Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

К [PERSON] \~через свого\~представника адвоката\~Кислова Ю.А.\~звернулася до\~суду з\~позовною заявою\~до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги мотивує тим, що сторони, [PERSON] та [PERSON] , перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05.01.2021 у справі №127/25952/20. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.11.2022 у справі №127/19742/22 задоволено позов [PERSON] до [PERSON] та визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до судового наказу Вінницького міського суду Вінницької області від 30.12.2022 у справі №127/29557/22 [PERSON] має сплачувати на користь [PERSON] аліменти з 20.12.2022. Другим відділом державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 05.01.2023 відкрито виконавче провадження №70763265 щодо стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] , заборгованість по сплаті аліментів відсутня. 30.10.2023 рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/16954/23 задоволено позов [PERSON] до [PERSON] та визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] . [PERSON] не проживає разом з батьком вже більше трьох місяців, перебуває на повному утриманні його матері - [PERSON] . Позивач зазначає, що з огляду на принцип обов`язковості судових рішень, також зобов`язана виконувати рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30.12.2022 та сплачувати в примусовому порядку аліменти на користь [PERSON] . Як зазначає позивач наявність відкритого виконавчого провадження з виконання рішення суду про стягнення аліментів із [PERSON] свідчить про порушення її майнових прав та інтересів, оскільки саме вона має право розпоряджатися аліментами, які стягуються на утримання сина [PERSON] . Незважаючи на те, що син залишився проживати разом із матір`ю, відповідач надалі продовжує отримувати аліменти на утримання сина. Проте вказані кошти на утримання дитини не використовує, участі у матеріальному забезпеченні дитини не приймає. Усі фінансові витрати щодо забезпечення фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини лежать на матері дитини - [PERSON] , а тому припинення стягнення аліментів на дитину необхідно для того, щоб позивач міг витрачати ці кошти на інтереси сина. За таких обставин позивач просить припинити стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що стягуються на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15.11.2022 року у справі №127/19742/22 згідно виконавчого листа №127/29557/22, виданого 05.01.2023 року Вінницьким міським судом Вінницької у області, починаючи з 01.12.2023, та стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини всіх доходів [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 01.12.2023 року і до досягнення дитиною [PERSON] повноліття. У частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити рішення до негайного виконання. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите загальне позовне провадження у справі. Відповідач правом на відзив не скористався. У підготовче засідання учасники справи не з`явилася, натомість представник позивача [PERSON] адвокат Кислов Ю.А., який діє на підставі ордера на надання правничої правової допомоги серії АА №1068281, 06.06.2024 подав до суду заяву про розгляд справи без участі сторони, змінив позовні вимоги у частині розміру аліментів та просив стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини від всіх доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] 06.06.2024 також подав до суду заяву про розгляд справи без участі сторони, позовні вимоги визнав, стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] саме в розмірі 1/6 частки. Представником третьої особи Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) подано клопотання про розгляд справи без участі їх представника (вх. №ЕП-10995 від 06.06.2024). Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про прийняття визнання позову та задоволення позовної заяви. Судом установлено, що сторони, [PERSON] та [PERSON] , з 18.07.2009 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05.01.2021 у справі №127/25952/20 розірвано (а.с. 13). Сторониє батьками [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15.06.2011 Виконавчим комітетом Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 12). Як слідує з матеріалів справи, а також даних Єдиного державного реєстру судових рішень судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 30.12.2022 у справі №127/29557/22 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини від всіх видів заробітку (доходу) платника, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 20.12.2022 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 14). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №70763265, відкритого на підставі вищевказаного судового наказу, станом на 31.12.2023 борг по аліментам становив 411,20 грн (а.с. 21). Додано довідку-характеристику позивачки [PERSON] , видану Вороновицькою селищною радою Вінницького району Вінницької області (а.с. 23). 30.10.2023 рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/16954/23 позов [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Службу у справах дітей Вороновицької селищної ради про зміну попередньо визначеного рішення суду місця проживання дитини задоволено; змінено місце проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , визначене рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.11.2022 з батьком - [PERSON] , [INFO] , визначивши місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] з матір`ю - [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Судове рішення набрало законної сили 30.11.2023 (а.с. 15-18). Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщені/будинку осіб №702/01.15/23 від 25.12.2023 до складу сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , входять: [PERSON] , [INFO] (заявниця); [PERSON] , [INFO] (чоловік); [PERSON] , [INFO] (син); [PERSON] , [INFO] (дочка); [PERSON] , [INFO] (дочка); [PERSON] , [INFO] (син) (а.с.19). Згідно довідки Другого відділу ДВС у місті Вінниці ЦМУ МЮ (м. Київ) №47189/22.26-35 від 01.05.2024 [PERSON] сплачує на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.12.2022, і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 59). У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема ст. 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно зі ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові від 12 червня 2024 року у справі № 742/3439/2 Верховний Суд вказав на те, що ураховуючи правову природу аліментів, їх цільовий характер, а також передбачені законом підстави їх стягнення на користь того з батьків, з ким проживає дитина, встановивши, що у період із 27 грудня 2021 року до 10 листопада 2022 року дитина проживала разом із батьком, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами у зазначений період. Стягнення з [PERSON] аліментів на дитину за умови, що вона проживала з ним та перебувала на його утриманні у вказаний період, суперечить положенням статті 181 СК України, за змістом якої аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. З наведених обставин справи вбачається, що сторони у справі є батьками [PERSON] , [INFO] , який на час розгляд справи досяг 13-річного віку. Як встановлено 30.10.2023 рішенням Вінницького міського суду Вінницької області місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , визначено з матір`ю - [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Вказане рішення набрало законної сили 30.11.2023. Те, з ким саме з батьків проживала дитина у визначений період часу є визначною обставиною для визначення порядку стягнення аліментів, у тому числі одержувача аліментів та їх платника. При цьому, момент виникнення у позивача права на отримання аліментів на утримання дитини у зв`язку із зміною місця проживання дитини, безумовно пов`язаний з моментом звільнення позивача від сплати аліментів на утримання дитини. За змістом ст. 273 ЦПК права особа, з якої за рішенням суду стягнуто періодичні платежі, у випадку зміни будь-яких обставин, що впливають на її обов`язок щодо сплати таких платежів, у тому числі щодо припинення такого обов`язку, може звернутися із відповідним позовом. При зверненні до суду з позовом позивач вказувала, що після стягнення з неї у судовому порядку аліментів на утримання сина [PERSON] на користь відповідача [PERSON] рішенням суду було визначено місця проживання сина [PERSON] разом із нею. Відповідач заявлені позовні вимоги визнав. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтересів інших осіб (не відповідачів), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Таким чином, враховуючи, що визнання відповідачем позову в даному випадку не суперечить чинному законодавству та не порушує права, свободи чи інтересів інших осіб, іншого судом не встановлено, а тому суд дійшов висновку про прийняття визнання позову та його задоволення у повному обсязі. Водночас, при визначенні розміру та способу стягнення аліментів, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дитину до її повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, те, що відповідач здорова, працездатна особа та має можливість надавати матеріальну допомогу, а дитина потребує такої допомоги. Судом прийнято визнання відповідачем позову. Так, суд вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача. При визначені розміру аліментів судом враховані всі повідомлені обставини, передбачені ст. 182 СК України. При цьому суд зауважує, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів (частина перша статті 192 СК України). Крім того, суд звертає увагу позивача на право звернення із позовом про стягнення додаткових витрат на дитину у разі наявності обставин, передбачених ст. 185 СК України. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до вимог до ст. 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved