Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг 631054506 у розмірі 46075 грн 51 коп. та суму сплаченого судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що 21.11.2018 року [PERSON] уклала з АТ «Альфа Банк» угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної № 631054506. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов кредитного договору, останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 22.01.2023 року заборгованість за кредитним договором становить 46075 грн 51 к. 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань 30.11.2022 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але в позовній заяві просив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами справи. Відповідачка в\~судове засідання\~повторно не\~з`явилась,\~хоча про\~час слухання\~справи повідомлялась\~належним, відзив на позов не подала, а тому суд, приймаючи до уваги заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Приймаючи до уваги заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ч. 1 ст. 1054 ЦК України також передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. В судовому засіданні встановлено, що 21.11.2018 року [PERSON] уклала з АТ «Альфа Банк» оферту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії № 631054506. Відповідно до зазначеного договору (оферта) наявні наступні умови кредитування: -розділом 3 передбачено ліміт кредитної лінії у розмірі 200000 грн, процентна ставка за користування коштами відновлювальної кредитної лінії при вчиненні торгових операцій та/або операцій зняття коштів готівкою 26% річних, процентна ставка фіксована; -розділом 4 передбачено обов`язковий мінімальний платіж у розмірі 5 % від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. (а.с. 4) Відповідачка підписуючи оферту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії від 01.06.2017 року прийняла та погодилась з його умовами. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20) від 22 листопада 2021 року у справі № 234/7719/20 (провадження № 61-154св21). Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною. Такої правової позиції дотримується і Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 17 січня 2022 року в справі № 234/7723/20, провадження № 61-6379св21. На підтвердження позовних вимог позивачем надано виписку по рахунку за кредитною карткою за період з 21.11.2018 року по 28.02.2023 року, відкритим на ім`я відповідачки. Зазначена виписка є належним доказом отримання та користування відповідачкою кредитними коштами, у ній зазначені всі операції з часу активації рахунку зі зняття грошових коштів, розрахунками в торговельних мережах, збільшення лімітного кредиту, погашення заборгованості (а.с. 9-17). Виписка (виписки) з рахунку (рахунків) позичальника, відкритих в рамках кредитного договору (оферти), відповідають вимогам та підтверджують факт передачі кредитних коштів позичальнику та заборгованість за кредитним договором (офертою), а тому, банківські виписки є належними доказами на підтвердження видачі кредиту. Дана позиція викладена у постанові від 23.09.2019 року у справі № 910/10254/18 Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду та у постанові від 30.08.2019 року у справі №353/614/15 Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом, заборгованість за кредитним договором (оферти) № 631054506 від 21.11.2018 року, станом на 28.02.2023 року складає 46075 грн 51 к., а саме: заборгованість за тілом кредиту 23385 грн 26 к., прострочене тіло кредиту 20955 грн 39 к., відсотки за користування кредитом 118 грн 23 к., відсотки за прострочену заборгованість 1616 грн 63 к. (а.с. 8). З метою досудового врегулювання спору, позивачем на адресу відповідачки 05.06.2023 року направлялась досудова вимога щодо виконання договірних зобов`язань, яка залишена відповідачкою без реагування (а.с. 18). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежного виконання). Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Однак, в порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, а тому з відповідачки слід стягнути вказану заборгованість. Відповідно до меморіального ордеру № 1960107196 від 23.08.2023 року, позивачем сплачено судовий збір в сумі 2684 грн. Згідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 2684 грн.

Outcome: approved