Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] (Драбівський район Черкаської області с. Шрамківка, вул. Ватутіна, 15) звернулася до суду з позовом до [PERSON] ( [ADDRESS] ) про поділ нерухомого майна. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки та частки у праві власності на житловий будинок від 14.02.2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Корчемною М.В., позивачці на праві власності належить земельна ділянка, площею 0,0306 кв.м. по [ADDRESS] та 1/2частина у праві власності на житловий будинок з надвірними спорудами за [ADDRESS] . Відповідачка на підставі свідоцтва про право власності за заповітом від 03.12.2013 року, виданого державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Починок Ю.В., є власником земельної ділянки площею 0,0302 га з кадастровим номером 7110136700:06:029:0007 по [ADDRESS] . На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.12.2013 року відповідачка є співвласницею частки у праві власності на житловий будинок з надвірними спорудами за [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок з надвірними спорудами має загальну площу 89,7 кв.м, житлову 59,5 кв.м.: складові частини: житловий будинок з прибудовами під літ. А-1, а, а-!, кухню літ. «Б», погріб літ «Е», «Е1», вбиральні літ «В2, «З», сараї літ «Д», «Ж», відкрита веранда літ 2б»-1, Огорожі 1-3, 5, 6, замощення 1, 11, водоколонка 4, № 7 яма вигрібна. Земельна ділянка не перебуває у спільній частковій власності сторін. Між сторонами фактично склався порядок користування цим майном, визначений відповідно до ідеальних часток у праві власності. Між приміщеннями, які використовують сторони встановлені перегородки, у спільному користуванні жодні приміщення не перебувають. Позивачка фактично користується частиною домоволодіння з надвірними спорудами: літ «А-1» - житловий будинок ( прим. № 2-2 по 2-4), літ. «а»- прибудова ( прим. № 2-1, 2-5), літ «Е1» - погріб, літ «В» - вбиральня, літ. «Д»- сарай, літ «Ж»-сарай, №1-хвіртка, №3-огорожа, №4-водоколонка, №7-яма вигрібна, «1» - вимощення. Відповідачка фактично користується частиною домоволодіння з надвірними спорудами : літ. «А-1» - житловий будинок ( прим. № 1-1 по 1-4), літ. «а 1» прибудова , літ «Е» - погріб, літ. «З»- вбиральня, літ «б 1» -відкрита веранда, № 2, 5, 6 огорожа, «11»-вимощення. Однак, відповідачка категорично відмовляється укласти договір про поділ нерухомого майна житлового будинку в натурі, не наводячи жодних аргументів своєї відмови. Згідно інформації щодо визначення частки співвласника [PERSON] по домоволодінню та висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, виготовлених КП «ЧООБТІ» за технічними показниками об`єкт домоволодіння [ADDRESS] може бути поділено. При цьому, при здійсненні розрахунку встановлено, що позивачка користується фактичною частиною домоволодіння з надвірними спорудами, реальна частка у праві власності яких становить 37/100, тобто є меншою за ідеальну частку. При здійсненні поділу домоволодіння позивачка не вимагає компенсації різниці вартості ідеальної та фактичної частки у праві власності. Просить поділити нерухоме майно та виділити [PERSON] в натурі в окремий об`єкт нерухомості в праві спільної часткової власності на домоволодіння розташованого за адресою [ADDRESS] , а саме : літ «А-1» - житловий будинок (прим. № 2-2 по 2-4, ), літ. «а»- прибудова ( прим. № 2-1, 2-5), літ «Е1» - погріб, літ «В» - вбиральня, літ. «Д»- сарай, літ «Ж»-сарай, №1-хвіртка, №3-огорожа, №4-водоколонка, №7-яма вигрібна, «1» - вимощення, визнавши за нею право власності на це майно. Виділити [PERSON] частину житлового будинку з надвірними спорудами за адресою [ADDRESS] : літ. «А-1» - житловий будинок ( прим. № 1-1 по 1-4 «1», «11»), літ. «а 1» прибудова , літ «Е» - погріб, літ. «З»- вбиральня, літ «б 1» -відкрита веранда, № 2, 5, 6 огорожа, «11»-вимощення, визнавши за нею право власності на це майно. . Право спільної часткової власності її та відповідача припинити. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.06.2023 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду у порядку загального провадження. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.07.2022 року призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу, справу провадженням зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.09.2023 року призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу, справу провадженням зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.05.2024 року провадження у справі відновлено та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.06.2024 року закрито підготовче засідання та призначено до розгляду. В судовому засіданні представник позивача адвокат Борейко О.І. позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Судові витрати позивач залишає за собою. Відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, хоч належним чином повідомлена про час та місце слухання справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки та частки у праві власності на житловий будинок від 14.02.2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Корчемною М.В., позивачці [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка, площею 0,0306 кв.м. по [ADDRESS] та 1/2частина у праві власності на житловий будинок з надвірними спорудами за [ADDRESS] . Відповідачка [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності за заповітом від 03.12.2013 року, виданого державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Починок Ю.В., є власником земельної ділянки площею 0,0302 га з кадастровим номером 7110136700:06:029:0007 по [ADDRESS] . На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.12.2013 року відповідачка є співвласницею частки у праві власності на житловий будинок з надвірними спорудами за [ADDRESS] . За даними технічного паспорту домоволодіння за адресою: [ADDRESS] має загальну площу 89,7 кв.м, житлову 59,5 кв.м.: складові частини: житловий будинок з прибудовами під літ. А-1, а, а-1, кухню літ. «Б», погріб літ «Е», «Е1», вбиральні літ «В2, «З», сараї літ «Д», «Ж», відкрита веранда літ 2б»-1, Огорожі 1-3, 5, 6, замощення 1, 11, водоколонка 4, № 7 яма вигрібна. Таким чином позивач та відповідач є співвласниками домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Частинами 1, 2\~статті 319 Цивільного кодексу України\~(далі -\~ЦК України) встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Таким чином, з моменту набуття позивачем та відповідачем права спільної часткової власності на житловий будинок, сторони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуються спільним майном, і за жодних правових підстав не мають права вчиняти дій, які б не були узгоджені обома співвласниками. Статтею 364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. З матеріалів справи вбачається, що кожний співвласник домоволодіння, якою фактично користуються, є відокремленою частиною, тому її виділ в натурі можливий та не порушує права відповідачів. В ході\~розгляду справи\~судом було\~призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої було доручено судовому експерту Черкаського відділення КНДІСЕ Діденку О.Л. та згідно висновку експерта № 1199/23-23 від 07.02.2024 року поділ житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] в натурі відповідно до ідеальних часток співвласників та - можливий. Запропоновано варіант розподілу в таблиці № [NUMBER] та графічному додатку № 2 до висновку. Позивач зазначає, що бажає здійснити поділ домоволодіння та виділити їй окремий об`єкт нерухомості в праві спільної часткової власності на домоволодіння розташованого за адресою [ADDRESS] , а саме : літ «А-1» - житловий будинок ( прим. № 2-2 по 2-4, ), літ. «а»- прибудова ( прим. № 2-1, 2-5), літ «Е1» - погріб, літ «В» - вбиральня, літ. «Д»- сарай, літ «Ж»-сарай, №1-хвіртка, №3-огорожа, №4-водоколонка, №7-яма вигрібна, «1» - вимощення, огорожу № 5 в спільне користування. Вивчивши зазначений варіант поділу житлового будинку врахувавши позицію щодо розподілу спільної часткової власності, суд приймає до уваги вказаний висновок експерта № 1199/23-23 від 07.02.2024 та вважає, що запропонований експертом варіант розподілу відповідає якнайкращим інтересам сторін, є наближеним до ідеальних часток кожного із співвласників, забезпечує можливість експлуатації будинку і господарських будівель, як окремих об`єктів нерухомості, відсутня необхідність проведення переобладнань не потребує великого обсягу затрат матеріального характеру та фізичних зусиль, тому саме за цим варіантом розподілу суд вважає доцільним розділити житловий будинок із надвірними спорудами. Відповідно до абз. 1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991 р. (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст. 115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Верховний суд України в п. 7 Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз`яснив судам, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Крім того, в абз. 4 п. 7 та п. 8 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» зазначено, що при поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Різні господарські будівлі (літні кухні, сараї тощо) є підсобними будівлями і складають з будинком одне ціле. Згідно ч. 1\~ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши усі фактичні обставини, дослідивши наявні докази, надавши їм належну оцінку на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши належність та допустимість кожного доказу, а також їх достатність та взаємозв`язок, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача. Позивач просить\~при виділі\~їй частки\~в натурі\~визнати за\~нею право\~власності на\~це майно.\~Проте,\~суд вважає,\~що постільки\~позивач ніяким\~чином не\~позбавлена такого\~права,\~дана вимога\~є зайвою,\~оскільки охоплюється\~позовною вимогою\~щодо поділу\~майна в\~натурі. Щодо виділення відповідачці сараю «Г», суд зазначає, що даний сарай є самочинно збудованим і знаходиться у фактичному користуванні [PERSON] . Відповідач дозвільних документів на побудову даного сараю не надала, а тому на момент прийняття рішення суду він розподілу не підлягає.

Outcome: approved