Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-08 00:00:00

Короткий виклад позицій сторін: [PERSON] просить визначити йому додатковий строк три місяці для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його мама [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, відповідно до якого остання все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що вона матиме право на день смерті заповіла йому, своєму сину [PERSON] . Тобто він є єдиним спадкоємцем за заповітом. Спадковим майном, що залишилось після смерті його мами, є житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] . 28 вересня 2023 року він звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у прийнятті спадщини через те, що ним пропущено шестимісячний строк для її прийняття та рекомендовано звернутись до суду. Після смерті мами йому не було відомо того, що ніхто зі спадкоємців не прийняв спадщину, оскільки він вважав, що її успадкував його біологічний батько, який проживав та був зареєстрований із спадкодавицею на час її смерті. Також він не знав про наявність заповіту, складеного на його користь. Про його існування йому стало відомо тільки у вересні 2023 року, коли він почав проводити ремонтні роботи в батьківському будинку. Після цього через декілька днів він звернувся до нотаріуса за прийняттям спадщини, проте отримав відмову. Крім того зазначив, що жодних повідомлень про наявність заповіту від нотаріуса він не отримував. Тобто строк прийняття спадщини він пропустив з поважних причин. Вважає, що три місяці з дня набрання рішенням законної сили йому будуть достатніми для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач та його представниця - адвокатка Оленин О.Ф. у судове засідання не з`явилися, остання подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Взяти до уваги письмові докази на обгрунтування позовних вимог, які наявні в матеріалах справи, є належними та допустимими. Прийняти визнання позову відповідачем як таке, що відповідає інтересам сторін, не порушує прав інших осіб, та ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Представник відповідача Долинської міської ради в судове засідання не з`явився, подав клопотання, в якому вказав, що заперечень щодо задоволення позовних вимог не має, просить проводити розгляд справи за його відсутності. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 24.07.2024 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. 06 серпня 2024 року поступило клопотання представника відповідача про розгляд справи без його участі, заперечень Долинська міська рада щодо позовних вимог не має. 09 серпня 2024 року представниця позивача подала заяву про розгляд справи без їхньої участі, в якій просила прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Частиною 1\~статті 206 ЦПК України\~встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно із вимогами ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін чи інших осіб, тому суд приймає визнання ними позову та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Фактичні обставини, встановлені судом: свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 07.02.2008 свідчить про те, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 7). [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все своє майно, що буде належати їй на день смерті, де б воно не було і з чого б воно не складалось, а також усе те, що їй буде належати і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] (а.с. 10). Довідки № 12 від 01.03.2024 та № 32 від 25.09.2023 свідчать про те, що, згідно з записом у по господарській книзі № 2 Надіївського старостинського округу Калуського району Івано-Франківської області за 2006-2010 роки номер особового рахунку № [NUMBER] , за померлою [PERSON] рахується житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] . На день її смерті в будинку була зареєстрована та проживала вона, [PERSON] , та чоловік [PERSON] до дня смерті [INFO] . Земельна ділянка, яка призначена для будівництва і обслуговування будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,08 га, в [ADDRESS] була передана [PERSON] на підставі рішення Надіївської сільської ради від 30 грудня 1993 року (а.с. 11, 12). Згідно із довідкою від 14.10.2023, реєстрація права власності на домоволодіння в [ADDRESS] не проводилась (а.с. 15). Факт родинних відносин між позивачем та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] , яке видано повторно 13.09.2022, де його мамою записано [PERSON] (а.с. 9). [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 03.10.2022 (а.с. 8), який, за твердженнями позивача, є його біологічним батьком та був чоловіком [PERSON] , на що вказують вищевказані довідки. Як встановлено з матеріалів справи, 28 вересня 2023 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] . Однак приватний нотаріус у листі за вих. № 277/01-16 від 28.09.2023 повідомила, що позивачем пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини та рекомендувала звернутися до суду із заявою про продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини. Також нотаріус зазначила, що спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалася (про що також свідчить Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 74129923 від 28.09.2023 (а.с. 14)), спадкоємців, які б прийняли спадщину і могли б дати згоду на подання заяви про прийняття спадщини після спливу шести місяців, немає (а.с. 13). Таким чином, між сторонами виник спір з приводу поважності причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] . Оцінка суду: проаналізувавши доводи сторони позивача, прийнявши визнання позову відповідачем, дослідивши письмові докази в їх сукупності, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були ретельно досліджені, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Статтею 4\~ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 15\~ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Статтею 1217\~ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи (ч. 1ст. 1220 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 1220 ЦК України. [PERSON] померла [INFO] . Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Про те, що [PERSON] заповіла [PERSON] все своє майно, свідчить копія вищеописаного заповіту. Позивач пропустив строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] і як наслідок при зверненні до нотаріуса отримав повідомлення, згідно з яким йому рекомендовано звернутися до суду за наданням додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272\~ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 315/765/14-ц, у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Суд приймає до уваги той факт, що [PERSON] \~є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , однак, у зв`язку з необізнаністю про існування заповіту та про неприйняття спадщини чоловіком спадкодавиці (його біологічним батьком), у межах шестимісячного строку він не вчинив дій, спрямованих на прийняття спадщини. Тому суд вважає, що строк для прийняття спадщини пропущений з поважних причин, оскільки такі пов`язані з об`єктивними обставинами та перешкодами для вчинення цих дій. Зважаючи на викладені обставини та беручи до уваги те, що позивач захистити своє порушене право в інший спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини не може, тому суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] , який пропустив з поважної причини строк для прийняття спадщини та навів достатні підстави для визначення йому додаткового строку, підлягають до задоволення. На переконання суду, трьохмісячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили буде достатнім строком для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі вищевикладеного, ст. 15, 1216, 1217, 1220, 1223, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. 4, 13, 81, 206\~ЦПК України та

Outcome: approved