Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

До суду звернувся представник позивача АТ «Універсал Банк» Мєшнік К.І. з позовною заяво, у якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 02 квітня 2019 року у розмірі 71925 гривень станом на 09 травня 2024 року в тому числі загальний залишок заборгованості за надання кредитом (тіло кредиту)-71925 гривень, а також понесені судові витрати у розмірі 3028 гривень судового збору. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02 квітня 2019 року відповідач [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 40000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна карка [NUMBER] . АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміта. Відповідач [PERSON] не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунках заборгованості за договором. Таким чином у порушення умов кредитного договору відповідач зобов`язання за договором не виконав. Станом на 27 серпня 2023 року у відповідача [PERSON] прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів у зв`язку з чим, на підставі положення 5.17 п.5 Розділу Умов, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 27 серпня 2023 року направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте відповідач [PERSON] на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості в зв`язку з чим відповідно до п.5.18,5.19 кредит 26 вересня 2023 року став у формі «на вимогу». На залишок простроченої заборгованості Банк нарахував неустойку, передбачену тарифами, а саме: від 1 до 30 днів штраф у розмірі 50 гривень, від 31 до 90 днів штраф у сумі 100 гривень, від 91 до 120(210) днів штраф, що розраховується за формулою 100 гривень+6,2% від суми загальної заборгованості, що виникла на перший день відповідного календарного місяця. При цьому діє ставка 0,00001% річних, від 121(210) дня до повного погашення відповідальність за прострочення грошового зобов`язання у розмірі 74,4 % річних строк, після спливу якого формується фінальний рахунок, що визначається банком в односторонньому порядку, але не менше 120 днів з моменту настання прострочення виконання зобов`язання та не більше 210 днів. На підставі визначеного загальний розмір заборгованості відповідача [PERSON] перед АТ «Універсал Банк» зва договором станом на 09 травня 2024 року становить 71925,68 гривень. Представник позивача від АТ «Універсал Банк» до судового засідання не з`явився, однак повідомив суд про можливість розгляду справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, був належно повідомлений про час, місце розгляду справи на 23 липня 2024 року на 10 годину 45 хвилин однак повернувся поштовий пакет з довідкою у якій зазначено «за закінченням терміну зберігання», з таких підстав було повідомлено про розгляд справи через веб-сайт Судової влади України на 07 серпня 2024 року о 09 годину. Однак до судового засідання не з`явився причину неявки не повідомив, яку слід вважати неповажною. Відзиву з запереченнями надано не було. Суд прийшов\~до такого\~висновку відповідно\~до п.п.3,4\~ч.8,\~ч.11\~ст.128\~ЦПК України\~слід,\~що днем\~вручення судової\~повістки є: день\~проставлення у\~поштовому повідомленні\~відмітки про\~відмову отримати\~судову повістку\~чи відмітки\~про відсутність\~особи за\~адресою місцезнаходження,\~місця проживання\~чи перебування\~особи,\~повідомленою цією\~особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно\~статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З таких підстав суд вирішив розглядати справу заочно. Дослідивши матеріли справи у повному обсязі суд приходить до думки про можливе задоволення позовних вимог з таких підстав а саме: Як слід з копії паспорта відповідача [PERSON] він є громадянином України.(а.с.9-10) З копії анкети-заяви слід, що відповідач [PERSON] звернувся до АТ «Універсал Банк» про відкриття поточного рахунку в АТ «Універсал банк» у гривні на його рахунок з просьбою встановлення кредитного ліміту на суму зазначену у мобільному додатку. У разі виходу з пільгового періоду, що складається до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом. Заява засвідчена генерацією ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем що буде використовуватися ним для вчинення правочинів та платіжних операцій. Він визнав, що УЕП є аналогом власноручного підпису. Погодився з тим, що невід`ємною частиною анкети-заяви є запевнення клієнта до договору про надання банківських послуг monobank з підписанням якого в мобільному додатку договір набуває чинність.(а.с.10) Як слід з розрахунку заборгованості загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) становить 71925,68 гривень.(а.с.31-36) Згідно копії\~тарифів Чорної\~картки «Monobank»\~та копії\~паспорту споживчого\~кредиту Чорна\~картка «Monobank» відповідачу було відомо про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація а також важливі правові аспекти.(а.с.12 -13) З копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань АТ «Універсал банк» зареєстрований юридична особа яка виконує види грошового посередництва.(а.с.39) Відповідно банківської ліцензії №92 від 10 жовтня 2011 року слід, що Національний банк України видав Публічному акціонерному товариству «Універсал банк» на право надання банківських послуг визначених ч.3 ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність».(а.с.38) Як слід з ч.1 ст. 207 ЦК України , що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно п.п.5,6,7\~ст.3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» \~слід,\~що електронний\~договір -\~домовленість двох\~або більше\~сторін,\~спрямована на\~встановлення,\~зміну або\~припинення цивільних\~прав і\~обов`язків та\~оформлена в\~електронній формі; електронний\~підпис одноразовим\~ідентифікатором -\~дані в\~електронній формі\~у вигляді\~алфавітно-цифрової\~послідовності,\~що додаються\~до інших\~електронних даних\~особою,\~яка прийняла\~пропозицію (оферту)\~укласти електронний\~договір,\~та надсилаються\~іншій стороні\~цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів. Аналогічною правовою позицією є Постанова Верховного Суду №61-20799св19 у справі №561/77/19 від 16 грудня 2020 року щодо належності та законності підписання кредитних договорів за допомогою одноразового ідентифікатора та висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. З викладеного, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). За ч.1\~ст.\~526\~ЦК України слід, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як слід з ст.536 ЦК України, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. За ст.625 ЦК України слід, що боржник\~не звільняється\~від відповідальності\~за неможливість\~виконання ним\~грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч.1\~ст.1054\~ЦК України слід, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України слід, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За ч.1\~ст.1048\~ЦК України\~слід,\~що позикодавець\~має право\~на одержання\~від позичальника\~процентів від\~суми позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1052 даного Кодексу передбачено, що у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Отже, як було встановлено судом, сторона позивача уклавши з відповідачем [PERSON] кредитний договір в якості підпису був використаний особистий підпис та електронний з погодженням сторін. Сторона позивача виконуючи свої обов`язки надала відповідачу [PERSON] строкові кредитні кошти шляхом перерахування коштів на картку відповідача. В свою чергу [PERSON] згідно кредитного договору зобов`язаний був повернути кредит, однак порушаючи укладений договір не повертає стороні позивача грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, чим порушив умови кредитного договору. Вимоги сторони позивача є законні та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 п.1 ч.2\~ст.141 ЦПК України, слід, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Отже сплачений судовий збір стороною позивача повинен бути стягнути з сторони відповідача, оскільки позовні вимоги позивача були задоволені. На підставі викладеного,

Outcome: approved