Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-04 00:00:00

Позивач АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивує тим, що між АТ«ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитні договори: 28.12.2019 кредитний договір №2001504741501 видано кредит у сумі 42 800 грн.; 22.09.2020 кредитний договір №3001688597501 видано кредит у сумі 29 395.69 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 31.12.2023 складає: по кредитному договору від 28.12.2019 № 2001504741501 - 67 321.60 грн., з яких: 40 964.45 грн. - заборгованість за кредитом; 26 357.15 грн. - заборгованість процентами; 0 грн. - заборгованість за комісією; по кредитному договору від 22.09.2020 № 3001688597501- 20 596.58 грн., з яких: 9 130.85 грн. - заборгованість за кредитом; 1.42 грн. - заборгованість процентами; 11 464.31 грн. - заборгованість за комісією. Позивач направив письмову вимогу відповідачу на адресу місця проживання, яку було зазаначено у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. В зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом та судовий збір. Відповідач скористалась правом подачі відзиву, в якому зазначає, що за життєвими обставинами, нею були допущені несвоєчасні сплати по кредитним зобов`язанням. Від сплати зобов`язань по кредитним договорам №2001504741501 від 28.12.2019 року та № 3001688597501 від 22.09.2020 року, відповідач не відмовляється, але вважає, що банк АТ «ПУМБ» вчиняє неправомірні дії відповідно до форс-мажорних обставин. Банк АТ «ПУМБ» заблоковує рахунки для погашення кредитних зобов`язань, та саме у той час нараховує відсотки за несплату платежів за кредитними договорами. Тому відповідач вважає, що банк АТ «ПУМБ» нараховував відсотки до кредитних договорів неправомірно, так як повністю лишив змоги виконувати свої кредитні зобов`язання, та вважає дії банку АТ «ПУМБ», такими що порушують пункти договору, обставини непередбаченої сили(форс-мажор), та суму позову 87 918,18 по справі такою, що не відповідає дійсності, через мінливість сум боргу. Від представника позивача, 01.04.2024 надійшла відповідь на відзив, у якій Банк повністю не погоджується з викладеними у відзиві доводами, вважає їх безпідставними і необґрунтованими. Відповідач не спростовує факт отримання кредиту, а також не спростовує наявність кредитної заборгованості та підстави її виникнення. Підстава, на якій відповідач обгрунтовує свою позицію у відзиві, полягає в описі особистих життєвих обставин, а також запровадження картину та подальше введення воєнного стану. У законодавстві, прийнятими після введення воєнного стану відсутні норми щодо звільнення боржників від виконання грошового зобов`язання на період дії воєнного стану. На період дії воєнного стану боржники звільняються від відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (штраф, пеня), але не звільняються від необхідності виконання самого кредитного зобов`язання - сплати: основної суми кредиту, процентів; комісії. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 26.02.2024 відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 13.05.2024 постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, причини неявки суду невідомі, в п.3 прохальної частини позову просить суд розглядати справу за його відсутності, не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про розгляд справи повідомлялась належним чином, за зареєстрованим місцем проживання, Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін по справі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Встановлено, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитні договори: 28.12.2019 кредитний договір №2001504741501 видано кредит у сумі 42 800 грн.; 22.09.2020 кредитний договір №3001688597501 видано кредит у сумі 29 395.69 грн. Пунктом 2.2.5 Розділу І Частини 2 загальних положень, публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб визначено, що підписанням заяви на приєднання до Договору, клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення Договору клієнт ознайомився з повним текстом Договору (в тому числі Тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору. Відповідно до п.5.1.4. Розділу І Частини 5 публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати Банку сплачені ним кошти. Згідно із п.5.1.7. Розділу І Частини 5 публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, клієнт зобов`язаний сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим договором. Відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, заборгованість відповідачки перед банком за вищевказаним кредитним договором станом на 31.12.2023 становить 87 918,18 грн. 02.01.2024 року відповідачу було направлено письмову вимогу-повідомлення за вих№КНО-44.2.2/3, згідно якої позивач вимагав повернути кредитні кошти в досудовому порядку. Однак вимога кредитора зі сторони відповідача залишилась без реагування. Банком зобов`язання за договором виконались, а саме відповідачу надались кредитні кошти. У свою чергу позичальник зобов`язалась своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом та повернути кредит у визначені договорами терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно з кредитними договорами. Слід наголосити на тому, що жодних заперечень з приводу того, що відповідач не погодилась з умовами та правилами надання кредиту під час укладення та підписання вищезазначеного договору відповідачем висловлено не було. Обставини укладення вищевказаного договору відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами. Відповідач була належним чином ознайомлений з умовами вищезазначеного договору. Відповідач, не сплативши у вказаний договорі строк кредит, порушила вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, тобто згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а ст. 530 ЦК України вимагає: " Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк." Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник має повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позивачем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідач порушила умови договору в частині неповернення кредиту та несплати відсотків за його користування та не виконала взяті на себе зобов`язання, тобто в односторонньому порядку відмовилась від виконання договірних зобов`язань. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не скористалась своїм правом, передбаченим ст.ст. 76-83, 174,191 ЦПК України та не подала суду відзиву щодо вимог позивача та доказів на їх спростування. Крім того, слід наголосити на тому, що доводи відповідача щодо необґрунтованості доданого розрахунку заборгованості та його неналежності не можуть бути враховані. Адже, належних та допустимих доказів, які спростовують інформацію викладену у розрахунку заборгованості відповідачем не подано. Слід наголосити на тому, що Верховним Судом у постанові від 07.06.2023 по справі № 234/3840/15-ц (провадження № 61-3014св22), наголошено, що «заборгованість визначається умовами кредитного договору та вимогами закону, а суд у будь-якому разі має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду немає сумніву, оскільки за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти». Крім того, Верховним Судом у вказаній постанові наголошено, що «незгода з наданим суду розрахунком не є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі». Вказана позиція суду узгоджується також з висновками Верховного Суду у постановах від 23 січня 2018 року у справі № 755/7704/15-ц (провадження № 61-283св18), від 26 вересня 2018 року у справі № 159/2146/15-ц (провадження № 61-20113св18), від 02 жовтня 2020 року у справі № 911/19/19. Однак, будь-яких належних та допустимих доказів, які спростовують позовні вимоги позивача, зокрема контррозрахунок заборгованості, відповідачем не надано. З огляду на викладене до стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за кредитними договорами на загальну суму 87 918,18 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved