Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

В травні 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в обґрунтування якого вказала, що 20.11.2004р. між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, в якому народилась донька - [PERSON] , [INFO] .. З червня 2023р. їх стосунки були припинені, вона з донькою проживають окремо від відповідача. З моменту розірвання стосунків відповідач систематично не утримує доньку. З врахуванням наведеного, позивач просить: стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини доходу відповідача, але не менше розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задоволити з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що відповідач визнає позовні вимоги частково, згідний сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини доходу, оскільки позивачем не доведено потреби у додаткових витратах на утримання дитини і право на отримання аліментів у розмірі 1/3 частини доходу на одну дитину. Крім наведеного, представник відповідача пояснила, що відповідач на даний час офіційно не працевлаштований. Заявлені позивачем до відшкодування витрати на правову допомогу завищені, надмірні і недоведені належними доказами. Наданий позивачем суду акт виконаних робіт містить послуги в справі про розірвання шлюбу, а не в даній справі, тому представник відповідача просила відмовити у їх стягненні. Заслухавши пояснення\~представників сторін,\~дослідивши матеріали\~справи,\~суд вважає,\~що позов\~підлягає частковому\~задоволенню з\~наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.11.2004р., що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] . Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] .. Відповідач [PERSON] з серпня 2021 року офіційно не працевлаштований, що підтверджується Індивідуальними відомостями про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування від 04.06.2024р.( Форми ОК-5). Згідно платіжних інструкцій АТ КБ "Приват Банк" відповідач добровільно перераховував кошти позивачу 10.12.2023р. в сумі 1206,03грн., 22.02.2024р. в сумі 1005,03грн., а також доньці - [PERSON] 06.12.2023р. в сумі 2000грн. Статтею 51 Конституції України\~гарантовано, а ст.180\~СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України,\~ за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 191 КК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи наведене, те що відповідач являється особою працездатного віку, офіційно не працевлаштований, виходячи з потреб дитини для забезпечення її гармонійного розвитку та належного забезпечення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду 13 травня 2024 року і до повноліття дитини. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити, оскільки позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач має достатній заробіток (дохід) для сплати аліментів на утримання дитини в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Відповідно до\~ст.141\~ЦПК України,\~з відповідача\~слід стягнути\~ на\~користь держави\~судовий збір в сумі 1211,20грн. Відповідно до ч.ч. 1, 3ст. 133 ЦПК Українисудові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч.ч.3-6 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем та її представником надано суду: Договір про надання правничої допомоги від 09.05.2024р., укладений між [PERSON] та адвокатом Возняк А.Г., відповідно до якого плата за виконання адвокатом доручень Довірителя становить 10000грн.; Акт виконаних робіт від 09.05.2024р., згідно якого 09.05.2024 року була надано юридична консультація, вартість - 1000грн.; підготовлено позовну заяву про розірвання шлюбу, вартість послуги - 2000грн., представництво інтересів [PERSON] у суді - 7000грн., а всього надано правової допомоги на загальну суму 10000грн.; квитанцію про оплату послуг адвоката Дидовою Л.С. на суму 10000грн. від 09.05.2024р. Отже, позивачем надано суду докази щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартість в іншій справі, а саме в справі про розірвання шлюбу, а не в даній справі, що в судовому засіданні не заперечила представник позивача. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 10000грн. відсутні, за їх недоведеності належними та допустимими доказами. На підставі\~ст.ст.2,12,13,76,81,137,\~141,258,259,263-265,430\~ЦПК України,\~ст.ст. 180-182, 191 Сімейного кодексу України, ст.51 Конституції України, суд

Outcome: partial