Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-04 00:00:00

У січні 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної залиттям квартири, в якому просила суд стягнути з [PERSON] в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям квартири, 13821 грн, витрати на оплату послуг з проведення незалежної експертної оцінки у розмірі 3000,00 грн; стягнути з відповідача судовий збір. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що проживає у 231 квартирі, за адресою [ADDRESS] , яка належить їй на праві власності. 24 грудня 2021 року о 19:00 год позивач виявила, що квартира заливається водою, на стелі коридору та житлової кімнати спостерігаються мокрі плями та на стінах цих приміщень видно потоки води зверху. Внаслідок залиття квартири, позивачу було завдано майнової шкоди, а саме: фрагментарне псування шпалер на стелі та стінах коридору та житлової кімнати. Квартира потребує поточного ремонту. 29 грудня 2021 року комісією КП «Жилкомсервіс» було проведено обстеження квартири [ADDRESS] з метою виявлення причини затоплення, та встановлено, що залиття квартири сталося внаслідок зламаного крану холодної води у квартирі [ADDRESS] , що розташована поверхом вище власником якої є [PERSON] . З метою встановлення вартості матеріального збитку для подальшого звернення до суду, позивач звернувся до експертів з незалежної оцінки ТОВ «Проексперт». Згідно Звіту про незалежну оцінку завдана шкода оцінюється у 13821 грн. Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 грудня 2023 року по справі № 638/662/22 стягнуто з [PERSON] , [INFO] , адреса: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] , в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої залиттям квартири, 16821,00 грн (шістнадцять тисяч вісімсот двадцять одна гривня 00 копійок), судовий збір у розмірі 992,40 грн. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харковавід 21 березня 2024 року скасовано заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 грудня 2023 року по справі № 638/662/22 та призначено справу до розгляду в загальному порядку. Розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження, у зв`язку з чим призначено підготовче судове засідання. Встановлено відповідачу строк 15 днів на подання відзиву на позовну заяву. У відзиві на позовну заяву [PERSON] , від імені якої діє представник [PERSON] , просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки залиття квартири позивача спричинено розривом гнучкого шлангу холодної води, який стався внаслідок підвищення тиску холодної води у зв`язку з проведенням на ділянці проводилися ремонтні роботи, що підтверджується Висновком ТОВ «ТФМ СХІД» від 24.12.2021, сантехніки якого усували зазначені вище пошкодження шлангу в квартирі [ADDRESS] , яка належить [PERSON] . Таким чином, оскільки вини відповідача у спричиненій позивачу шкоди немає, тому відповідальність за шкоду, спричинену залиттям квартири у наслідок розриву гнучкого шлангу холодної води, який стався внаслідок підвищення тиску холодної води, несе особа, яка повинна здійснювати регулярний контроль за станом комунікацій в багатоквартирних будинках та особи, які при здійсненні ремонтних робіт надали такий тиск у трубах, що розірвало гнучкий шланг в квартирі [PERSON] . При цьому зазначає, що також є потерпілою особою, оскільки також понесла збитки пов`язанні з викликом сантехніків з ТОВ «ТФМ СХІД». Відповідач зазначає, що сумлінно утримувала сантехніку, в тому числі труби, шланги, крани в належному стані, та не мала реального сумніву в надійності встановлених в її квартирі труб та гнучких шлангів. Крім того, відповідач зазначила, що позивач визначив [PERSON] відповідачем ґрунтуючись на припущеннях, позивачем не доведено наявність в діях [PERSON] вини у спричиненні шкоди. Ухвалою суду від 20 червня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні, про що повідомлено сторін. В судове засідання сторони не з`явилися, позивач просила справу розглянути за її відсутністю. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, проте причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Враховуючи положення п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, беручи до уваги, що відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено обставини, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 30 червня 2012 року, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кошель Т.В. та зареєстрованим в реєстрі за №2926 (т. 1 а.с. 51-54). Сторонами визнається та не підлягає доказуванню, що 24 грудня 2021 року сталося залиття квартири [ADDRESS] . Відповідно до акту обстеження квартири від 29 грудня 2021 року, складеного комісією КП «Жилкомсервіс», виявлено наступні сліди залиття: стеля у коридорі, обклеєна шпалерами - 2 м2; стіни у коридорі, обклеєні шпалерами - 3 м2; стеля у кімнаті, обклеєна шпалерами - 3 м2; стіни у кімнаті, обклеєні шпалерами - 3 м2. Залиття квартири [ADDRESS] сталося внаслідок зламаного крану холодної води у квартирі [ADDRESS] . Аварійна служба не викликалася (т. 1 а.с. 60). Згідно з Висновком ТОВ «ТФМ СХІД» від 24 грудня 2021 року розрив гнучкого шлангу холодної води стався внаслідок підвищення тиску холодної води, тому що в цей час на даній ділянці проводилися ремонтні роботи (т. 2 а.с. 16). Відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику майна № У201/22 від 17 січня 2022 року, складеного за замовленням [PERSON] , суб`єкт оціночної діяльності - Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОЕКСПЕРТ», яке діє на підставі сертифікату Фонду державного майна України №342/19 від 07.05.2019 та договору на проведення незалежної оцінки вартості матеріального збитку № У201/22 від 11 січня 2022 року, встановив, що вартість матеріального збитку, завданого власнику майна, на дату оцінки 24 грудня 2021 року складає 13821 (тринадцять тисяч вісімсот двадцять одна) гривня (а.с. 10-59). Вартість незалежної оцінки по договору № У201/22 від 11 січня 2022 року складає 3000,00 грн, які [PERSON] сплатила 18 січня 2022 року ТОВ «ПРОЕКСПЕРТ», що підтверджується квитанцією до прибуткового ордеру № 3 від 18.01.2022 (а.с. 5). За змістом положень ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. Відповідно до частини першої та пункту 1 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 11.12.2018 у справі №759/4781/16-ц, від 11.09.2019 у справі № 203/2378/14-ц та від 28.08.2019 у справі № 638/20603/16. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Як зазначає позивач і це не спростовано відповідачем, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . На час виникнення спірних правовідносин остання була зареєстрована та проживала у квартирі [ADDRESS] . Відповідно до ч. 4, 5 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до ст. 151 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Згідно зі ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Всупереч зазначеним вище вимогам, відповідач [PERSON] не спростувала шляхом надання належних та допустимих доказів того, що майнова шкода, заподіяну позивачу шляхом залиття квартири, завдана не з вини відповідача. Суд критично ставиться до долучених відповідачем доказів, а саме Висновку ТОВ «ТФМ СХІД» від 24 грудня 2021 року, оскільки зазначеним висновком підтверджено лише ту обставину, що розрив гнучкого шлангу холодної води у квартирі відповідача стався внаслідок підвищення тиску холодної води у зв`язку з проведенням на ділянці ремонтних робіт, проте ця обставина жодним чином не свідчить про наявність причинно-наслідкового зв`язку між проведенням ремонтних робіт на ділянці та завданням шкоди позивачу, та не звільняє [PERSON] від обов`язку утримувати своє майно у такому стані, щоб не завдати шкоду правам громадян, у даному випадку позивачу. Матеріали справи не містять доказів, що залиття квартири позивача відбулося внаслідок неналежного виконання надавачем послуг постачання холодної води свого обов`язку з належного надання послуг постачання холодної води, утримання та обслуговування відповідних систем водопостачання. А відтак безпідставними є доводи відповідача про те, що обов`язок відшкодувати завдану шкоди лежить на виконавцю послуг з водопостачання. За таких обставин, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів того, що залиття квартири позивача відбулось не з вини відповідача, суд дійшов висновку, що [PERSON] зобов`язана відшкодувати [PERSON] шкоду, заподіяну залиттям квартири. На підставі належних та допустимих доказів судом встановлено, що залиття належної [PERSON] квартири [ADDRESS] відбулося внаслідок розриву гнучкого шлангу холодної води у квартирі [ADDRESS] у цьому ж будинку, в якій проживала та була зареєстрована [PERSON] , тобто з вини відповідача, внаслідок чого [PERSON] заподіяно майнову шкоду у розмірі 13821 грн, розмір якої підтверджено звітом про незалежну оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику майна № У201/22 від 17 січня 2022 року. З метою визначення розміру шкоди, [PERSON] сплачено за незалежну оцінку майна 3000 грн, що підтверджується квитанцією № 3 від 18 січня 2022 року (т. 1 а.с. 5). З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позивачем відповідно до ст. 81 ЦПК України доведено обставини завдання відповідачем позивачу матеріальної шкоди у розмірі 13821 грн та 3000 грн за проведення експертної оцінки майна, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем за подання цього позову сплачено судовий збір у розмірі 995,00 грн, що підтверджується квитанцією № 0.0.2427183933.1. Оскільки за подання цього позову підлягав сплаті судовий збір у розмірі 992,40 грн, тому суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved