Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

КП «Теплопостачання міста Одеси» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання, та просить суд стягнути з відповідача заборгованість за теплову енергію в розмірі 26302,88 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що КП «Теплопостачання міста Одеси» забезпечує тепловою енергією квартиру за адресою: [ADDRESS] , в якій мешкає [PERSON] , та на її ім`я відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , за яким обліковуються надані послуги з постачання теплової енергії на опалення та гарячої води. Оскільки відповідач, фактично отримуючи послуги, не в повному обсязі здійснює оплату за теплову енергію, станом на 01.08.2023року утворилася заборгованість в розмірі 26302,88 грн., яку в добровільному порядку відповідач не погашає,\~що слугувало підставою звернення до суду з відповідним позовом. 12.07.2024 року на адресу суду від\~\~відповідача [PERSON] надійшла заява, згідно якої відповідач зазначила що не є власником квартири, за якою виникла заборгованість у розмірі: 26302,88 грн. Відповідач 22.06.2020 року продала квартиру, та власником нерухомого майна є [PERSON] , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином, відповідач не є користувачем послуг, які надавались позивачем за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з цим просить відмовити в задоволенні позовних вимог, а також розглянути справу у її відсутність. До заяви відповідач надала копії документів на підтвердження обставин викладених у відзиві. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 20.06.2024р позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву відповідно до якої підтримав позовні вимоги, просив розглядати справу у його відсутність. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, подала заяву якою просила відмовити у задоволенні позову, а також розглянути справу у її відсутність. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (ч.3\~ст. 211 ЦПК України). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі на підтвердження обставин викладених у позові та на спростування позовних вимог в їх сукупності, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на таке. Судом встановлено, що за адресою:\~\~ [ADDRESS] , відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , який відкрито на ім`я [PERSON] , та за вказаним особовим рахунком з 11.2020 року по 08.2023 рік рахується заборгованість у сумі 26302, 88 гривень. Також, судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 22.06.2020 року виданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Фадєєвою Н.О. продано квартиру [ADDRESS] . Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ( номер інформаційної довідки 330635523) власником вказаної квартири є [PERSON] . Суд зазначає, що відповідач [PERSON] , [INFO] РНОКПП [NUMBER] , зареєстрована з 03.09.2020 року за адресою: [ADDRESS] . Отже, з огляду на зазначене, судом встановлено, що відповідач у справі не є споживачем житлових послуг за адресою: [ADDRESS] з 2020 року, доказів у спростування наведених обставин, позивач суду не надав. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та врегульовані положеннями\~ЦК України\~та\~ЖК України. Згідно Статуту підприємства, метою його створення є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією. Рішенням Одеської міської ради № 1173-V від 05.04.2007 року «Про визнання виконавців житлово-комунальних послуг у м. Одеса» КП «Теплопостачання м. Одеси» визначено виконавцем послуг з постачання теплової енергії на опалення та гарячої води у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Одеси. Відповідно до статей\~66,\~67,\~162 ЖК України\~за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Пунктом 1 частини першої\~статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачене право споживача одержувати вчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами укладених договорів, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої\~статті 7 цього Закону\~обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Крім того, відповідно до\~статті 322 ЦК України\~на власника покладається тягар утримання майна. Відповідно до\~ст. 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Згідно\~ст. 655 ЦК України\~за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. В ухвалі ВССУ від 20.11.2013 року по справі № 6-29503св13 зазначено, що у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа (ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких випадках визначається його власником і обов`язки з оплати вказаних послуг виникають у них лише перед останнім (ст. 156 ЖК України). Відповідно ч. 2\~ст. 48 ЦПК України\~позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. За змістом\~ст. 51 ЦПК України\~належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Відповідачем є та зі сторін у процесі, яка вказується позивачем як порушник його права. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Тому, неналежним відповідачем є особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона повинна відповідати за пред`явленим позовом. Стаття 13 ЦПК України\~встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отже, саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За теоретичним визначенням «відповідач» - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Отже, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Матеріалами справи підтверджується, що власником квартири за якою рахується заборгованість з 2020 року є [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу майна з 22.06.2020 року. З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. Пленум Верховного Суду України у п. 8\~постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~роз`яснив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному\~статтею 33 ЦПК. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача. Слід зазначити, що позивач не звертався до суду з будь-якими заявами або клопотаннями щодо залучення належного відповідача, надав суду заяву про слухання справи за його відсутності. Враховуючи викладене, а також оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, та достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню. Згідно положення п. 2ч. 1\~ст.141 ЦПК України, судові витрати понесені з розглядом справи у разі відмови в позові - покладаються на позивача. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed