Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-13 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 28.05.2024 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява. Позивач звернувся з позовом до відповідача, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики №3453967 від 30.01.2020 в розмірі 24820,32 грн. а також понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30.10.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №3453967. Договір укладено в електронній формі на умовах Пропозиції (оферти) укладення договору про надання кредиту, що опублікована на веб-сайті, підписана електронним цифровим підписом ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та акцептована [PERSON] шляхом підписання електронним підписом відповідача заявки на укладення договору позики №3453967 від 30.01.2020 про прийняття пропозиції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Відповідач, здійснивши дії, спрямовані на укладення договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому було перераховано грошові кошти у розмірі 7500,00 грн., поточний/картковий рахунок [NUMBER] вказаний відповідачем при оформленні договору позики. На умовах договору позики (п.2, Параметри та умови позики, параметри, порядок, графік повернення позики та сплати процентів) позикодавець надав відповідачу грошові кошти (позику) у гривні на умовах, передбачених договором позики, №3453967 від 30.01.2020 у розмірі 7500,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, з кінцевим терміном погашення не пізніше 09.11.2020 (п.2, дата повернення позики (останній день), розмір процентів у день (процентна ставка базова/день) становить 1,99%, знижена процентна ставка/день становить 1,99%, процентна ставка понадстрокове користування позикою (її частиною) за день становить 2,70%. Первісний кредитор надав докази перерахування коштів від ТОВ «ФК «Фінекспрес», яка є підрядником в частині технічного перерахування коштів у безготівковій формі, та діє на підставі Витягу з реєстру платіжної інфраструктури з інформацією про ліцензію на надання фінансових платіжних послуг від 27.04.2023 №21/764-рк, відповідно до умов договору №23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між компанією та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Позикодавець свої зобов`язання за договором позики виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначені умовами договору позики. У порушення вимог ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач не виконав свої зобов`язання, що передбачені умовами кредитного договору, як своєчасне повернення отриманих коштів та сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку з припиненням здійснення платежів на виконання кредитного договору у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором. 01.04.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс» уклали договорів факторингу №016-010421, згідно якого та у відповідності до ст.512 ЦК України, ТОВ «Сіроко Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», включно і до [PERSON] за договором позики №3453967 від 30.01.2020 . У подальшому, 05.02.2024 ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» уклали договорів факторингу №20240205/2, згідно якого та у відповідності до ст.512 ЦК України, ТОВ «Артеміда-Ф» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Сіроко Фінанс», включно і до [PERSON] за договором позики №3453967 від 30.01.2020 . Станом на 18.04.2024 заборгованість відповідача перед позивачем становить 24820,32 грн., з яких: 7500,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту); 14225,00 грн. залишок заборгованості по процентам за користування; 3095,32 грн. інфляційне збільшення, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача у суд не з`явився, в позовній заяві просив проводити розгляд справи без участі. У судове засідання відповідач не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був належним чином повідомлений. Інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 29.05.2024 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 14.08.2024 було вирішено розглянути справу заочно у відсутність відповідача. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідач у встановлений судом строк, відзив до суду на позов, не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. 2. Мотивувальна частина: Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 30.10.2020 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №3453967, який підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с.16). Згідно п.1 вказаного Договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами договору строк (надалі «Строк позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідно до п.2 зазначеного Договору позики, параметри та умови позики, порядок і графік повернення позики та сплати процентів: сума позики 7500 гривень 00 копійок; строк позики 10 днів; процентна ставка (базова) за день 1,99% (фіксована); дата надання позики 30.10.2020; дата повернення позики 09.11.2020; знижена процентна ставка за день 1,99%; процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день 2,7%; орієнтовна реальна процентна ставка 726,35%; орієнтовна загальна вартість позики 8992,50 грн. Згідно п.3 вказаного Договору позики, проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики. Відповідно до п.5 зазначеного Договору позики, цей договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. У вказаному договорів, у відомостях про позичальника [PERSON] зазначений рахунок [NUMBER] . За даними листа №23/02-2024-2/ТНПП від 23.02.2024 ТОВ «ФК Фінекспрес», підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (код ЄДРПОУ 39861924), відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між Компанією та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступних платіжних операцій, зокрема 30.10.2020, сума 7500 грн. за номером платіжної картки № [NUMBER] , номер платежу 6373965888136595903843820. Оскільки Компанія не здійснює операцій з готівковими грошима, а переказ коштів здійснюється виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються (а.