Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-08 00:00:00

15.01.2024 представник [PERSON] - адвокат Труханович Я.О. звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер в квітні 2023 року, на частини квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті тітки [PERSON] , яка померла в [INFO] , на частини квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; стягнути з [PERSON] судові витрати. Вимоги мотивовані тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] [INFO] померла [PERSON] , яка доводилася позивачці прабабусею. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входила вищезазначена квартира. За життя [PERSON] заповіту не залишила, тому після її смерті залишилися спадкоємці за законом. Спадкоємицею першої черги була її донька - [PERSON] , яка на час відкриття спадщини була зареєстрована за однією адресою зі спадкодавцем, до нотаріуса з заявою про відмову від прийняття спадщини не зверталася, а тому вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері. Оскільки спадкодавець була співвласником квартири, яка також належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , то [PERSON] належала 1/4 частини даної квартири. Отже, після спадкування, [PERSON] стала власником 1/2 частки вказаної квартири. [INFO] померла [PERSON] , яка доводилася позивачці бабусею. Після смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої входила 1/2 частки квартири. За життя [PERSON] заповіту не залишила, тому після її смерті залишилися спадкоємці за законом. Після смерті [PERSON] в першій черзі на спадкування за законом є її діти, а саме [PERSON] та [PERSON] , які на час відкриття спадщини були зареєстровані за однією адресою зі спадкодавцем, до нотаріуса з заявою про відмову від прийняття спадщини не зверталися, а тому вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті матері. Оскільки спадкодавцю належала 1/2 частини квартири [ADDRESS] , дане спадкове майно було поділено між двома її дітьми [PERSON] та [PERSON] по 1/4 частині кожному. Отже, після спадкування [PERSON] та [PERSON] стали власниками по 1/2 частини спірної квартири (по 1/4 їм належало згідно свідоцтва про право власності на житло, інша 1/4 в порядку спадкування). В квітні 2023 року помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої входила 1/2 частки спірної квартири. За життя [PERSON] заповіту не залишив, в першій черзі на спадкування за законом є його донька - позивачка [PERSON] . 14.07.2023 [PERSON] у встановлений законом строк, звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON] . Однак 08.11.2023 приватним нотаріусом Ковальчуком С.П. було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Крім того, [INFO] померла [PERSON] , яка приходиться позивачці рідною тіткою, після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої входила 1/2 частки спірної квартири. За життя [PERSON] заповіту не залишила, а отже після її смерті залишилися спадкоємці за законом. [PERSON] не перебувала в шлюбі, дітей в неї не було, мати померла, то в неї відсутні особи, які входять до першої черги спадкоємців за законом, тому позивачка є єдиною спадкоємицею другої черги за правом представлення. 21.09.2023 [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті її тітки [PERSON] 14.12.2023 приватним нотаріусом Ковальчук В.М. також було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] . При поданні заяв про прийняття спадщини після смерті батька та тітки позивачка дізналася, що до нотаріуса з відповідною заявою звернувся також син [PERSON] - [PERSON] , який в минулому був усиновлений іншою особою, а тому не може бути спадкодавцем після смерті свого біологічного батька та його родичів. 16.01.2024 ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області частково задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову, заборонено відчуження квартири [ADDRESS] . 19.01.2024 ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі, призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 01.03.2024 представником [PERSON] - адвокатом Ярошенко В.М. подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що дійсно на підставі свідоцтва про право власності на житло на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належала квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої входила вищевказана квартира на праві спільної сумісної власності. Після смерті [PERSON] в першій черзі на спадкування за законом була її донька [PERSON] . Через те, що [PERSON] на час відкриття спадщини проживала та була зареєстрована разом зі своєю матір`ю [PERSON] за однією адресою, вважається такою, що прийняла спадщину після смерті останньої. Так [PERSON] вважається власником 1/2 частки вказаної квартири. [INFO] померла [PERSON] , яка за життя заповіту не залишила. Після смерті [PERSON] спадкоємцями були її діти: [PERSON] та [PERSON] , які набули права власності по частини квартири, оскільки на момент смерті проживали разом зі спадкодавицею. В квітні [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої входила 1/2 частини квартири. За життя [PERSON] заповіту не залишив. [INFO] померла [PERSON] , яка в порядку спадкування вважається такою, що набула право власності на 1/2 частини квартири, заповіту теж не залишила. [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] . [PERSON] усиновив інший чоловік, що записаний батьком, у зв`язку з цим було видано повторне свідоцтво про народження [PERSON] на підставі рішення суду. Так, незважаючи на вказані обставини, [PERSON] з 2018 року почав спілкуватись зі своїм біологічним батьком та на початку 2019 року переїхав проживати за адресою: [ADDRESS] . Оскільки тітка [PERSON] була особою з інвалідністю з дитинства та не могла забезпечити свої життєві потреби, її опікуном була її мати - [PERSON] . У 2019 році [PERSON] мала інсульт, в результаті якого не мала змоги теж себе забезпечувати побутовими та іншими потребами. [PERSON] разом з [PERSON] доглядав за бабусею та тіткою, оскільки вони потребували сторонньої допомоги, також мати [PERSON] допомагала в догляді та відвідувала хвору [PERSON] та особу з обмеженими можливостями [PERSON] . Відтак, після смерті в квітні 2023 року [PERSON] відповідач [PERSON] здійснив його поховання та намагався забезпечити лікування тітки [PERSON] , яка потребувала госпіталізації, здійснював за нею догляд до дня її смерті, займався її поховання. Протягом усього цього часу з 2018 року позивачка та її родичі жодного разу не спілкувались з померлими особами, вони не навідували їх, не знали про їх стан, не допомагали. [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса про прийняття спадщини після смерті останніх. Оскільки з батьком він налагодив відносини з 2018 року, проживав з ним однією сім`єю, доглядав за бабусею та тіткою, забезпечував їх побутовими потребами, вів спільне господарство, купляв медичні засоби, побутові прилади, сплачував комунальні платежі, здійснював догляд за псом, котрий проживав з ними. Однак, 20.12.2023 приватним нотаріусом Ковальчуком С.П. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Як пояснив нотаріус, не було надано підтверджуючих документів про родинні відносини. Стосовно спадкування спадщини після смерті [PERSON] після звернення до адвоката [PERSON] дізнався, що втратив правовий майновий зв`язок з [PERSON] , про що отримав відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, тому не оспорює право позивачки щодо успадкування нею частки після смерті батька. Стосовно відмови нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачці зазначає, що у позивачки ніколи не було документів на спірну квартиру, оскільки вона там ніколи не проживала і жодного зв`язку з спадкодавцями не має, про що отримала копії, тому і втратити його не могла, а вказані підстави є вичерпними. [PERSON] не оспорював наявність права на спадщину за позивачкою, тому підстав звернення до суду до відповідача стосовно визнання права на спадкування після смерті [PERSON] не вбачає. Також зазначає, що позивачці заздалегідь було відомо про те, що [PERSON] втратив правовий майновий зв`язок з [PERSON] . Звертає увагу, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Вважає, що звернення в порядку визнання права власності на спадкування після смерті батька позивачки, оскільки інших живих родичів він не мав з позовом до відповідача не є пропорційним. Стосовно судових витрат зазначає, що оскільки спору стосовно визнання права власності в порядку спадкування після батька [PERSON] немає і позовна заява в даній частині подана безпідставно, крім того необґрунтованими є витрати на правову допомогу, що завищені в даній справі, і в сукупності є обтяжливою сумою для сторони відповідача. 04.03.2024 представник [PERSON] - адвокат Ярошенко В.М. подала зустрічну позовну заяву, в якій просить: встановити факт проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю протягом останніх п`яти років до часу відкриття спадщини; змінити відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України черговість у спадкуванні після смерті [PERSON] із наданням [PERSON] право спадкування разом із спадкоємцем другої черги за законом; визнати за [PERSON] після смерті [PERSON] право власності в порядку спадкування на частини квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; стягнути з [PERSON] судові витрати. Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що з кінця 2018 року [PERSON] спілкувався зі своїм біологічним батьком, а з 2019 року з початку введення карантину на території України проживав разом з ним, рідною по крові бабусею [PERSON] - [PERSON] , та його тіткою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] на підставі рішення суду від 01.10.2014 у справі №583/2381/14-ц була визнана недієздатною та над нею було встановлено опіку, опікуном призначено [PERSON] . Рішенням суду від 25.05.2015 у справі №583/1269/15-ц опікуна [PERSON] було замінено на [PERSON] . Оскільки правовий зв`язок між [PERSON] та родичами по рідному батьку було припинено, судовим рішенням опікуном призначено саме [PERSON] , так як він був рідним братом. Однак, фактичний догляд за сестрою останній ніколи не здійснював. З початку 2019 року [PERSON] проживав разом з вказаними особами в квартирі, він допомагав бабусі та тітці по домогосподарству, оскільки самостійно вони були не спроможні вести побутові справи, і потребували сторонньої допомоги та догляду, [PERSON] не завжди був вдома та вживав спиртне, тому [PERSON] проживав з ними. У квітні 2023 року помер [PERSON] . Після цього [PERSON] звертався до органів опіки про зміну опікуна [PERSON] , однак не встиг за станом здоров`я оформити документи, оскільки вона померла [INFO] . Позивач за зустрічним позовом здійснював догляд за [PERSON] , йому допомагала також його мати, здійснювали її лікування, у зв`язку з погіршенням стану її здоров`я. Після смерті [PERSON] позивач за зустрічним позовом та його мати звернулись до органів опіки Охтирської міської ради, оскільки [PERSON] була інвалідом та недієздатною для оформлення опікунства, але їм в оформленні опікунства в усному порядку було відмовлено, бо вони не перебувають в родинних відносинах. Після чого [PERSON] звернулась на гарячу лінію [NUMBER] про поміщення [PERSON] в медичний заклад Охтирської центральної районної лікарні, що і відбулося. В медичному закладі [PERSON] з матір`ю забезпечували її продуктами харчування, одягом, нижньою білизною, ліками, відвідували її до дня смерті останньої. З того часу в квартирі ніхто не проживав, крім [PERSON] , який здійснював утримання, прибирання квартири, оплачував борги за комунальні послуги. Після смерті [PERSON] позивач за зустрічним позовом звернувся до нотаріуса про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Як пояснив нотаріус, не було надано підтверджуючих документів про родинні відносини. [PERSON] понад п`ять років проживав із [PERSON] , доглядав за нею, вів домогосподарство у квартирі, оскільки спадкодавиця була недієздатною, сплачував за комунальні послуги, дбав про побут в квартирі, доглядав за псом батька, забезпечував тітку ліками, продуктами харчування, готував їсти, крім того, він має всі правовстановлюючі документи на квартиру, що свідчить про проживання, обізнаність наявності речей в квартирі, та ключів, має документи підтверджуючі смерть [PERSON] , він здійснив поховання [PERSON] після її смерті. Згідно із змістом первісного позову та наданих документів, [PERSON] є племінницею [PERSON] , однак вона ніколи не спілкувалась ні з рідним батьком, ні бабусею, ні тіткою, жодного разу їх не відвідувала, не знає навіть, що тітка мала хворобу, а бабуся інсульт. Звертає увагу, що [PERSON] постійно підтримував спілкування з [PERSON] та батьком, оскільки, займався хатніми справами, побутом, купляв продукти харчування, [PERSON] через тяжку хворобу не могла себе обслуговувати та була у безпорадному стані, а [PERSON] останні два роки не дбав про неї, зловживав спиртним, не піклувався, та кошти витрачав на спиртне. 17.04.2024 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області задоволено клопотання представника [PERSON] - адвоката Трухановича Я.О. та представника [PERSON] - адвоката Ярошенко В.М. про витребування доказів. 13.06.2024 ухвалою суду закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду. Позивачка та відповідачка за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Її представник в судовому засіданні вимоги за первісним позовом підтримав та просив задовольнити. Проти задоволенні вимог за зустрічним позовом заперечив з підстав, зазначених у відзиві на зустрічну позовну заяву. Відповідач та позивач за зустрічним позовом [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що з 2018 року почав тісно спілкуватися зі своїм біологічним батьком, бабусею та тіткою по батьковій лінії, проходив до них пити чай. В 2019 році почав допомагати бабусі [PERSON] , купував продукти? сплачував комунальні послуги, купував їжу собаці. [PERSON] проживав у залі, батько у кімнаті біля зали, а бабуся [PERSON] та літка [PERSON] у великій кімнаті. Після другого інсульту бабуся померла і [PERSON] почав доглядати за батьком та тіткою. Тітка була визнана недієздатною і батько отримував ліки для неї. Коли батько помер, ці препарати потрібні були. Але [PERSON] відмовили у опікунстві, а тітку забрали до лікарні, де через 4 дні вона померла. Просив задовольнити вимоги за зустрічним позовом, в задоволенні первісного позову просив відмовити. Представник відповідача-позивача просила задовольнити вимоги за зустрічним позовом, в задоволенні первісного позову просила відмовити з підстав зазначених у зустрічному позові та відзиві на первісну позовну заяву. Свідок [PERSON] зазначила, що вона проживає по сусідству із [PERSON]. Зазначила, що [PERSON] починаючи з 2019 року часто ночував по [ADDRESS] , допомагав, купував їжу, доглядав за тіткою, водив її гуляти після того, як померла бабуся. Спочатку періодично ночував: тиждень тут, декілька днів у своїх батьків чи друзів. А після смерті бабусі [PERSON] майже весь час перебував за адресою по [ADDRESS] . Свідок [PERSON] зазначила, що вона проживає по сусідству із [PERSON]. Бабуся [PERSON] хворіла, [PERSON] - особа з інвалідністю. У 2019 році у [PERSON] стався інсульт. Після цього почав з`являтися [PERSON] . Він допомагав, купував продукти, платив за комунальні послуги. Після другого інсульту [PERSON] десь у 2021-2022 році почав проживати по [ADDRESS] . А до цього, періодично жив у матері. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, покази свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 22.06.1999, виданого виконавчим комітетом Охтирської міської ради, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної спільної сумісної власності належала [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13 зворот-14). Згідно з інформаційною довідкою КП ОМР «БТІ та АПР» від 13.09.2023 №1172, квартира за адресою: [ADDRESS] , згідно з даними інвентаризації станом на 13.09.2023 має наступні характеристики: квартира трикімнатна, на 3-му поверсі 5-поверхового житлового будинку; загальна площа - 63,2 кв.м; житлова площа - 45,6 кв.м. Згідно з матеріалами інвентаризаційної справи, право власності на цю квартиру зареєстровано за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на житло, видане Охтирським міськвиконкомом 22.06.1999 (а.с. 12 зворот - 13). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується актовим записом про смерть від 18.05.2005 №316 (а.с. 180). [PERSON] доводилася матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 04.08.1949 Райбюро РАГС м. Охтирка, та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 06.06.1978 Охтирським міськвідділом РАГС Сумської області. 13.11.2018 на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Лебедєвою Л.М. було заведено спадкову справу №71/2018, що підтверджується наданою копією цієї спадкової справи, а також витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 13.11.2018 №54048032. Відповідно до довідки ПП «Базис» від 14.11.2018 №1163 на день смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.11.2018, зареєстрованого в реєстрі за №1871, [PERSON] успадкувала після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , частину квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 129 зворот). Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 01.10.2014 у справі №583/2381/14-ц [PERSON] визнано недієздатною, встановлено над нею опіку та призначено [PERSON] , яка доводиться матір`ю [PERSON] , опікуном над останньою (а.с. 123). Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25.05.2015 у справі №583/1269/15-ц звільнено [PERSON] від повноважень опікуна над недієздатною [PERSON] , призначено [PERSON] опікуном над його сестрою - недієздатною [PERSON] (а.с. 124-125). З відповіді КНП ОМР «Охтирська ЦРЛ» від 07.05.2024 №1342/8 вбачається, що [PERSON] з 10.06.2021 по 22.05.2021 знаходилась на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні з діагнозом - інфаркт головного мозку (а.с. 196). [INFO] [PERSON] померла через інфаркт мозку внаслідок не уточненого закупорення або стенозу церебральних артерій, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Охтирським відділом реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), та актовим записом про смерть від 25.06.2021 №382 (а.с. 126, 179). На день смерті [PERSON] ( [INFO] ) за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповіддю відділу з питань державної реєстрації Охтирської міської ради від 19.04.2024 №15-13/1197 та від 21.10.2021 (а.с. 176 / 191). 21.10.2021 на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] державним нотаріусом Охтирської міської державної нотаріальної контори Сумської області Богдан К.М. була заведена спадкова справа №193/2021, що підтверджується наданою копією цієї спадкової справи, а також витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 21.10.2021 №66924108 (а.с. 182-191, 190). Однак свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] видані не були, що вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину від 19.04.2024 №76681341 (а.с. 193). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 30.05.2023 Охтирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] помер в квітні 2023 року в м. Охтирка Сумської області (а.с. 12). Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16.09.1994 Бабаївською селищною радою Харківського району Харківської області, вбачається, що [PERSON] доводився [PERSON] батьком (а.с. 11 зворот). З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін у зв`язку з усиновленням від 12.05.2023 №00039658924 вбачається, що [PERSON] доводився [PERSON] біологічним батьком (а.с. 70-71). [PERSON] (раніше [PERSON] ) на підставі рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.12.2006 №2-о-176 був усиновлений [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про усиновлення серії [NUMBER] , виданим 22.02.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 22.02.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області (а.с. 72-73). 23.05.2023 на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Ковальчуком С.П. була заведена спадкова справа №68/2003, що підтверджується наданою копією цієї спадкової справи, а також витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 23.05.2023 №72563417 (а.с. 63-85, 69). 14.07.2023 із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] до приватного нотаріуса Ковальчука С.П. звернулася [PERSON] (а.с. 74). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 23.05.2023 №72562796 вбачається, що за життя [PERSON] не складав (а.с. 68). Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Ковальчука С.П. від 08.11.2023 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири, що знаходиться в [ADDRESS] , в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 84). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 12.06.2023 Охтирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [INFO] в м. Охтирка Сумської області померла [PERSON] (а.с. 90). 14.07.2023 на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини після смерті тітки [PERSON] . приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Ковальчук В.М. була заведена спадкова справа №78/2003, що підтверджується наданою копією цієї спадкової справи, а також витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 14.07.2023 №73209932 (а.с. 87-105, 93). 21.09.2023 із заявою про прийняття спадщини після смерті тітки [PERSON] до приватного нотаріуса Ковальчук В.М. звернулася [PERSON] (а.с. 94). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 14.07.2023 №73209891 вбачається, що за життя [PERSON] не складала (а.с. 92). Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Ковальчук В.М. від 14.12.2023 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири, що знаходиться в [ADDRESS] , в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 103). Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Ковальчук В.М. від 20.12.2023 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири, що знаходиться в [ADDRESS] , в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 104). Відповідно до акту від 28.02.2024, складеного працівниками ПП «Базис», в результаті перевірки квартири [ADDRESS] , встановлено, що в квартирі ніхто не зареєстрований, але фактично в даній квартирі проживає з 2019 року [PERSON] (а.с. 165 зворот). Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. У відповідності до ст.ст. 1220-1221 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, що визначається ст. 1261 ЦК України. Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Частинами 3, 5 ст. 1266 ЦК України визначено, що племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. При усиновленні дитини однією особою ці права та обов`язки можуть бути збережені за бажанням матері, якщо усиновлювачем є чоловік, або за бажанням батька, якщо усиновлювачем є жінка. Статтею 1260 ЦК України визначено, що у разі спадкування за законом усиновлений та його нащадки, з одного боку, та усиновлювач і його родичі - з другого, прирівнюються до родичів за походженням. Усиновлений та його нащадки не спадкують за законом після смерті батьків усиновленого, інших його родичів за походженням по висхідній лінії. Батьки усиновленого та інші його родичі за походженням по висхідній лінії не спадкують за законом після смерті усиновленого та його нащадків. Якщо за рішенням суду про усиновлення збережений правовий зв`язок між усиновленим та його бабою, дідом, братом та сестрою за походженням, то у разі смерті його баби, діда за походженням усиновлений має право на спадкування за правом представлення, а у разі смерті його брата, сестри за походженням - має право на спадкування як спадкоємець другої черги. У разі смерті усиновленого його баба, дід, брат, сестра за походженням, з якими був збережений правовий зв`язок, спадкують на загальних підставах. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З матеріалів справи встановлено, що після успадкування [PERSON] після смерті матері [PERSON] спадкового майна, вона стала володіти частиною квартири [ADDRESS] . В свою чергу, враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] на день смерті своєї матері [PERSON] проживали та були зареєстровані разом з останньою, [PERSON] , який також на той час був опікуном недієздатної [PERSON] , в установлений законом строк звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] успадкували після смерті своєї матері [PERSON] по частки квартири [ADDRESS] , в зв`язку з чим кожен з них став власником частки цієї квартири. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON] відповідно до вимог ст. 1260 ЦК України не є спадкодавцем після смерті біологічного батька [PERSON] , суд дійшов висновку, що [PERSON] є єдиною спадкоємицею за законом першої черги після смерті [PERSON] , а також спадкоємицею другої черги за правом представлення після смерті [PERSON] . Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення первісного позову. Суд вважає [PERSON] у даному випадку належним відповідачем у справі, оскільки останній звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після [PERSON] та після смерті [PERSON] . Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 25 листопада 2019 року у справі №711/348/17 вказано на те, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення зі спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявність взаємних прав та обов`язків. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі №554/14633/15-ц (провадження № 61-9952св18) та від 21 березня 2019 року в справі № 461/4689/15-ц (провадження № 61-43735св18). Як вже зазначалося вище, відповідно до положень ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Однак, законом передбачена можливість змінити черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування. Так у відповідності до положень ч. 2 ст. 1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування може не будь-хто, а лише особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг. Відтак, у разі, якщо особа, яка проживала з померлим однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини та бажає одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування (наприклад першої, другої, третьої) така особа, до початку, повинна встановити у судовому порядку факт її проживання однією сім`єю з померлим. З питань застосування судами положень ч.2 ст.1259 ЦК України склалась достатньо усталена практика. Так відповідно до висновків ВС, останній наголосив, що частиною другою статті 1259 ЦК України визначено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом. Підставами для задоволення такого позову є сукупність юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); матеріальне забезпечення спадкодавця; надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; тривалий час здійснення зазначених вище дій; безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин. Позивач за зустрічним позовом стверджує, що він з 2019 року проживав разом з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] за адресою реєстрації останніх. Проте, обставини спільного проживання та ведення спільного господарства в ході розгляду справи документально не підтверджені. Так позивач за зустрічним позовом має інше зареєстроване місце проживання, доказів на підтвердження ведення з [PERSON] спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла за адресою: [ADDRESS] саме за життя [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування вказаним вище житловим приміщенням у вказаний період суду не надані. Факт підтримки та надання допомоги позивачем за зустрічним позовом [PERSON] за її життя, що підтвердили допитані в судовому засіданні свідки, а згодом участь позивача за зустрічним позовом в організації її поховання, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, спільного побуту, наявності взаємних прав і обов`язків, не можуть свідчити про те, що між ним та [PERSON] склались та мали місце протягом вказаного періоду часу усталені відносини, які притаманні сім`ї. Надані позивачем за зустрічним позовом квитанції про придбання товару в продуктових магазинах й аптеках та про оплату житлово-комунальних послуг на утримання спірної квартири, не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки не підтверджують, що ці витрати були спрямовані на забезпечення спадкодавця, а оплата за житлово-комунальні послуги була здійснені вже після смерті [PERSON] . Крім цього, [PERSON] померла [INFO] , відраховуючи 5 років від дати смерті, маємо дату [INFO], тоді як позивач за зустрічним позовом просить встановити факт проживання з 2019 року. Таким чином, суд дійшов висновку про недоведеність факту проживання [PERSON] з спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю протягом останніх п`яти років з часу відкриття спадщини. Таким чином, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог. Враховуючи наявність підстав для задоволення первісного позову, з відповідача за первісним позовом підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень Глави 8 ЦПК України. Так положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4). Відповідно до ч.ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача за первісним позовом надані: договір про надання правничої допомоги від 22.12.2023, відповідно до якого гонорар адвоката становить 25000 грн. Оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката, суд виходить з наступного. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п. 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи, що дана цивільна справа є досить складною справою, об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) є значним, однак заявлений розмір вартості послуг за правничу допомогу у загальній сумі 25000,00 грн є завищеним і неспівмірним із предметом даного позову, в зв`язку з чим наявні підстави для застосування положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 15000,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача за первісним позовом. Крім того, при подачі первісної позовної заяви до суду позивачем був сплачений судовий збір в сумі 8725,90 грн та при подачі заяви про забезпечення позову - 605,60 грн., всього - 9331,50 грн. Таким чином, на користь [PERSON] підлягає стягненню з [PERSON] в рахунок відшкодування судових витрат 24331,50 грн (15000+9331,50).

Outcome: approved