 625 ЦК України не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов`язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу. Чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строку розрахунків. Зазначене відповідає правовому висновку, викладеному в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07 лютого 2018 року, справа № 910/11249/17. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12.09.2019 року у справі № 753/8091/18 позов ПрАТ «Українська пожежно - страхова компанія» задоволено, стягнуто з [PERSON] 24 149,69 грн. в рахунок відшкодування шкоди, завданої в порядку регресу, 1 762,00 грн. судового збору, а всього у розмірі 25 911,69 грн. З ухваленням рішення суду від 12.09.2019 року у справі № 753/8091/18 про стягнення з відповідача на користь ПрАТ «Українська пожежно - страхова компанія» грошових коштів, правовідносини між сторонами по справі не припинилися та тривають до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти за порушення виконання грошового зобов`язання, яке виникло у відповідача після винесення судом рішення про стягнення з нього основної суми збитків, а саме: 3% річних у розмірі 3 597,00 грн. за період з 03.07.2018 року по 19.06.2023 року; інфляційних втрат у розмірі 15 751,57 грн. за період з 03.07.2018 року по 19.06.2023 року. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказів, на предмет спростування розрахунку позивача чи заперечень щодо нього, як і заявлених позовних вимог, відповідач суду не надав. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved