Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

Адвокат Павлов Ю.В. в інтересах [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , та разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги заявник мотивує тим, що [PERSON] та [PERSON] , батько і матір заявниці, померли у 2004 році. На час смерті вони були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Заявник до дня смерті матері і батька здійснювала догляд та проживала разом з ними, хоча і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після того як заявниця овдовіла, вона покинула житло по [ADDRESS] і стала проживати в будинку де проживали її батьки, з метою здійснення догляду за ними. Після смерті батьків заявниця звернулася до нотаріуса щодо видачі їй свідоцтва на право на спадщину за законом на спадкове майно, а листом приватного нотаріуса Савченко А.В. їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо прийняття спадщини, оскільки вона протягом шести місяців після смерті спадкодавця не звернувся із заявою про прийняття спадщини. Посилаючись на викладені обставини, заявниця просить задовольнити вимоги та встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , як на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] . У судовому засіданні заявниця та її представник заяву підтримали та просили задовольнити. Приватний нотаріус Баштанського районного нотаріального округу Миколаївської області Савченко Алла Володимирівна в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала проти задоволення заявлених вимог. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечують проти задоволення заявлених вимог. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] повідомила, що вона є сусідкою заявниці, знає її з дитинства. Вона зі своєю сім`єю почала проживати по [ADDRESS] з 1961 року. Сім`я [PERSON] в 1961 року вже проживали по [ADDRESS] . Пам`ятає, що в сім`ї [PERSON] четверо дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . До смерті батьків [PERSON] постійно проживала з ними. Брат заявниці [PERSON] помер [INFO] . Після того як [PERSON] та [PERSON] вийшли заміж, вони покинули батьківський дім та почали проживати окремо. Матір [PERSON] до смерті близько 10 років була лежача, а [PERSON] здійснювала за нею догляд проживаючи за адресою батьків. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] повідомила, що вона проживає по [ADDRESS] . З 1991 року її сім`я почала підтримувати дружні стосунки з батьками заявниці, оскільки вони через один будинок проживали поряд із [PERSON] . До дня смерті батьків, [PERSON] проживала разом з ними, доглядала та допомагала, час від часу вона бачила і сестру заявниці [PERSON] , але дуже рідко. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] повідомив, що з 1998 року почав проживати по [ADDRESS] . З народження проживав по [ADDRESS] . З 1980 року знає батьків заявниці. Батьки заявниці тримали корів і він постійно купував у батьків заявниці молоко. Йому відомо, що окрім [PERSON] (заявниці) в сім`ї [PERSON] є ще діти, з яких знає [PERSON] та [PERSON] , інших дітей практично не бачив. Він дружив із сином заявниці [PERSON] , приходив до заявниці додому. [PERSON] постійно проживала зі своїми батьками, доглядала за матір`ю, яка тривалий час була лежачою та потребувала постійної сторонньої допомоги. [PERSON] не тільки за життя займалась доглядом батьків, але й після їх смерті всі матеріальні турботи пов`язані з похованням вирішувала вона, він як сусід також допомагав при похованні. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч. 2ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є донькою померлих [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно довідки відділу реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління в юстиції Миколаївської області від 02.04.2004р. №475/56 зазначено, що 20.07.1974р. між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу, прізвище [PERSON] змінено на « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про укладення шлюбу 1-ФП №283311 від 03.02.1995 р. [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб 04.02.1995 р. Після укладення шлюбу, прізвище [PERSON] змінено на « [PERSON] ». [PERSON] помер [INFO] , у віці 78 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] померла [INFO] , у віці 79 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Відповідно відомостей які містяться в будинковій книзі зазначено, що за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] , 1926 р.н.; [PERSON] , 1925 р.н.; [PERSON] , 1950 р.н.; [PERSON] , 1952 р.н.; [PERSON] , 1953 р.н.; [PERSON] , 1958 р.н., які згодом були виписані. На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року, доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Метою звернення заявника до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3ст. 1268 ЦК України. Слід зазначити, що в своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку зазначив, про те, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Судом достовірно встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна її майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцем за законом першої черги. Відповідно до ч. 1 ст. 1221ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, в силу вимог ч. 1ст. 1299 ЦК України, спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявниці необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. З положень ч. 2ст.\~1120\~ЦК України вбачається, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Матеріалами справи підтверджено, що заявник постійно проживала зі своєю матір`ю та батьком на момент їх смерті за місцем проживання спадкодавців, однак, факт такого проживання може бути встановлений виключно в судовому порядку. Оскільки заявник, як спадкоємець за законом постійно проживала разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявив про свою відмову від спадщини, то вона вважається такою, що прийняла спадщину. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Враховуючи викладене,

Outcome: approved