Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що у грудні 2023 року позивач зробила замовлення в меблевом інтернет-магазині Verdant furniture на обідній розкладний овальний стіл моделі «Харлтон», вартість якого склала - 17 246,00 грн. Передоплату у розмірі 8 623,00 грн. вона внесла на рахунок ФОП [PERSON] [INFO] та залишок у 8 623,00 - на рахунок ФОП [PERSON] [INFO] . Пізніше менеджер надіслала позивачу фото товару, проте стіл суттєво відрізнявся від рекламного зразку товару та мав суттєві недоліки. Позивач має претензії до якості виконаних робіт оскільки товар не відповідає замовленню. Після повідомлення проблеми відповідачу позивач отримала однозначну та категоричну відмову, оскільки відповідач, нібито, не практикує такого (тобто повернення коштів за неякісний товар). Зазначене спричинило у позивача сильний стрес та хвилювання, що негативно вплинуло на стан її здоров`я. Також позивачем було направлено претензію до інтернет-магазину, у якій вона просила розірвати договір, відшкодувавши моральну та матеріальну шкоду, однак у відповіді, підписаній [PERSON] , їй було вказано про надуманість та безпідставність вимог. У межах гарантійного строку товару позивач просила обміняти стіл на товар належної якості, проте у відповідь отримала, що обмін можливий у разі доплати, оскільки це індивідуальне замовлення, натомість в замовленні було зазначено, що це стандартна модель столу у виробника.У зв`язку з зазначеним позивач просить розірвати договір підряду від 20.12.2023 року, стягнути з відповідачів вартість столу у розмірі 17 246,00 грн., відшкодувати моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 20 000,00 грн. Згідно правил частини шостої статті 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог статті 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 14.06.2024 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. 05 липня 2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він просить відмовити у задоволенні. В обгрунтування посилається на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження істотності недоліків. Виготовлений стіл даним характеристикам повністю відповідає. Невідповідність виготовленого під замовлення позивача столу його уявленням та очікуванням не є істотним недоліком та підставою для розірвання договору. При цьому, позивач вказаний стіл не отримувала та не оглядала, а лише оцінила його якість по фото, що, в свою чергу не є належним прийняттям товару по якості. Окрім того, доказів невідповідності виготовленого столу нормативним документам, що діють на території України позивачем не надано. У разі відсутності недоліків у виконаній роботі та виконання роботи у відповідності до узгодженого сторонами замовлення замовник вправі відмовитись від договору підряду виключно з виплатою підрядникові плати за виконану частину роботи та відшкодуванням збитків, завданих розірванням договору. В свою чергу, відповідачі у відповідь на заяву-претензію повідомляли позивача про безпідставність пред`явлених вимог та непідтвердженість доводів про істотні недоліки товару. Але незважаючи на необгрунтованість заявлених претензій відповідачі висловили згоду повернути грошові кошти позивачу, що були отримані за виготовлення столу, без відшкодування власних понесених витрат (в тому числі через нез`явлення позивача на відділення нової пошти з метою отримання товару), та попросили надати актуальні банківські реквізити для повернення сплачених позивачем грошових коштів. В свою чергу позивачем банківські реквізити не надано та пред`явлено позов до суду, який відповідачі вважають необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Дослідивши письмові матеріали справи, вивчивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що у грудні 2023 року позивач зробила замовлення в меблевом інтернет-магазині "Verdant furniture" на обідній розкладний овальний стіл моделі «Харлтон», вартість якого склала - 17 246,00 грн. Передоплату у розмірі 8 623,00 грн. вона внесла на рахунок ФОП [PERSON] 23.12.2023 року та залишок у 8 623,00 - на рахунок ФОП [PERSON] 13.02.2024 року, що підтверджується платіжними інструкціями. Як вбачається з доданого позивачем листування з додатку Інстаграм, 25 грудня 2023 року сторонами