Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-31 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача\~про відшкодування майнової та моральної шкоди заподіяної дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 100\~749 грн. 27 коп., з яких 75\~675 грн. 4 коп. у відшкодування завданої майнової шкоди, 10\~000 грн. 00 коп. у відшкодування завданої моральної шкоди, а також понесені судові витрати враховуючи витрати на професійну правову (правничу) допомогу. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 29.01.2023 року об 18 год. 05 хв. на автодорозі 0-10 1605 3 км+500м відповідач керуючи автомобілем «Subaru Outback», д.н.з. [NUMBER] , не був важний за кермом, не стежив за дорожньою обстановкою відповідно не реагував на її зміну, і наслідок чого виконуючи маневр обгону не переконався, що це буде безпечно та створить затори іншим учасникам руху, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Fiat Doblo», державний номерний знак [NUMBER] . Вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, в зв`язку з чим постановою Обухівського районного суду Київської області від 01.03.2023 року по справі №372/359/23 (провадження №3-160/23) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до Звіту №89/23.08.23 про оцінку вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу, вартість ремонту автомобіля позивача, становить 164 650 грн. 40 коп. Моторно (транспортним) бюро України, позивачеві було виплачено регламентну виплату за завдану майнову шкоду у розмірі 88\~975 грн. 00 коп., таким чином загальна вартість майнової шкоди, завданої позивачу внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, становить 75\~675 грн. 40 коп. до яких відносяться різниця між вартістю відновлювального ремонту та сумою відшкодування - 75 675 грн. 40 коп. Крім матеріальних збитків позивачу завдано моральну шкоду розмір душевних страждань яких він оцінюється в розмірі 10 000 грн. 00 коп., в добровільному порядку відповідач відмовляється відшкодувати шкоду позивачу, тому останній був змушеним звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою судді від 02.11.2023 року відкрито провадження по справі та призначено розгляди справу за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, повторно, хоч про час і місце слухання справи належним чином повідомлений, заяв, клопотань чи заперечень суду не надав. Положеннями ст.\~280\~ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Критерії оцінки правомірності оскаржуваних судових рішень визначені в\~статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає часткову задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1, ч. 2\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2\~ст. 1187 ЦК України\~визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 1 ч. 1\~ст. 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме,\~\~шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 22 ЦК України\~визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до\~ст. 1192 ЦК України\~розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до\~ст. 1194 ЦК України\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який є спеціальним Законом у даних правовідносинах. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до\~ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Тобто, відповідно до положень ст. ст.\~22,\~29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст.\~1192,\~1194 ЦК України\~страховик несе обмежену відповідальність, та відшкодовує оцінену шкоду з урахування коефіцієнта фізичного зносу та франшизи. У разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої шкоди саме винна особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням. Як вбачається з матеріалів справи згідно постанови Обухівського районного суду суду Київської області від 01 березня 2023 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~статтею 124 КУпАП. Постановою Київського апеляційного суду від 24.05.2023 року, постанова Обухівського районного суду Київської області від 01.03.2023 року залишено без змін. Згідно звіту №89/23.08.23 про оцінку вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Fiat Doblo», д.н.з. [NUMBER] , склала 1110\~445,25 грн. вартість матеріального збитку автомобіля «Fiat Doblo», д.н.з. [NUMBER] , склала 164\~650,4 грн.. Згідно звіту виданого МТСБУ сума страхового відшкодування становить 88\~975 гривень, була отримана позивачем 05.07.2023 року, що підтверджується довідкою АККБ «Приватбанку». Судом встановлено, що позивачу МТСБУ було виплачено суму страхового відшкодування в розмірі 88\~975 гривень, вартість матеріального збитку автомобіля складає 164\~650,40 гривень, що підтверджується звітом №89/23.08.23 від 09.08.2023 року про оцінку вартості матеріального збитку. Сума ремонту автомобіля склала 164\~650,40 грн. позивачу страховою компанією було виплачено 88\~975 гривень, тому різниця складає 75\~675 грн. 40 коп., яка підлягає стягненню з відповідача за завдані збитки. Також судом встановлено, що позивач сплатив 4000 грн. 00 коп. за проведення звіту №89/23.08.23 від 09.08.2023 року про оцінку вартості матеріального збитку, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 09.08.2023 року, що також підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] відшкодування завданих збитків внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 79\~675 грн. 40 гривень. Щодо позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди з відповідача судом встановлено наступне. Відповідно до п.3 постанови № 4 від 31.03.1995 року (з наступним змінами) Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Пунктом 4\~постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~визначено, що позивачем має бути зазначено в чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її завдано позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Пунктом 5\~постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Оскільки діями відповідача, позивачу спричинені моральні страждання, які пов`язані з пошкодженням належного йому майна,

Outcome: partial