Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

20.05.2024 позивач - ТОВ «Споживчий центр» звернулось до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що між ТОВ «Споживич центр» та [PERSON] 23.07.2023 укладено кредитний договір №23.07.2023-100002600. Позичальнику надано кредит у розмірі 13000 грн, строк на 38 днів. Процентна ставка фіксована та незмінна у розмірі 2,1% за один день. Користування кредитом. Позивачем взяті на себе зобов`язання виконано, надано відповідачу кредит. Проте, [PERSON] не виконав взяті на себе зобов`язання, не надав кошти на погашення кредиту, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість перед ТОВ «Споживчий центр» у розмірі 23374 грн, яка складається з 13000 грн заборгованість за кредитом та 10374 грн - проценти. Позивач просить задовольнити позов, стягнути судові витрати. 20.05.2024 протоколом автоматизованого розподілу зазначену справу передано в провадження судді Семіряд І.В. На виконання вимог ч. 6,8 ст. 187 ЦПК України судом, 22.05.2024, направлено запит до Єдиного державного демографічного реєстру. З відповіді №604069 від 22.05.2024 Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] . 22.05.2024 ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова відкрито спрощене провадження у справі, призначено судове засідання. Представник позивача до судового засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи немає, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, адже основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст.280 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного. Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 23.07.2023 [PERSON] підписано заявку, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти). Відповідно до умов договору позичальнику [PERSON] 23.07.2023 надано кредит у розмірі 13000 грн, строк кредиту становить 38 днів, дата повернення кредиту 29.08.2023 (п.п. 1, 2, 3, 4 заявки). П. 8 вказаного договору сторонами погодженого процентну ставку, яка становить 2,1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Графік платежів: проценти, черговий періоди, сплачуються в останній день первинного, чергового періоду відповідно, кількість платежів зі сплати процентів дорівнює кількості періодів, за які сплачуються проценти, сума кредиту у розмірі 13000 грн сплачується одним платежем в останній день строку, на який надається кредит. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, і в подальшому, Кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 13000 грн, що підтверджується квитанцією від 23.07.2023. Додатком до анкети позичальника підтверджено, що [PERSON] ідентифікований ТОВ «Споживчий центр». З наданою позивачем довідки - розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №23.07.2023-100002600 від 23.07.2023 заборгованість [PERSON] становить 13000 основний борг та 10374 грн - проценти. При цьому проценти по кредиту нараховані за період з 23.07.2023 по 29.08.2023. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 2ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. При цьому, матеріалами справи підтверджується, що відповідач [PERSON] порушив графік погашення заборгованості, кредит вчасно не сплачував, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За правилами ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частиною 12статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Отже, кредитний договір між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] був укладений у електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), що відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист прав споживачів`та не суперечить приписам ч.1 ст.205, ст.6,207,627-628, ч. 2 ст.639 ЦК України. Відповідачем будь-яких сплат за кредитом не здійснювалось. Що стосується відсотків, які позивач просить стягнути з відповідача у загальній сумі 10374 грн. Як зазначено позивачем у позовній заяві та вбачається з розрахунку, вказані проценти були нараховані за період з 23.07.2023 по 29.08.2023, тобто в межах строку договору та за процентною ставкою 2,1% за один день користування кредитом, тобто за ставкою, яка була погоджена сторонами при підписанні договору. У зв`язку з чим суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування кредитом у сумі 10374 грн. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved