Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-23 00:00:00

В грудні 2023 р. заявник [PERSON] звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою, в якій просить визнати свою рідну бабу [PERSON] , [INFO] , недієздатною, встановити над нею опіку та призначити заявника опікуном над недієздатною. Заява мотивована тим, що [PERSON] , [INFO] , в 2012, 2013, 2015 роках [PERSON] перенесла ішемічні інсульти головного мозку, перебувала на лікуванні в нейрохірургічному відділенні № 2 лікарні медичної допомоги м. Києва, відповідно до виписок з медичних карток стаціонарного хворого № 9056, 5668, 25986. 18.10.2019 р. [PERSON] травмувалась внаслідок чого в неї будо діагностовано черезвертельний перелом правої стегнової кістки зі зміщенням відламків, перелом сідничної кістки справа, відповідно до виписки № 20657 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 01.11.2019 р. КМКЛШД. З 2012 р. фізичний та психологічний стан [PERSON] постійно погіршується, вона не усвідомлює свої дії, не орієнтується в часі та просторі, потребує постійного догляду, самостійно не може вживати їжу, не може самостійно себе обслуговувати та потребує постійної опіки. Єдиною рідною людиною, яка може піклуватися над [PERSON] є її рідний онук [PERSON] , який з 2015 року проживає з нею за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що в [PERSON] є рідний син [PERSON] , [INFO] , однак він має інвалідність 2 групи довічно по онкозахворюванню, крім того, 08 серпня 2023 р. він переніс операцію з видалення пахової калиткової грижі великих розмірів, відповідно до виписки № 2862 від 17.08.2023 р. КЛ №15 Подільського району м. Києва, а тому не може надавати допомогу своїй матері, оскільки сам потребує сторонньої допомоги. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 03.01.2024 р. матеріали вищевказаної заяви передані для розгляду за підсудністю до Подільського районного суду м. Києва. Провадження у справі відкрито ухвалою від 30.01.2024 р. з призначенням розгляду справи в порядку окремого провадження. Ухвалою суду від 06.03.2024 р. відносно [PERSON] , [INFO] , судово-психіатричну експертизу та провадження у справі було зупинене. 29.05.2024 р. матеріали вищевказаної цивільної справи повернуті експертною установою із висновком експерта. Ухвалою від 07.06.2024р. провадження у справі поновлено. В судовому засіданні заявник та його представник підтримали заяву з підстав, викладених у неї, заявник надав пояснення, аналогічні викладеним в заяві обставинам, додавши, що інших осіб, які на теперішній час можуть бути опікуном над його бабусею, немає, наслідки визнання особи недієздатною та призначення опікуном його відомі та зрозумілі. Додав, що дана заява не зумовлена ухиленням від мобілізації, оскільки він не підлягає призиву на підставі п.13 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як такий, що здійснює догляд за особою з 2 групою інвалідністю - батьком [PERSON] . Зазначає, що інших осіб, що можуть бути опікунами, у його бабусі немає, оскільки у останньої не має інших онуків, та інших дітей, крім сина [PERSON] , який через наявність інвалідності 2 групи не може бути опікуном. Представник органу опіки та піклування в судового засідання не заперечував проти задоволення заяви, просив прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства, надавши подання про доцільність призначення заявника у справі опікуном (піклувальником) над бабусею [PERSON] в разі визнання останньої недієздатною (обмежено дієздатною) особою. Додав, що органом опіки та піклування при підготуванні подання було перевірено відповідність заявника вимогам до опікуна, інші особи із заявою про призначення їх опікуном до органу опіки та піклування не звертались. Представник особи, щодо якої вирішується питання - адвокат Приходько А.С., в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви, просив прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Особа, стосовно якої вирішується питання - [PERSON] , при розгляді справи участь не брала, оскільки за станом здоров`я не може бути присутньою в судовому засіданні. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. В судовому засіданні встановлено та підтверджено свідоцтвами про народження і паспортами, що [PERSON] , [INFO] , зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , є рідною бабусею [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з наданих медичних документів, [PERSON] , [INFO] , страждає на ряд захворювань, згідно виписок з медичних карток стаціонарного хворого № 9056, 5668, 25986 [PERSON] перенесла ішемічні інсульти головного мозку, перебувала на лікуванні в нейрохірургічному відділенні № 2 лікарні медичної допомоги м. Києва, та за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду. Згідно висновку судово-психіатричної експертизи від 03.05.2024 р. № 499, проведеної Державною установою «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» стосовно [PERSON] , [INFO] ,остання страждає на стійкий хронічний психічний розлад у вигляді Деменціїпоєднаного (судинно-атрофічного) генезу ( F02.8 (вказано діагноз та код за Міжнародним класифікатором хвороб МКХ-10), за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. За правилами ч.3 ст.296 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Таким чином, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, беручи до уваги висновок судово-психіатричного експертизи, суд доходить висновку, що вимоги заявника про визнання особи недієздатним повністю доведені, ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Частиною 1 ст. 60 ЦК України встановлено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно з ч. 1 ст. 