Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка звернулася до Яготинського районного суду Київської області звернулася до Яготинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на особисте утримання дружини на час її вагітності. \~ \~ \~ \~Позов обгрунтовано тим, що 25 липня 2023 року у Яготинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) між сторонами було укладено шлюб, про що було складено актовий запис №125. Так, спільне життя між сторонами не склалося та позивачка покинула спільне проживання з відповідачем. На час розірвання сімейних стосунків, позивачка дізналася, що вагітна, про що відразу повідомила відповідача. Однак, вагітність не покращила відносин сторін, оскільки фактично сторони втратили відчуття поваги та любові один до одного. Як вбачається з довідки ДУ "ІПАГ ім. акад. О.М. Лук`янової НАМН України" від 08.05.2024 [PERSON] перебуває на обліку по вагітності в жіночій консультаціїї ДУ "ІПАГ ім. акад. О.М. Лук`янової НАМН України" з діагнозом вагітність -І, 14-15 тижнів. В той же час, з огляду на вагітність позивачка потребує матеріальної допомоги відповідача, який має змогу її надавати. Так, відповідач є працездатною особою, працює в ТОВ "Стальтехноконструкція". Щодо наявності у власності будь-якого рухомого чи нерухомого майна у відповідача позивачці невідомо. Разом з тим, позивачка не має у своїй власності будь-якого рухомого чи нерухомого майна. Враховуючи вищевикладене просила: стягувати щомісячно із відповідача на її користь аліменти на особисте утримання в розмірі 1/4 частини від його доходу, стягнення робити на час вагітності і до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про день і час розгляду справи повідомлена вчасно, через канцелярію суду направила заяву про розгляд справи в її відсутність, заявлені вимоги підтримала та просила їх задоволити. Відповідач повторно у судове засідання не з`явилась, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, заяв та клопотань не направляв. Враховуючи те, що відзиву відповідачем до суду подано не було, клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом від жодної із сторони не надходило, тому суд приходить до переконання, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до вимог ч. 5ст. 279 ЦПК України проводиться без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, справа розглядається за відсутності учасників справи без здійснення технічної фіксації. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Так, дружина та чоловік мають право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань (ст. 51 СК України); на фізичний та духовний розвиток, на здобуття освіти, прояв своїх здібностей, на створення умов для праці та відпочинку (ст. 52 СК України); на зміну прізвища (ст. 53 СК України); на свободу і особисту недоторканність (ст. 56 СК України). Усі найважливіші питання життя сім`ї мають вирішуватися подружжям спільно, на засадах рівності. Таким чином, у сімейних відносинах подружжя не має переваг один перед одним, хоча в окремих випадках законом враховуються біологічні особливості жінки та чоловіка, які перебувають у шлюбі. Так, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності (ч. 1 ст. 84 СК України). Згідно ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Отже, ст. 51 Конституції України визначає механізми захисту прав свобод людини і громадянина. Стаття 8 Загальної декларації прав людини проголошує, що «кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом», а п. а ст. 3 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права в імперативній формі вимагає від кожної держави учасниці цього Пакту «забезпечити всякій особі, права і свободи якої, визнані в цьому Пакті, порушено, ефективний засіб правового захисту, навіть коли це порушення було вчинене особами, що діяли як особи офіційні; б) забезпечити, щоб право на правовий захист для будь-якої особи, яка потребує такого захисту, встановлювалось компетентними судовими, адміністративними чи законодавчими властями або будь-яким іншим компетентним органом, передбаченим правовою системою держави, і розвивати можливості судового захисту». Слід зазначити, що хоча вищевказане положення спрямоване на регулювання людських взаємин, держава покладає на себе певного режиму, стану цих взаємин, шляхом, зокрема, судового захисту законних прав та інтересів громадянина. Норми матеріального права, зокрема, галузевого права, - норми СК України, які були застосовані судом при вирішенні спору щодо стягнення аліментів на дружину на час вагітності. Дане спірне питання врегульовано Главою 9 СК України, - Права та обов`язки подружжя по утриманню. Згідно ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно ч. 2 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Отже, що стосується вищевказаних норм галузевого права, то суд зазначає наступне. Отже, положеннями ст. 51 Конституції України передбачено, що шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Права та обов`язки подружжя по утриманню тісно пов`язані з особистими немайновими правами та обов`язками подружжя, зокрема передбаченим ст. 55 Сімейного кодексу обов`язком дружини та чоловіка спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, взаємодопомоги. Вступаючи в шлюб, подружжя добровільно бере на себе обов`язки, в тому числі й по матеріальній підтримці одне одного. Законодавець закріпив даний обов`язок стосовно подружжя, тобто осіб, що перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Сімейний кодекс вживає терміни «утримання» та «аліменти», чітко не розмежовуючи дані поняття, які фактично використовуються як синоніми. У разі, якщо обов`язок по матеріальній підтримці не виконується, утримання (аліменти) можна отримати в судовому порядку, при цьому необхідно враховувати встановлені ст. 75 Сімейного кодексу підстави. В даному випадку, суд вважає, що право на отримання аліментів позивачка [PERSON] отримала в зв`язку з наступними обставинами, які є юридично значущі в даному випадку: право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який потребує матеріальної допомоги. В ч. 4 ст. 75 СК України перелічено випадки, коли особа є такою, що потребує матеріальної допомоги, - якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка [PERSON] потребує матеріальної допомоги від свого чоловіка, - відповідача [PERSON] .. Витщевказані факти стороною відповідача не оспорювалися а тому приймаються судом на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України, а тому не потребують додаткового доказування. Так, в судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] до одруження ( [PERSON] ) [INFO] , зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] , та [PERSON] , [INFO] 25 липня 2023 року у Яготинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) між сторонами було укладено шлюб, про що було складено актовий запис №125. (а.с.3-6). \~ \~ \~ \~Як вбачається з довідки ДУ "ІПАГ ім. акад. О.М. Лук`янової НАМН України" від 08.05.2024 [PERSON] перебуває на обліку по вагітності в жіночій консультаціїї ДУ "ІПАГ ім. акад. О.М. Лук`янової НАМН України" з діагнозом вагітність -І, 14-15 тижнів. (а.с.7) Згідно ч. 1 ст. 77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. Згідно ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно, враховуючи вищевказану норму права, аліменти з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] слід стягувати з часу подання позовної заяви, а саме, - з 16.05.2024 року. Що ж стосується розміру аліментів, то слід зазначити, що при вирішення справ такої категорії, суду необхідно встановити всі обставини справи, що мають істотне значення: рівень доходів подружжя-відповідача, знаходження на його утриманні інших осіб (неповнолітніх, батьків тощо), працездатність, стан здоров`я, а також, чи після виплат у подружжя-відповідача залишиться засоби, необхідні для існування на тому ж рівні прожиткового мінімуму, в протилежному випадку така особа фактично стане такою, що потребує матеріальної допомоги. Отже, судом в судовому засіданні не встановлено, що відповідач [PERSON] не має можливості сплачувати аліменти, чи є непрацездатним, чи має інших утриманців, ому суд приходить до висновку щодо стягнення з відповідача, - [PERSON] щомісячно, на користь позивачки [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частини його заробітку (доходу) відповідача. Згідно ч. 1 ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Згідно ч. 5 ст. 84 СК України аліменти, присуджені дитині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Отже, положення ст. 84 СК України передбачає спеціальні підстави виникнення права на утримання, при цьому право на утримання виникає незалежно від факту працездатності дружини. Окремо суд наголошує на тій обставині, що після ухвалення рішення про стягнення аліментів на користь дружини на час її вагітності, після народження дитини, в разі проживання дитини з нею, продовжує свою дію до досягнення дитиною трирічного віку, а тому винесення додаткового рішення не потрібно, - ч. 5 ст. 84 СК України. Окрім того, суд приходить до висновку щодо допуску до негайного виконання даного судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за адин місяць. Так, згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. При вирішенні питання про стягнення судових витрат суд керувався ч. 3 ст. 88 ЦПК України, де, зокрема, зазначено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно від задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так, позивачка [PERSON] є особою, яка звільнена від сплати судового збору, як особа, звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідач [PERSON] не є особою, яка звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», а тому слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved