Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що після смерті батька позивачка успадкувала майно від померлого, а саме будинок за адресою: [ADDRESS] , на який накладено заборону відчуження об`єктів нерухомого майна Державним реєстратором Кантерук Олександром Адамовичем Реєстраційний номер обтяження : 1294191, дата реєстрації: 10.09.2004 року що внесено в реєстр Васильківською районною Державною нотаріальною конторою щодо громадянина [PERSON] , який ніколи не був зареєтрований та не проживав за вище вказаною адресою і не є власником вище зазначеного майна. Таким чином вище зазначені обставини порушують особисте право позивача згідно ст.41 Конституції України щодо користування, володіння та розпорядження своїм майном. Позивач просив слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача щодо заявленого позову не заперечував. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судом встановлено, що після смерті батька позивачка успадкувала житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , після померлого [INFO] батька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06 вересня 2023 року, виданого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Нещасною Т.М. Згідно Витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна виявилось, що на майно позивача за адресою: [ADDRESS] , накладено заборону відчуження об`єктів нерухомого майна Державним реєстратором Кантерук Олександром Адамовичем Реєстраційний номер обтяження: 1294191, дата реєстрації: 10.09.2004 року, що внесено в реєстр Васильківською районною Державною нотаріальною конторою щодо громадянина [PERSON] . Згідно Архівної довідки в документах архівного фонду у відомостях про заборгованість по позиці за [PERSON] [INFO] який проживав за адресою [ADDRESS] ) перед ВАТ « Васильківський майоліковий завод » не виявлено. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (Постанова № 5) від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦПК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема і з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод. Першого протоколу та протоколів № 2, 4. 7. та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Таким чином, на підставі зібраних по справі доказів суд приходить до висновку, що будь-яких правових підстав для подальшого арешту майна, яка належить позивачу немає, а тому, з метою недопущення порушення майнових прав позивача, арешт майна підлягає скасуванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved