Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

у травні [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить зняти арешт з об`єкта нерухомого майна, а саме квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , який накладено на підставі постанови про арешт майна серії АА № 810988 від 12 липня 2007 року Відділом державної виконавчої служби Солом?янського районного управління юстиції м. Києва, зареєстрований 23 липня 2007 року за реєстраційним номером 5350044 реєстратором Дев?ята київська державна нотаріальна контора, виключивши з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна даний запис про обтяження та здійснити розподіл судових витрат. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 13 листопада 2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юр-Капінос А. Є. зареєстровано спадкову справу № 71551795, внаслідок смерті [INFO] [PERSON] . Дана інформація підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 74711656 від 13 листопада 2023 року. Після смерті [PERSON] , [INFO] , відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема на 1/2 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка належала йому на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 15 грудня 1999 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського територіального округу Криворучко В. П. та зареєстрованого у реєстрі за № 2583. З метою прийняття спадщини [PERSON] подала до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу заяву про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] 04 квітня 2024 року приватним нотаріусом київського міського нотаріального округу Юр-Капінос А. Є. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно та надано роз`яснення № 15/02-14 про неможливість його видачі до моменту зняття арешту, який був накладений на спадкове майно. Відмова приватного нотаріуса обґрунтована тим, що відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (невід`ємною архівною складовою якого є Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна), актуальних на момент заведення спадкової справи, в архівній складовій частині Державного реєстру прав міститься інформація про обтяження: арешт нерухомого майна, зареєстрований 23 липня 2007 року за № 5350044 реєстратором Дев`ята київська державна нотаріальна контора, на підставі постанови АА 810988 від 12 липня 2007 року ВДВС Солом`янського РУЮ м. Києва, щодо об`єкту, квартири за адресою [ADDRESS] . З метою з`ясування причин накладення арешту було направлено запит до виконавчої служби. Відповідно до інформації наданої Солом`янським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), за результатами перевірки даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, відкриті виконавчі провадження, за якими боржником є [PERSON] , на виконанні станом на 08 грудня 2023 року не перебувають. Надати більш детальнішу інформацію щодо виконавчого провадження та обтяжень, відділ ДВС не має можливості, оскільки відповідно до п. п. 1, 2 Розділу 11 Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями затверджених Наказом Міністерства юстиції України 07.06.2017 №1829/5 строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Для отримання документів на підставі яких було накладено арешт, у відділі ДВС рекомендували звернутись до Дев`ятої київської державної нотаріальної контори. На запит приватного нотаріуса, Дев`ятою київською державною нотаріальною конторою було надано копії документів на підставі яких було зареєстровано обтяження, а саме: копію постанови серії АА № 810988 від 12 липня 2007 року ВДВС Солом`янського РУЮ м. Києва; копію Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 23 липня 2007 року № 13584492. Як вже було зазначено, обтяження було зареєстровано на підставі постанови серії АА № 810988 від 12 липня 2007 року ВДВС Солом`янського РУЮ м. Києва про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Дана постанова була винесена державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом`янського РУЮ Логвиненко О.П. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2143-1 виданого 29 червня 2005 року Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 1346,79 грн. на користь КП УЖГ Солом?янського району м. Києва. З метою забезпечення виконання рішення про стягнення заборгованості державний виконавець постановив накласти арешт на майно, що належить [PERSON] , [INFO] , а саме квартири [ADDRESS] та заборонити здійснювати його відчуження. Рішенням Київської міської ради від 16.06.2005 N 436/3012 «Про перейменування вулиць у Солом`янському районі» вулицю Індустріальну було перейменовано на вулицю «Гетьмана Вадима». Станом на дату складення даної заяви в Автоматизованої системи виконавчого провадження відсутні виконавчі провадження відкриті відносно [PERSON] , [INFO] . Наявність даного арешту позбавляє позивача можливості реалізувати свої спадкові права та розпоряджатися успадкованим майном, а тому останній змушений звернувся до суду за захистом своїх прав. На підставві протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 травня 2024 року справу розподілено судді Тесленко І. О. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27 травня 2024 року справу прийнято до провадження та постановлено вищевказану справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання. Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, у якому не заперечує проти зняття арешту, але заперечує проти вимог в частині стягнення сплаченого позивачем судового збору, вказав що на його думку Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Солом?янського району м. Києва є неналежним відповідачем у справі та не має нести витрати, пов`язані з її розглядом. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Кальмук Т.В. позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові, просив їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні підтримав свою позицію, викладену у відзиві. Третя особа Солом?янський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання представника не направив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у визначеному цивільним процесуальним законодавством порядку. Причини неявки суду не повідомлені. Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , батько [PERSON] . Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11 липня 1985 року, де батьками [PERSON] зазначено [PERSON] та [PERSON] (а. с. 28). Як вбачається з витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 74711656 від 13.11.2023 р., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юр-Капіносом А. Є. відкрито спадкову справу № 3/2023 (номер у спадковому реєстрі 71551795) (а.с. 14). Як вбачається з договору купівлі-продажу квартири від 15 грудня 1999 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , яка діє як законний представник неповнолітнього сина [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] придбали в рівних частинах квартиру під номером [ADDRESS] , загальною площею - 21.80 кв. м., за 9 940 грн. 58 коп. (а. с. 15). Листом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юр-Капіносом А. Є. від 04.04.2024 року вих. № 15/02-14 повідомлено, що вчинити нотаріальну дію щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, на яке накладено арешт судовим чи слідчими органами до зняття такого арешту не вбачається за можливе (а. с. 16). Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 378522771 від 14.05.2024, тип обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер обтяження: 5350044; зареєстровано: 23.07.2007 17:06:30 за № 5350044 реєстратором: Дев?ята київська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: постанова, АА № 810988, 12.07.2007, ВДВС Солом`янського РУЮ в м. Києві, вх. № 2132 від 23.07.2007, вих. № 184/15 від 12.07.07, викон. Логиненко О.П. ; об`єкт обтяження: квартира, адреса: [ADDRESS] ; власник: [PERSON] ; заявник: ВДВС Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві (а. с. 22). Зі змісту листа Солом`янського Відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 04 грудня 2023 року № 216766 вбачається, що перевіркою даних Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що відкриті виконавчі провадження, за якими боржником є [PERSON] , на виконанні станом на 08.12.2023 не перебувають; надати більш детальну інформацію щодо виконавчого провадження та обтяжень, відділ не має можливості, оскільки відповідно до п.п. 1, 2 Розділу 11 Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями затверджених Наказом Міністерства юстиції України 07.06.2017 № 1829/5 строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік, після чого архівні справи знищуються. За змістом ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Підпунктами 4.15. та 4.18. п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністра юстиції України за №296/5 від 22.02.2012, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Ураховуючи, що приватним нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав наявності заборони відчуження на спадкове майно, позивач набув право звернення до суду з позовом, як спадкоємець померлого власника арештованого майна. З аналізу норм Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404-VIII, щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту вбачається, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню. Підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини встановлені ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404-VIII. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до висновку Верховного Суду України від 15 березня 2013 року у справі №6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Згідно з ст. 59 зазначеного Закону особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Отже, позов про зняття арешту з майна боржника може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем на нерухоме майно, на яке накладено арешт. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За змістом ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права власності. Зокрема, встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту її права шляхом зняття такого арешту, оскільки позовні вимоги відповідають закону та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. При цьому суд враховує, що скасувати арешт в іншому порядку неможливо, оскільки виконавче провадження, під час якого накладено арешт, знищено за закінченням строків зберігання. Отже державний виконавець позбавлений можливості вирішити питання про звільнення майна з-під арешту у позасудовому порядку. Отже, наявність накладеного обтяження порушує права позивача на вступ у спадщину, що дає підстави для задоволення позову, оскільки іншим шляхом відновити порушені права позивача неможливо. Арешт на спадкове майно було накладено органом виконавчої служби у 2007 році, на даний час виконавчі провадження завершені, однак, арешт, накладений на майно боржника, знято не було. На теперішній час наявність цього обтяження (арешту) квартири перешкоджає позивачу в оформленні спадщини, що відкрилась після смерті її батька. З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп. Суд криитично сприймає твердження наведені відповідачем у відзиві по справі з приводу того, що Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Солом?янського району м. Києва не є належним відповідачем по справі, оскільки, як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05 травня 2020 року у справі № 554/8004/16 (провадження 14-431цс19)), відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна. Оскільки, за наслідками розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, то на підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у вказаному вище розмірі. На підставі викладеного та

Outcome: approved