Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом, поданим представником позивача [PERSON] , до відповідача, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 207139, вчинений 22 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення з неї невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Вердикт Капітал». В обґрунтування\~заявлених позовних\~вимог покликається\~на те,\~що 31 липня 2014 року уклала з ПАТ "Платинум Банк" кредитний договір з можливістю перенесення платежу №900/7209DCLRKPT. За вказаним кредитним договором надавався споживчий кредит в сумі 16574,83 грн, строк кредитування - 52 платіжних періоди. 22 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. видано виконавчий напис №207139 про стягнення з неї на користь ТОВ «Вердикт Капітал» невиплачених в строк грошових коштів, якому ТОВ «Женева» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу, якому ПАТ «Платинум Банк» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу, за кредитним договором №900/7209DCLRKPT від 31 липня 2014 року. Надалі дізналася про те, що відносно неї існує відкрите виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого напису нотаріуса. 26 січня 2024 року приватним виконавцем замінено сторону виконавчого провадження ТОВ «Вердикт Капітал» на його правонаступника ТОВ «Депт Форс». Станом на 22 червня 2021 року - дату вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса - чинне законодавство передбачало можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Кредитний договір, який вона укладала з банком, нотаріально посвідченим не був. Таким чином, приватний нотаріус Остапенко Є.М. був позбавлений повноважень вчиняти виконавчий напис про стягнення з неї заборгованості на користь ТОВ "Вердикт Капітал" у безспірному порядку. Виконавчий напис було вчинено на підставі та в порядку нормативного акту, який було визнано незаконним та нечинним. Заборгованість за кредитним договором на момент вчинення виконавчого напису нотаріуса була спірною, оскількине погоджується з її розміром. У виконавчому написі вказана загальна сума заборгованості 38831,81 грн. Сума заборгованості за тілом кредиту становить 9271,41 грн, а прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 29060,40 грн. Це є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду її, як споживача. У відзиві на позовну заяву представник відповідача [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову. Заперечення проти позовних вимог мотивує тим, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості. Зазначену в оспорюваному виконавчому напису заборгованість можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначила жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. Окрім того, позивач не надала суду будь-яких доказів, які б свідчили про погашення боргу за кредитним договором та виконання своїх зобов`язань в повному обсязі, відтак, стверджувати про відсутність підстав для вчинення стягувачем виконавчого напису нотаріуса підстав немає. \~Позивач не надав також альтернативного розрахунку заборгованості. Кредитний договір є чинним, доказів щодо недійсності кредитного договору чи окремих його умов позивачем не надано, а тому твердження про неправомірність, неправильність нарахування кредитором розміру заборгованості є безпідставним. Ухвалою від 09 липня 2024 року позовну заяву [PERSON] суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом сторін). В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про місце, дату та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про дату, час і місце судового засідання вважається повідомленим своєчасно та належним чином. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про дату, час і місце судового засідання вважається повідомленим своєчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини та дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що 31 липня 2014 року між Публічним акціонерним товариством "Платинум Банк" та [PERSON] укладений кредитний договір з можливістю перенесення платежу (рахунок) №900/7209DCLRKPT (оптимальний з перенесенням платежу). \~ \~22\~червня 2021\~року приватний\~нотаріус Київського\~міського нотаріального\~округу Остапенко\~Євген Михайлович\~вчинив виконавчий\~напис,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№ 207139,\~про стягнення\~з [PERSON] \~невиплачених в\~строк грошових\~коштів на\~користь ТОВ\~«Вердикт Капітал»,\~якому ТОВ\~«Фінансова компанія\~«ЖЕНЕВА» відступлено\~право вимоги\~на підставі\~договору факторингу\~№03/11-01-П\~від 03.11.2020\~року,\~якому ПАТ\~«Платинум Банк»\~відступлено право\~вимоги на\~підставі договору\~факторингу №147\~від 22.03.2018\~року,\~за кредитним\~договором №900/7209DCLRKPT\~від 31.07.2014\~року,\~укладеного між\~ПАТ Платинум\~Банк» та\~ [PERSON] .Строк платежу за кредитним договором №900/7209DCLRKPT від 31.07.2014 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 03 листопада 2020 року по 26 травня 2021 року у розмірі: 9271,41 грн заборгованість за тілом кредиту; 29060,40 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченим процентами та комісією. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про наторіат» стягнуто плати із стягувача, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна заборгованість [PERSON] становить загальну суму 38831,81 грн. За змістом вказаного виконавчого напису, він вчинений на підставі ст.87-91\~Закону України\~«Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Постановою від 23 листопада 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Папроцький А.