с.15). За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позивачем ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» доведено виконання ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» взятих на себе, за договором позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №9189826 від 25 вересня 2020 року, зобов`язань перед відповідачем [PERSON] та надання останньому у позику 8000 гривень 00 копійок, шляхом їх перерахування на банківську картку останнього, номер якої відображений у відомостях щодо особи позичальника, що містять у вказаного договорі позики. 01 квітня 2021 року між ТОВ «Сіроко Фінанс» («Фактор») та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» («Клієнт») укладено Договір факторингу №016-010421 (а.с.22-23). Відповідно до п.1.1 вказаного Договору факторингу, за цим договором клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та сплатити клієнту ціну придбання за відповідний Реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб. Згідно п.1.2 зазначеного Договору факторингу, наступне відступлення фактором права вимоги за цим договором до третіх осіб допускається. Відповідно до п.2.1.3 вказаного Договору факторингу, перехід від клієнта та фактора прав вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимоги, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на моменту такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Реєстр прав вимог в паперовому вигляді є невід`ємною частиною цього договору та підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги. Згідно Витягу з реєстру прав вимоги №016-010421 від 30.04.2021, який сформований 05.02.2024, ТОВ «Сіроко Фінанс» набуло право вимоги, зокрема до відповідача [PERSON] за договором №3453967 від 30.10.2020 на загальну суму 21725,00 грн., з яких: 7500,00 грн. залишок заборгованості за тілом; 14225,00 грн. залишок заборгованості по процентами за користування (а.с.24). 05.02.2024 між ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» (Фактор) та ТОВ «Сіроко Фінанс» (Клієнт) укладено договір факторингу №20240205/2 (а.с.20-21). Відповідно до п.1.1 вказаного Договору факторингу, за цим договором фактор передає грошові кошти (Розмір фінансування) в розпорядження клієнта за плату у передбачений договором спосіб, а клієнт відступає фактору належні йому права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах Згідно п.2.1.3 зазначеного Договору факторингу, перехід від клієнта та фактора прав вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимоги, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на моменту такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Реєстр прав вимог в паперовому вигляді є невід`ємною частиною цього договору та підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги. Відповідно Витягу з реєстру прав вимоги №20240205/2, який сформований 18.04.2024 ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» набуло право вимоги до відповідача за договором №3453967 від 30.10.2020 на загальну суму 21725,00 грн., з яких: 7500,00 грн. залишок заборгованості за тілом; 14225,00 грн. залишок заборгованості по процентами за користування (а.с.10). Згідно виписки з особового рахунку [PERSON] , складеної 18.04.2024 ТОВ «ФК «Артеміда-Ф», станом на 18.04.2024 за договором позики №3453967 від 30.10.2020, у відповідача рахується заборгованість в сумі 24820,32 грн., що складається з: 7500,00 грн. залишок заборгованості за тілом; 14225,00 грн. залишок заборгованості по відсотках (та прострочені відсотки); 3095,32 грн. інфляційне збільшення (а.с.8). За змістом позовної заяви, інфляційне збільшення за договором позики №3453967 від 30.10.2020 розраховане позивачем ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» за період з 01.12.2020 по 23.02.2022. 3. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. За змістом ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст.3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. За змістом ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. За змістом ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Сторонами у договорі факторингу є факторі клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції (ст.1079ЦК України). Згідно ч.1 ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За змістом ч.1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ст. 1056-1 ЦК України). Згідно з ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк чи інша фінансова установа надає кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Верховний суд у справі № 335/248/16-ц від 14.03.2018 року, предметом якої був спір про стягнення суми заборгованості за кредитним договором зробив правовий висновок, що статтями 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів від суми позики згідно з умовами договору. Судом встановлено, що 30.10.2020 відповідачем було укладено Договір №3453967 з Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» про надання кредиту у розмірі 7500,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом терміном до 09.11.2020. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» умови кредитного договору виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит на потрібну йому суму. Відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору. 01.04.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс» уклали договорів факторингу №016-010421, згідно якого та у відповідності до ст.512 ЦК України, ТОВ «Сіроко Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», включно і до [PERSON] за договором позики №3453967 від 30.01.2020. У подальшому, 05.02.2024 ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» уклали договорів факторингу №20240205/2, згідно якого та у відповідності до ст.512 ЦК України, ТОВ «Артеміда-Ф» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Сіроко Фінанс», включно і до [PERSON] за договором позики №3453967 від 30.01.2020 . Станом на 18.04.2024 заборгованість відповідача перед позивачем становить 24820,32 грн., з яких: 7500,00 грн. заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту); 14225,00 грн. залишок заборгованості по процентам за користування; 3095,32 грн. інфляційне збільшення. За матеріалами справи встановлено, що після укладення між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» договору відступлення прав вимоги №20240205/2 від 05.02.2024, позивач скерував на адресу позичальника повідомлення від 14.02.2024 за вих. №145/144 про відступлення прав вимоги за договором позики №3453967. У повідомленні зазначено, що на дату відступлення (05.02.2024) заборгованість за вказаним договором перед новим кредитором складає 21725,00 грн, яку просить негайно сплатити за поданими реквізитами (а.с. 11 зворотна сторона). Суд розцінює вказане повідомлення, як вимогу нового кредитора сплатити заборгованість по договору позики №3453967 від 30.10.2020. Щодо суми інфляційного збільшення. Звертаючись з позовними вимогами, ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» просить також стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з 01.12.2020 до 23.02.2022 в розмірі 3095,32 грн. У пунктах 15, 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину, виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Крім того, згідно із п.6 розділу IV Закону України «Про споживче кредитування» у разі прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит (в тому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів) споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. В тому числі, але не виключно, споживач в разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язків сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин, інших ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) (втому числі, але не виключно, прострочення споживачем у період з 01 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), наступного за місяцем, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), виконання зобов`язань зі сплати платежів). Норми цього пункту поширюються у тому числі на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Оскільки інфляційні нарахування за прострочення виконання зобов`язання за договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №3453967 від 30.10.2020 починаються з 01.12.2020, то відповідно відповідач звільнений від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань за даним договором, як підчас дії карантину, так і під час дії воєнного стану, а відтак відсутні підстави для стягнення заявленого в позовних вимогах інфляційного збільшення в розмірі 3095,22 грн. Крім того, суд звертає увагу, що до позивача надійшло право вимоги за кредитним договором до відповідача в сумі 21725,00 грн., про що позивач повідомив позивача 14.02.2024 та вимагав сплатити саме таку суму боргу. Отже, позивачем не враховано вищевказаних перехідних положень ЦК України та протиправно здійснено розрахунок інфляційних втрат за період з 01.12.2020 по 23.02.2022. Тому, з урахуванням наведених норм матеріального права та розрахунку, суд дійшов висновку, що вимоги в частині стягнення інфляційних втрат не підлягають задоволенню. Щодо судових витрат. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати в справі. Оскільки позов задоволено частково, з відповідача підлягає стягненню сума судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 2422,40 грн., пропорційно до задоволених вимог у розмірі 2120,30 грн. (87,5%). Відповідно до норм ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Іншими витратами є зокрема витрати на професійну правничу допомогу ( п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України). Нормами ч.ч.2, 3, 4 статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги; розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи; у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами; обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надані: договір про надання правової допомоги №20241804/6 від 18.04.2024 між адвокатом Дзундза О.В. та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» (а.с.12-13), копія ордеру на надання правничої (правової) допомоги (а.с.14). Відповідно до п.1.1 вказаного Договору про надання правової допомоги, клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. Згідно п.1.2 зазначеного Договору про надання правової допомоги, правова допомога за цим договором полягає в наступному захист інтересів клієнта у справі за позовом клієнта до [PERSON] за договором позики №3453967. Відповідно до п.4.1 вказаного Договору про надання правової допомоги, правову допомогу, що надається адвокатом, клієнт оплачує на умовах та в порядку, встановленому даним договором. Згідно п.4.2 зазначеного Договору про надання правової допомоги, у разі ухвалення судом рішення суду на користь клієнта (задоволення судом позовних вимог у повному обсязі), клієнт зобов`язується сплатити адвокату винагороду у розмірі 7000 гривень. Як вбачається з попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат у справі за позовом ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» до [PERSON] за договором позики №3453967, який складений адвокатом Дзундза О., сума витрат на правничу допомогу адвоката, які очікує понести позивача складає 7000 гривень 00 копійок. В дану суму включається: оплата послуг адвоката за підготовку позовної заяви у справі; оплата послуг адвоката за збирання доказів долучених до позовної заяви; оплата послуг адвоката за підготовку та подання заяв, скарг, клопотань чи інших процесуальних документів у ході розгляду справи (а.с.18). При цьому, як вбачаться з матеріалів цивільної справи, позовна заява від імені ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» підписана та подана до суду адвокатом Дзундза О.В. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04). Ураховуючи наведене, з відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу, які понесені та належним чином підтверджені позивачем, у розмірі пропорційному задоволеним вимогам 6125,00 грн. ( 87,5%). До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову, не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, заяви про застосування строку позовної давності від відповідача до суду не надходили, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів та дійшов висновку про часткове задоволення позову. Заходи забезпечення позову судом не вживалися.

Outcome: partial