Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-25 00:00:00

У червні 2024 року представник позивача звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором добровільного\~погашення заборгованості та за надані послуги з водопостачання, водовідведення та абонентської плати в сумі 20193,88 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач є споживачем послуг з водопостачання та водовідведення, які надаються за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до частини першої статті 639 ЦК України (яка була чинна на час відкриття особового рахунку) договір може бути укладений у будь-якій формі якщо вимоги до форми договору не встановлені законом. Укладення договору шляхом оформлення особового рахунку та видачі розрахункової книжки не суперечить діючому законодавству, було оформлено особовий рахунок № [NUMBER] . Свої зобов`язання щодо надання послуг з водопостачання та водовідведення позивач виконував в повному обсязі та належним чином. В свою чергу, відповідач не виконував свої обов`язки передбаченні чинним законодавством. 07.11.2020 між МКП «Миколаївводоканал» та [PERSON] було укладено договір №Р4674 добровільного погашення заборгованості з розстрочкою платежу. Відповідно до п.1.1., 2.1-2.3 даного Договору Боржник визнавав в повному обсязі Заборгованість за отримані ним послуги Кредитора з централізованого водопостачання та водовідведення за особовим рахунком № [NUMBER] та зобов`язувався сплатити вказану заборгованість протягом 12 календарних місяців рівними частинами по 817,22 грн. Відповідачем було сплачено 900,00грн, таким чином заборгованість за даним договором становить 8906,68 грн. Крім того, в період надання послуг з квітня 2021 року по 31 травня 2024 року Відповідач оплачував надані послуги з централізованого водопостачання, водовідведення та абонентської плати частково, заборгованість за зазначений період становить 11 286,20 грн. Таким чином, станом на 01.06.2024 по особовому рахунку відповідача рахується заборгованість в сумі 20193,88 грн. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 26.06.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило. Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався, повідомлення про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів за адресою реєстрації та додатково шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади. У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного. Згідно витягу з реєстру територіальної громади міста Миколаєва про зареєстрованих осіб в житловому приміщенні №16.27-34760-2024 від 26.06.2024 [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . МКП «Миколаївводоканал» надає населенню м. Миколаєва послуги з водопостачання та водовідведення, в тому числі за адресою реєстрації відповідача, за якою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . 07.11.2020 між МКП Миколаївводоканал та [PERSON] було укладено Договір №Р4674 добровільного погашення заборгованості з розстрочкою платежу (далі Договір). Відповідно до пунктів 1.1, 2.1-2.3 Договору боржник визнавав в повному обсязі заборгованість за отримані ним послуги Кредитора з централізованого водопостачання та водовідведення за особовим рахунком № [NUMBER] , яка станом на 07.11.2020 складала 9806,68 грн. та зобов`язався сплатити вказану заборгованість протягом 12 календарних місяців рівними частинами по 817,22 грн. Кінцевий строк оплати чергової щомісячної заборгованості останній день поточного календарного місяця. Платіж вважатиметься здійсненим на виконання умов цього Договору в разі реєстрації платіжного документа боржника, який надійшов до Кредитора з відміткою в графі Призначення платежу: «на виконання договору №Р4674». З матеріалів справи вбачається, що на виконання Договору №Р4674 від 07.11.2020 відповідачем було сплачено лише 900,00 грн. Так чином, відповідачем було порушено умови пункту 2.1. Договору, таким чином заборгованість за даним договором становить 8906,68 грн. Крім того, в період надання послуг з 01.04.2021 по 31.05.2024 відповідач оплачував надані послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та абонентської плати частково, заборгованість за зазначений період становить 11 286,20 грн., що підтверджується розрахунком позивача. Відповідно до частини 1 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі якщо вимоги до форми договору не встановлені законом. Укладення договору шляхом оформлення особового рахунку та видачі розрахункової книжки не суперечить діючому законодавству. Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи, що між сторонами був укладений договір добровільного погашення заборгованості з розстрочкою платежу, за умовами якого відповідач визнав наявність в нього заборгованості за отримані ним послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за особовим рахунком № [NUMBER] , яка станом на 07.11.2020 складала 9806,68 грн., зобов`язався її сплати, але в порушення взятих на себе зобов`язань не сплатив вказану заборгованість у повному обсязі у встановлений договором строк, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №Р4674 добровільного погашення заборгованості з розстрочкою платежу від 07.11.2020 у розмірі 8906,68 грн. Що стосується вимог позивача про стягнення за надані послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та абонентської плати за період з 01.04.2021 по 31.05.2024, суд виходить з наступного. Згідно із частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 20 вказаного Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Зазначена норма закону зобов`язує споживачів оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказана правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 15.03.2018 у справі 401/710/15-ц. Як встановлено судом, відповідач є споживачем комунальної послуги, що надає позивач, оскільки між позивачем і відповідачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання комунальних послуг постачання холодної води і водовідведення, однак він не сплачує вартість послуг, що порушує право позивача на отримання коштів за надані послуги у встановлений законодавством строк, та в повному обсязі. За такого, у відповідача виникло зобов`язання сплатити заборгованість за спожиті послуги, а у позивача право вимагати від нього виконання свого обов`язку щодо оплати наданих послуг. Будь-яких доказів з приводу того, що відповідач відмовлявся від надання вищевказаних послуг, або ці послуги не надавалися або надавалися не в повному обсязі, чи звертався до позивача щодо проведення перерахунку у разі можливої відсутності тривалий час в квартирі та не споживання послуг або з претензіями щодо невиконання ним зобов`язань щодо постачання послуг, або надання неякісних послуг суду надано не було. Таким чином, правовідносини між сторонами за своїм змістом є зобов`язальними, позивач повинен надавати послуги водопостачання та водовідведення, а відповідач повинен за них сплачувати в силу приписів статті 11 ЦК України. За змістом пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Приписами статті 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» встановлено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Статями 68, 162 Житлового кодексу України визначено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Положеннями статті 610 та статті 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача за надані послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та абонентської плати за період з 01.04.2021 по 31.05.2024 становить 11286,20 грн. Враховуючи, що відповідач, будучи зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] , є споживачем послуг з водопостачання та водовідведення, заборгованість за спожиті послуги в добровільному порядку не відшкодовано, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Згідно статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в загальній сумі 2422,40 грн. сплачений при подачі цього позову.

Outcome: approved