Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-08 00:00:00

І. Описова частина Стислий зміст позовних вимог позивача та позиції відповідача До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 19 січня 2024 року надійшла позовна заява, в якій представник позивача [PERSON] в інтересах позивачки [PERSON] просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її брата [PERSON] , який помер [INFO] , терміном в три місяці з часу набрання рішення суду законної сили. В обґрунтування позову представник позивача [PERSON] зазначає, що [INFO] в м.Вугледар Донецької області помер [PERSON] . Позивач є рідною сестрою [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу спадщини входить земельна ділянка сільськогосподарського призначення на території Піщанобрідської сільської ради. Державним нотаріусом 10.01.2024 заведена спадкова справа №6/2024 на підставі заяви [PERSON] , яка є рідною сестрою спадкодавця. Але нотаріус зазначила, що не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки пропущено строк вступу у спадщину, де було відповідно винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із пропуском строку, що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Представник позивача надала до суду заяву про слухання справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та обґрунтувала їх обставинами, викладеними в позовній заяві. Відповідач Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області в судове засідання явку свого представника не забезпечили, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, належним чином. Доказів про наявність поважних причин своєї неявки, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзиву не надавав . Процесуальні дії Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 14.02.2024 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 27.03.2024 замінено первісного відповідача Піщанобрідську сільську раду Новоукраїнського району Кіровоградської області належним відповідачем Добровеличківською селищною радою Кіровоградської області. Ухвалою судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 27.05.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. ІІ. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Дослідивши заяву по суті спору, письмові докази, суд вважає встановленими такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20 лютого 2023 року, виданого Добровеличківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в місті Вугледар Донецької області ( а.с.11). [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно Лисогірською сілською радою Первомайського району Миколаївської області 11.01.2003, а також свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого Гнатівською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області 23.10.2010, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.126,133,135 СК України №00043197832 від 19.01.2024 (а.с.9, 10, 13). Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Лисогірською сільською радою Первомайського району Миколаївської області, встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (а.с. 14). Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Лисогірською сільською радою Первомайського району Миколаївської області, встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 15). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.01.2024, завідувач Новоукраїнської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г. відмовила у вчиненні нотаріальної дії - видачі [PERSON] , свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті - [PERSON] , що помер [INFO] . Оскільки спадкоємець [PERSON] у встановлений законодавством строки із заявою про прийняття спадщини до нотаіральної контори не звернулася, факт спільного проживання із спадкодавцем не довела, рішення суду про надання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини не надала (а.с. 16). Зі змісту витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права , індексний номер витягу 95243684 від 22.08.2017, встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки кадастровий номер 3521785300:02:003:5973, площею 1 га, розташованої на території Піщанобрідської сільської ради Добровеличківського району Кіровограської області (а.с. 17). З виписки №14 від 15.01.2024 із погосподарської книги №6 за 2021-2025 роки с. Михайлівка Новоукраїнського району Кіровограської області, встановлено, що відповідно до погосподарського обліку, [PERSON] є головою домогосподарства, особовий рахунок [ADDRESS] (а.с. 18). Згідно з довідкою №13 від 15.01.2024, виданої Добровеличківською селищною радою Новоукраїнського району Кіровоградської області, [PERSON] дійсно з березня місяця 2023 року по вересень місяць 2023 року здійснювала догляд за матір`ю свого чоловіка (свекрухою) - [PERSON] , [INFO] (а.с. 19). Також [PERSON] здійснила оплату за організацію поховань [PERSON] , згідно з довідкою від 18.02.2023 та додатку до ліцензії №1105308202300205 (а.с. 52-53). Суд з`ясував, що [PERSON] встановлена друга група інвалідності безтерміново та вона потребує постійного стороннього догляду у зв`язку з тим, що хвора незряча та самостійно не може пересуватися та самообслуговуватися, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 03.07.2008, довідкою до акта огляду МСЕК серії 2-18ВБ №137749 від 04.06.2008, довідкою ЛКК №9 від 11.01.2024, висновком про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися, а тому потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 21.06.2023 (а.с. 22,23,24). [PERSON] є сином [PERSON] , згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Добровеличківським ВДРАЦС у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с. 25). Зі змісту трудової книжки [PERSON] серії [NUMBER] , встановлено, що у період з 03.04.2023 по 30.10.2023 працював у ФГ "Євген Агро" на посаді тракториста (а.с. 26-33). Суд у судовому засіданні дослідив матеріали спадкової справи № 6/2024 щодо майна померлого [PERSON] та встановив, що інших спадкоємців немає (а.с. 42-47). Також в судовому засіданні свідок [PERSON] надала свої показання, що вона два роки тому проживала по сусідству з позивачкою по сусідству та була знайома із родиною [PERSON]. Позивачка разом із [PERSON] проживали разом як брат і сестра. [PERSON] служив у ЗСУ по контракту та після його поранення вона доглядала за ним. У [INFO] [PERSON] помер. Оскільки чоловік позивачки працював трактористом, [PERSON] доглядала за батьками чоловіка (свекром та свекрухою), які були важко хворі. Свекор позивачки помер у 2022 році, а свекруха померла пізніше. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала показання, що покійний [PERSON] рідний брат позивачки. [PERSON] придбала у її брата будинок. Свідку відомо, що оскільки чоловік позивачки працював трактористом та комбайнером, [PERSON] доглядала за батьками чоловіка (свекром та свекрухою), які були важко хворі. Свекор позивачки помер у 2022 році, а свекруха померла у 2024 році. На запитання суду, інші спадкоємці покійного [PERSON] , свідку не відомі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала показання, що вона знайома була із померлим [PERSON] , який завжди приїздив до них в гості. [PERSON] за життя служив в Збройних Силах України. Свідку відомо, що оскільки чоловік позивачки працював трактористом та комбайнером, який забезпечував сім`ю матеріально, [PERSON] доглядала за батьками чоловіка (свекром та свекрухою), які були важко хворі. Свекор позивачки помер раніше, а свекруха померла у 2024 році. Водночас тривалий час [PERSON] доглядала за свекрухою, бо вона була тривалий час сліпою та лежачою. На запитання суду, інші спадкоємці покійного [PERSON] , свідку не відомі. Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права Суд заслухавши показання свідків та дослідивши письмові докази доходить до таких висновків. Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно зі статтею 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Спадкоємці, які протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не подали заяву про прийняття спадщини, вважаються такими що не прийняли її. Згідно з правилами статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини вважається день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3ст. 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно з частиною п`ятою статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 червня 2021 року в справі №484/1626/20 (провадження № 61-18752св20) зроблено висновок, що: «поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи». Законодавцем не надається ніякого значення тривалості періоду, який пройшов з дня закінчення строку для прийняття спадщини, що не виключає можливості подачі до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за наявності поважності причин його пропуску, також і після спливу значної кількості часу. За змістом статей 12, 81, 89, 263 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що позивачка дійсно пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, оскільки вона здійснювала догляд за незрячою свекрухою. Враховуючи безспірність правовідносин зі сторони відповідача та відсутність осіб, які прийняли спадщину у встановлений цивільним законодавством строк, суд доходить висновку, що позовні вимоги, заявлені позивачкою, є цілком обґрунтованими та відповідають чинному законодавству. Тому суд вважає за можливе визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі ч.3 ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved