Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-11 00:00:00

У березні 2024 року позивач звернувся до районного суду з вищевказаним позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу. Свої вимоги мотивувало тим, що [INFO] у с. Софіївська Борщагівка Бучанського району Київської області мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі колісного транспортного засобу марки BMW 323 державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та колісного транспортного засобу Mitsubishi AX державний номерний знакАІ8424ЕТ під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок вказаної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.01.2022, винним у вищевказаній ДТП визнано відповідача [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП не була застрахована за договором обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів. На виконання вимог закону ними проведено виплату шкоди потерпілій стороні в розмірі 55\~570,36 грн. Також ними понесені витрати на оплату послуг за проведення експертного дослідження в розмірі 1230 грн. У добровільному порядку відповідач таку шкоду не відшкодував. Тому, позивач просив суд стягнути з [PERSON] завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 55 570,36 грн., суму понесених витрат на встановлення розміру збитку та збір документів в розмірі 1 230, 00 грн. та судовий збір. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 березня 2023 року відкрито провадження по справі та справу до розгляду призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У встановлений судом строк сторони не надіслали заперечень щодо такого розгляду справи. 15 квітня 2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Зазначає, що сума виплати страхової компанії потерпілій особі напряму залежала від звіту про визначення вартості матеріального збитку. Вважає, що оцінку проведено не вірно, без погодження з відповідачем і без його відома. Зазначає, що МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому без встановлення факту здійснення ремонту пошкодженого КТС, на підставі Звіту оцінки, в якому вказана вартість деталей, потреба в яких фактично відсутня. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог. У відповідності до ч. 5 ст.\~268\~ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] у с. Софіївська Борщагівка Бучанського району Київської області мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі колісного транспортного засобу марки BMW 323 державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та колісного транспортного засобу Mitsubishi AX державний номерний знакАІ8424ЕТ під керуванням водія [PERSON] . В наслідок вказаної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.01.2022, винним у вищевказаній ДТП визнано відповідача [PERSON] . Згідно звіту №15/01/22 від 05 січня 2021 року вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, завданого власникові автомобіля Mitsubishi AX державний номерний знак [NUMBER] , в результаті пошкодження при ДТП складала 55 570,36 грн. Фарзалієву Рашаду було виплачено страхове відшкодування відповідно до наказу МТСБ України № 81725 від 25.05.2022 в розмірі 55 570,36 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 819963 від 25 травня 2022 року. Також позивач сплатив на користь ФОП [PERSON] за проведення дослідження в розмірі 1230 грн., що підтверджено і копією висновку, і рахунком-фактурою №15-01-22 від 08 січня 2022 року. За ст.\~1187\~ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.\~38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» МТСБ України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб визначених у ст. 13.1 Закону. У ст. 1.6 вищевказаного Закону власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власники або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Відповідач, заперечуючи проти розміру страхового відшкодування, не надав належних та допустимих доказів на спростування, а саме те, що або шкоди не було завдано, або її розмір є меншим від заявленого. Заперечуючи проти поданого експертного дослідження, відповідач не навів обґрунтування неналежності поданого доказу, не заявив клопотань про призначення судової експертизи, не надав висновку експерта, а обмежився лише письмовими запереченнями. Таким чином суд вважає, що позивачем надано суду достатньо доказів, що підтверджують вимоги про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, а саме на виплату страхового відшкодування в розмірі 55 570,36 грн. та витрати за проведене експертне дослідження в розмірі 1230 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем. Тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 2 684,00 грн. підлягають задоволенню. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення поданого позову. Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Outcome: approved