наступні істотні умови замовлення: стіл - обідній розкладний овальний, модель «Харлтон»; розмір в складеному вигляді 120х80см, вставка 40см; розмір в розкладеному вигляді 160х80см; товщина стільниці 4 см; висота - 76см; матеріал - масив ясень; колір - природній колір; покриття - лак 3010P; примітка стандартна модель столу; вартість 20 290грн; знижка - 15%, вартість зі знижкою - 17 246грн. В матеріалах справи міститься відповідь [PERSON] на заяву-притензію від позивача [PERSON] про розірвання договору та відшкодування моральної та матеріальної шкоди, з якої вбачається, що заявлені претензії щодо неналежної якості виробу є надуманими, безпідставними та непідтвердженими, а виготовлений стіл відповідає вимогам замовлення та відповідним національним стандартам. Придбаний позивачем стіл був виготовлений за його індивідуальним замовленням, а тому такі вироби з деревини (пиломатеріали) відносяться до товарів, які відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 19 березня 1994 р. № 172 «Про реалізацію окремих положень Закону України «Про захист прав споживачів», не підлягають обміну (поверненню). В той же час, позивачу запропоновано повернути сплачені грошові кошти за виготовлений виріб із залишенням такого виробу у власності меблевої компанії. Також на звернення щодо порушення прав споживача при придбанні товару в інтернеті позивач від Головного управління Держспродспоживслужби в Полтавській області отримала відповідь №Вих-01-31/07.2/205 від 14.03.2024 року з якої вбачається, що в межах наданої до звернення інформації, неможливо здійснити повне та всебічне дослідження обставин справи та реалізувати визначений в законодавчому порядку механізм захисту прав споживача. За договором підряду відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків (ст. 858 ЦК України). Спеціальними видами договору підряду є, зокрема договір побутового підряду (статті 865-874 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 865 ЦК України договір побутового підряду - це такий вид договору підряду, за яким одна сторона (підрядник), що здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Цей договір є публічним, тобто особа, яка здійснює підприємницьку діяльність, взяла на себе обов`язок здійснювати виконання робіт для кожного, хто до неї звернеться (ч. 1 ст. 633 ЦК України). Сторонами договору побутового підряду є підрядник і замовник. Підрядником є особа, яка займається підприємницькою діяльністю з виконання робіт на замовлення фізичних осіб. Замовник - це фізична особа, яка замовляє виконання робіт для задоволення побутових або інших особистих потреб. Предметом договору побутового підряду є результат роботи підрядника у певній матеріалізованій формі, який задовольняє побутові та інші особисті потреби фізичної особи. Підрядник виконує роботу зі свого матеріалу, а за бажанням замовника - з його матеріалу. Якщо робота виконується з матеріалу підрядника, вартість матеріалу оплачується замовником частково або в повному обсязі, за погодженням сторін, з остаточним розрахунком при одержанні замовником виконаної підрядником роботи. У Цивільному кодексі України не закріплено спеціальних вимог щодо форми договору побутового підряду, що означає можливість його укладення в усній або письмовій формі відповідно до загальних положень про форму правочину (статті 205-210 ЦК України). Договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Згідно вимог ЦК України Підрядник зобов`язаний: 1) виконати за завданням замовника певну роботу, призначену для задоволення його побутових та інших особистих потреб (ч. 1 ст. 865 ЦК України); 2) до укладення договору побутового підряду надати замовникові необхідну та достовірну інформацію про запропоновані роботи, їх види та особливості, про ціну та форму оплати роботи, а також повідомити замовникові на його прохання інші відомості, що стосуються договору (ст. 868 ЦК України); 3) назвати замовникові конкретну особу, яка буде виконувати роботу, якщо за характером роботи це має значення (ст. 868 ЦК України); 4) повідомити замовника при здачі робіт про вимоги, яких необхідно додержувати для ефективного та безпечного використання виготовленої або переробленої речі або іншої виконаної роботи, а також про можливі для замовника або інших осіб наслідки недодержання відповідних вимог (ч. 2 ст. 869 ЦК України). За ч. 1 ст. 865 ЦК України основним обов`язком замовника є прийняття та оплата виконаної підрядником роботи. Замовник має право: 1) відмовитися від оплати відповідних робіт або послуг, якщо підрядник нав`язує йому включення до договору побутового підряду додаткових оплатних робіт або послуг (ч. 1 ст. 867 ЦК України); 2) у будь-який час до здачі йому роботи відмовитися від договору побутового підряду, сплативши підрядникові частину встановленої ціни роботи пропорційно роботі, фактично виконаній до повідомлення про відмову від договору, та відшкодувавши йому витрати, здійснені до цього моменту з метою виконання договору, якщо вони не входять до частини ціни роботи, яка підлягає сплаті. Умови договору, що позбавляють замовника цього права, є нікчемними (ч. 2 ст. 867 ЦК України); 3) вимагати розірвання договору побутового підряду та відшкодування збитків, якщо внаслідок неповноти або недостовірності інформації, отриманої від підрядника, був укладений договір на виконання робіт, що не мають тих властивостей, які мав на увазі замовник (ч. 3 ст. 869 ЦК України); 4) у випадку допущення підрядником істотних відступів від умов договору побутового підряду або інших істотних недоліків в роботі, виконаній із матеріалу замовника, вимагати за своїм вибором: виготовлення іншої речі з однорідного матеріалу такої самої якості; розірвання договору та відшкодування збитків (ч. 1 ст. 872 ЦК України); 5) у разі виявлення інших відступів від умов договору або інших недоліків у роботі за своїм вибором вимагати безоплатного усунення цих недоліків у розумний строк або відшкодування витрат на усунення недоліків чи відповідного зменшення плати (ч. 2 ст. 872 ЦК України); 6) пред`явити вимогу про безоплатне усунення недоліків роботи, виконаної за договором побутового підряду, які можуть становити небезпеку для життя або здоров`я його та інших осіб, протягом десяти років з моменту прийняття роботи, якщо у встановленому законом порядку не передбачені більш тривалі строки (строки служби). Така вимога може бути пред`явлена незалежно від того, коли виявлено ці недоліки, у тому числі й при виявленні їх після закінчення гарантійного строку. Вказану вимогу може також пред`явити правонаступник замовника. У разі невиконання підрядником цієї вимоги замовник має право протягом цього ж строку вимагати повернення частини ціни, сплаченої за роботу, або відшкодування його витрат на усунення недоліків (ч. 3 ст. 872 ЦК України). Таким чином, між позивачем та меблевою компанією склались відносини підряду, в яких позивач є замовником, а меблева компанія - підрядником. При цьому, замовник дає підряднику завдання на виконання роботи, деталізуючи підряднику суть роботи, яку останній повинен виконати, в замовленні. Статтею 42 Конституції України передбачено, що держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно із ст. 4 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених органів державної влади за захистом порушених прав; 7) об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів). Частиною 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. ст. 610-612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтями 626, 628 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Частиною 2 статті 653, частиною 2 статті 693 ЦК України ЦК України встановлено, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Як зазначено в позовній заяві стіл, виготовлений за замовленням позивача, на надісланому за результатами виготовлення фото відрізнявся від рекламного зразку товару та мав суттєві недоліки: текстура деревини між собою викладена та склеєна хаотично, не підібрана, не оформлена у гармонійний малюнок, який мав би бути, а зазор між стільницею для її розкладання має неприємний вигляд і «кидається в око». Визначення істотного недоліку міститься у п. 12 ч. 1ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: він взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором Системний аналіз вказаних положень свідчить про те, що для розірвання договору через встановлення істотності недоліку товару необхідна наявність таких ознак: неможливість чи недопустимість використання товару за призначенням; виникнення недоліку з вини виробника (продавця, виконавця); повторний прояв недоліку з незалежних від споживача причин після його усунення, а також наявність хоча б однієї з таких ознак: він взагалі не може бути усунений; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Водночас позивачем жодні докази на підтвердження істотності недоліку не надано. Також матеріали справи не містять проектів заяви претензії до ФОП. З представлених доказів є лише фото, відповідно до яких неможливо відстежити заявлені недоліки. Крім того, без висновку спеціаліста з відповідними знаннями суд не може встановити істотні недоліки виробу, які унеможливлюють його використання. Позивачем в позові зазначено, що після отримання фото позивач одразу повідомила відповідачів про виявлені недоліки. Натомість, як вбачається з доданого позивачем до позовної заяви листування з додатку Інстаграм, та доданих до даного відзиву скріншотів листування з позивачем фото готового товару були надані позивачу 14 лютого та погоджено, що товар буде відправлено після 18.00 годин. До моменту відправлення товару жодні претензії від позивача не надходили. Згідно до п. 8.4. Умов надання послуг «НОВА ГЛОБАЛ СЗ с.р.о. (NOVA GLOBAL CZ s.r.o.)» від 17.10.2023 року, огляд Посилки можливість Одержувача відкрити посилку та перевірити її стан щодо зовнішніх пошкоджень і відповідність замовленню на окремій касі або в місці Адресної доставки в присутності представника Оператора. Позивач цим правом не скористалась та вказаний стіл не отримувала та не оглядала, а лише оцінила його якість по фото та заявила претензії стосовно істотних недоліків, що в свою чергу не є належним прийняттям товару по якості. Крім того, як вбачається з узгоджених істотних умов замовлення жодні умови про викладення та оформлення дошок у гармонійний малюнок, а також критерії гармонійності такого малюнку сторонами не погоджувались. Невідповідність виготовленого під замовлення позивача столу його очікуванням не є істотним недоліком та підставою для розірвання договору. Щодо відмінностей виготовленого фото від оглянутих позивачем зразків в додатку інстаграм слід зазначити, що позивачу надавалось декілька фото подібних виробів як приклад того, як може виглядати деревина. При цьому, з доданого до позовної заяви листування з позивачем в додатку Інстаграм вбачається, що їй пропонувались для вибору варіанти матеріалу (ясень, дуб), обрання кольору, а також направлення для підбору кольору каталогу тонування. З обраних позивачем опцій було сформоване та погоджене замовлення, яке й виготовлялось за обраними позивачем характеристиками. Доказів невідповідності виготовленого столу висновками експертів або іншими нормативними документами, що діють на території України позивачем не надано. Також слід зазначити, що вироби з деревини (пиломатеріали) відносяться до товарів, які відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 19 березня 1994 р. № 172 «Про реалізацію окремих положень Закону України «Про захист прав споживачів», не підлягають обміну (поверненню). Таким чином, доказів наявності істотних недоліків позивачем не надано, а додані до позову фотокопії не підтверджують наявності у виготовленому товарі. Відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. З урахуванням наведених положень, суд вважає, що позивачем не доведено, що виготовлений за її замовленням відповідачами стіл є дефектною продукцією та, що внаслідок, такого дефекту позивачу завдано моральної шкоди. Спірний стіл був виготовлений під замовлення позивача відповідно до погоджених умов. Доводи позивача про завдання їй моральної шкоди жодними доказами не підтверджені, а визначений розмір моральної шкоди не обгрунтований, тому вимога про її відшкодування задоволенню не підляє. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних, беззаперечних та достатніх доказів на підтвердження істотних недоліків у виконаній роботі, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач не сплачувала судовий збір, оскільки на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнена від його сплати. Разом з цим, у задоволенні пред`явленого позову відмовлено, тому судом не вбачаються підстави для розподілу судових витрат.

Outcome: dismissed