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Крім того, п. 2.1 Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України № 34/166/131/88 від 26.05.1999 р., опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Зміст та синтаксична конструкція зазначеної правової норми вказує на те, що законодавець не розмежовує розгляд питання про визнання особи недієздатною з призначенням цій особі опікуна, а тому зазначені питання вирішуються в одному провадженні. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є зареєстрованою мешканкою Подільського району м.Києва, заявник звернувся до органу опіки та піклування Подільського району м.Києва із заявою про можливість призначення його опікуном над бабусею [PERSON] в разі визнання останньої недієздатною. Згідно подання Подільської районної у місті Києві державної адміністрації (як органу опіки та піклуванню) від 06.06.2024 р. № 106-4728 орган опіки та піклування, виходячи з інтересів [PERSON] , враховуючи пропозиції опікунської ради, вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном над його бабусею [PERSON] , [INFO] , в разі визнання її недієздатною особою судом. Всі обставини щодо можливості заявника у справі бути опікуном відповідно до норм чинного законодавства перевірені органом опіки та піклування при підготовці подання до суду. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, у [PERSON] є рідний син [PERSON] , [INFO] (батько заявника), який має інвалідність 2 групи довічно по онокозахворюванню, а тому не може надавати допомогу своїй матері. Згідно з актом № 18/201-6214 від 02.07.2024 р. про встановлення факту здійснення особою догляду, складений комісією УСЗН Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, заявник у цій справі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , здійснює постійний догляд за своїм батьком [PERSON] , [INFO] . Крім того, в матеріалах справи міститься заява [PERSON] , в якій він зазначає, що інших дітей, крім сина [PERSON] , він не має, зареєстрованому шлюбі не перебуває. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] звернувся до [INFO] із заявою та пакетом документів щодо догляду за батьком [PERSON] про те, що він не підлягає призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.13 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Отже, інших осіб, які можуть бути призначені опікуном над недієздатною [PERSON] , за матеріалами справи відсутні. Тим самим, на час розгляду справи лише заявник у справі може бути призначений опікуном над недієздатною [PERSON] при ухваленні даного рішення. Враховуючи викладене, з метою захисту прав та законних інтересів [PERSON] суд дійшов висновку про необхідність встановлення опіки над останньою та призначення їй опікуна - заявника у справі [PERSON] . Правилами ст.41 ЦК України визначені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун. Відповідно до вимог ч.6 ст.300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Відповідно до приписів законодавства у справах про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності передбачається періодичний судовий контроль за наявністю/продовженням існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності (принцип, визначений у рішеннях ЄСПЛ "Наталія Михайленко проти України" (2013), "Станєв проти Болгарії" (2012), адже ч. 6 ст. 300 ЦПК України встановлюється максимальний строк дії судового рішення про визнання фізичної особи недієздатною у 2 роки. З урахуванням вимог ч.6 ст.300 ЦПК України, встановлених при розгляді справи обставин, суд визначає строк дії данного рішення у 2 (два) роки. Відповідно до ст.300 ч.7 ЦПК України в разі необхідності продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною опікун має право подати до суду відповідне клопотання не пізніше ніж за 15 днів до закінчення строку, визначеного судовим рішенням. Відповідно до ст.299 ч.2 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною, відносяться на рахунок держави. А відтак, витрати за проведення судово-психіатричної експертизи, які згідно листа ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» від 20.05.2024 р. № 04-05/1151 становлять 10 300,6 грн., підлягають віднесенню на рахунок держави. Відповідно до ст.300 ч.5 ЦПК України після набрання даною ухвалою законної сили її копія підлягає направленню до органу опіки та піклування та органу ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання недієздатної [PERSON] - Подільського району м.Києва. На підставі викладеного,

Outcome: approved