А. відкрив виконавче провадження № 67636609 з примусового виконання виконавчого напису № 207139, виданого 22 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. Постановою від 15 грудня 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Папроцький А.А. наклав арешт на грошові кошти боржника [PERSON] . Постановою від 26 січня 2024 року приватний виконавець виконавчого округу Рівненської області Папроцький А.А. замінив вибулого стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на правонаступника ТОВ «Дебт Форс» у виконавчому провадженні. 29 березня 2024 року приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області Папроцьким А.А. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] . Відповідно до ст.18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст.87 Закону України «Про нотаріат»). \~ \~Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України\~«Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22\~лютого 2012\~року №\~296/5 затверджений Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України містить такі ж правила та умови вчинення виконавчого напису, що й ст.87-88 Закону України «Про нотаріат». Підпунктами 3.2, 3.5 п.3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. \~ \~ Постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~26\~листопада 2014\~року №\~662\~«Про внесення\~змін до\~переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» (пункт 2) доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2.Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Київський апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету\~Міністрів України\~№662\~від 26\~листопада 2014\~року в частині, зокрема, пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Кредитний договір з можливістю перенесення платежу (рахунок) № 900/7209DCLRKPT (оптимальний з перенесенням платежу) від 31 липня 2014 року, укладений між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] , нотаріально не посвідчений. З вказаного випливає, що станом на 22 червня 2021 року були відсутні правові підстави для вчинення нотаріусом виконавчого напису № 207139 за спірним кредитним договором, оскільки постанова Кабінету Міністрів України, якою було встановлено таку можливість, визнана в цій частині незаконною та нечинною. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Тому відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Матеріали справи не містять відомостей на підтвердження того, що кредитор направив позичальнику лист з вимогою про усунення порушень за кредитним договором і позивач його отримувала. Отже, позивач не була вчасно проінформованою про наявність заборгованості та не мала можливості або оспорити вимоги ТОВ «Вердикт Капітал», або виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Зважаючи на те, що суду не надано доказів безспірності заборгованості позивача перед відповідачем і позивач таку заборгованість оспорює, а також беручи до уваги, що станом на 22 червня 2021 року були відсутні правові підстави для вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису за нотаріально не посвідченим кредитним договором, суд дійшов висновку, що виконавчий напис виданий неправомірно, а тому позов належить задовольнити. За правилами ст.141\~ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею документально підтверджені витрат на оплату судового збору в розмірі 1211,20 грн. Згідно з ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (ч.2 ст.133 ЦПК України). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч.2 ст.137 ЦПК України). Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч.4 ст.137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.137 ЦПК України). На підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу до позовної заяви додано: договір доручення про надання правової допомоги, представництво інтересів, захист від 15 квітня 2024 року, укладений між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням "Лекс Прайм" в особі керуючого партнера Величка О.М.; додаток № 1 до договору про надання правової допомоги, за умовами якого клієнт сплачує АО "Лекс Прайм" винагороду (гонорар) в розмірі 15716 грн; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатським бюро, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 15 травня 2024 року, згідно з яким вартість послуг становить 15716 грн. Представник відповідача у клопотанні про зменшення розміру витрат на правничу допомогу просить відмовити позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу, оскільки справа про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є нескладною та відноситься до категорії малозначних. Витрати в розмірі 15716 грн не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, їх стягнення з ТОВ «Дебт Форс» становить надмірний тягар, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Враховуючи предмет позову, незначну складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), об`єм доказової бази, пропорційність витрат до предмета спору, принципи співмірності та розумності, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 2000 грн, які належить стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного та

Outcome: approved