Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ) про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дітей та дружини до досягнення дитиною трирічного віку, в якому вказала, що з 17.01.2015 вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, за час перебування в якому, у них народились діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось через розходження поглядів на життя та сімейні відносини, відсутність порозуміння. Шлюбні відносини фактично припинено, разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Подальше спільне життя суперечить особистим інтересам позивача. Примирення та збереження шлюбу - неможливі. Окрім того, між сторонами не досягнуто згоди щодо утримання їх дітей, а відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач просить суд: розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який був зареєстрований 17 січня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 33; стягнути аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття; стягнути із відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі одного прожиткового мінімуму встановленого на день подання позову, що складає 2 920 грн., щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку, починаючи із дня звернення із позовом до суду. Ухвалою суду від 07.05.2024 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та без проведення судового засідання. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Копію ухвали суду від 07.05.2024 та копію позовної заяви з додатками відповідач отримав 06.06.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням № 0800100420682. Відповідно у встановлений судом строк, відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим суд відповідно до ч. 8ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17.01.2015 (а.с. 14), 17 січня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 33. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини [PERSON] . За час перебування у шлюбі у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] (а.с. 15), та [PERSON] , [INFO] (а.с. 16). Як вказала позивач, а відповідач своїм правом заперечити проти цього не скористався, спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя та сімейні обов`язки. Шлюбні відносини на даний час між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть, а спроби примиритися бажаного результату не дали. За таких обставин збереження шлюбу є неможливим. Крім того, між сторонами не досягнуто згоди щодо матеріального утримання спільних дітей, яких самостійно утримувати на належному рівні позивач не в змозі. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст. ст.104, 110, 112 СК України, якими передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 1ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дане питання позивачкою не порушувалося. Також між сторонами склались правовідносини, які регулюються ст.ст. 180-183 СК України, якими передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, визначені ст. 182 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Обов`язок батьків по утриманню дитини до досягнення нею повноліття закріплений також у статті 51 Конституції України. Відповідно до ч. 2ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно 75СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. За змістом ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов про розірвання шлюбу та стягнення аліментів таким, що підлягає частковому задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, також судом встановлено, що відповідач-батько повинен утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, обставин які б перешкоджали цьому не встановлено, а з урахуванням мінімального розміру аліментів на дитину, а також з врахуванням того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд вважає за необхідне стягувати із відповідача аліменти на утриманні дітей у розмірі 1/3 частини його доходу. Суд також вважає, що відповідач має змогу утримати свою дружину з якою проживає дитина до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки будь-яких тверджень щодо неможливості такого утримання відповідач до суду не подав, а тому вважає за необхідне стягувати аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини його доходу. При цьому, позивачем у позовній заяві не обґрунтовано заявлений розмір аліментів на її утримання 2 920 грн. з посиланням на фактичні обставини та витрати, які позивач несе. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при подачі позову про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 211,20 грн. за позовні вимоги про розірвання шлюбу (а.с. 1), слід стягнути з відповідача на користь позивачки. Згідно ч. 5ст.268ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: partial