Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-07 00:00:00

У червні 2023 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДСЕРВІСЦЕНТР-КОМФОРТ» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, відповідно до якої позивач із урахування заяви про усунення недоліків, просив суд: стягнути у повному обсязі з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будсервісцентр Комфрот» заборгованість за надану послугу з управління будинком за період з 01.09.2021 по 31.03.2023 - у розмірі 20 179,50 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що заява мотивована тим, що ТОВ «Будсервісцентр-Комфорт» є управителем житлового багатоквартирного будинку [ADDRESS] . Як зазначає позивач, відповідачі є власниками квартири [ADDRESS] . Протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку будинку [ADDRESS] від 18.12.2018, ТОВ «Будсервісцентр-Комфорт» визначено управителем вказаного багатоквартирного будинку та затверджено умови договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. 01.07.2019 експлуатуюча організація ТОВ «Будсервіс-Центр» передало вказаний будинок в управління ТОВ «Будсервісцентр-Комфорт». При цьому, у будинку, зокрема, і квартирі [ADDRESS] позивачем безперебійно надавались житлово - комунальні послуги. У позовній заяві зазначено, що 01.07.2019 між ТОВ «Будсервісцентр-Комфорт» та відповідача був укладений договір №16-Ш по надання послуг з управління будинком. У період з 01.09.2021 по 31.03.2021 відповідач користується житлово-комунальними послугами, але не вносить оплату за них, в результаті чого у відповідачів виникла заборгованість у розмірі 20 179,50 грн. (вартість послуги з управління у розмірі10,87 грн. за 1 кв. метр площі квартири встановлено вищевказаним рішенням співвласників багатоквартирного будинку). Позивачем зазначено, що оскільки відповідачі не виконують в повному обсязі свої зобов`язання по сплаті житлово-комунальних послуг, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 13.02.2024 вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків. 21.02.2024 до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків у позовній заяві. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 08.08.2024 задоволено заяву представника позивача та закрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будсервісцентр-Комфорт» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, - в частині позовних вимог до [PERSON] . Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити у повному обсязі, не заперечував щодо заочного проваджені. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не сповістила. Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до частин 1, 3 статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29 листопада 2001 року № 2866-III (далі по тексту - Закон України від 29 листопада 2001 року №2866-ІІІ) об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. В одному багатоквартирному будинку може бути створено тільки одне об`єднання. Власники квартир та нежитлових приміщень у двох і більше багатоквартирних будинках, об`єднаних спільною прибудинковою територією, елементами благоустрою, обладнанням, інженерною інфраструктурою, можуть створити одне об`єднання. З матеріалів справи вбачається, що 18 грудня 2018 року були проведені збори співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] з порядком денним: 1.Визначення управителя. 2.Погодження вартості послуг з управління багатоквартирним будинком. Відповідно до Протоколу зборів співвласників будинку [ADDRESS] від 18 грудня 2018 року: - обрано управителем вказаного будинку - ТОВ «БУДСЕРВІСЦЕНТР-КОМФОРТ» (за вказане рішення проголосували 40 (сорок) співвласників будинку, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 9 340,4 метрів квадратних, тобто 82,10% від загальної площі будинку). - погоджено розмір тарифу за надання послуги з управління багатоквартирним будинком у розмірі 10 гривень 87 копійок у розрахунку на 1 кв.м. загальної площі приміщення (за вказане рішення проголосували 36 (тридцять шість) співвласників будинку, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 8 719,7 метрів квадратних, тобто 76,64% від загальної площі будинку). 01 липня 2019 року експлуатуюча організація ТОВ «Будсервіс-Центр» передала будинок [ADDRESS] на підставі зазначеного протоколу зборів співвласників будинку в управління новому управителю - ТОВ «Будсервісцентр-Комфорт» (Акт приймання передачі об?єкту в управління від 01 липня 2019 року). Таким чином, позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДСЕРВІСЦЕНТР-КОМФОРТ» є управителем житлового багатоквартирного будинку [ADDRESS] , яка має для цього відповідні повноваження, а саме за своєю статутною діяльністю зобов`язане забезпечити належне утримання та експлуатацію обслуговування та забезпечує виконання обов`язків, передбачених Законом України «Про житлового-комунальні послуги». Згідно інформаційної довідки №330150089 від 25.04.2023 із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] є власником 1/6 частини квартири [ADDRESS] (а.с. 36-37). Згідно п. 5 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги в повному обсязі та у строки, встановлені договором або законом. Розмір плати за житлово-комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує житлово-комунальну послугу. Відповідно до п. 7 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», договір - це усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (розрахунковий документ). Статтею 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що виконавець залежно від характеру і специфіки виконаної роботи (наданої послуги) зобов`язаний видати споживачеві розрахунковий документ, що засвідчує факт виконання роботи (надання послуги). Обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникає у споживача з початку користування цими послугами. Виходячи з положень ст. ст. 319, 320, 322, 382 Цивільного кодексу України, ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 № 417-VIII на власників квартир та нежитлових приміщень житлових будинків, як на співвласників багатоквартирних будинків законом покладено низку обов`язків, зокрема, забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан, технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного ремонту спільного майна багатоквартирного будинку, додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм тощо. Згідно ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України, та ч.1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несуче-огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташованій прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Відповідно до ч. 2 ст. 322 ЦК України - власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Власність зобов`язує. Тому власник майна не тільки має право на свій розсуд володіти, користуватися, розпоряджатися належним йому майном та здійснювати стосовно останнього будь-які дії, що не суперечать закону та публічному інтересу, але й мусить виконувати певні обов`язки, передбачені законом. Одним, з таких обов`язків власника є його обов`язок утримувати майно, що йому належить. Квартира відповідача [ADDRESS] , є упорядкованим житловим приміщенням, забезпеченим всередині технічною можливістю споживання всіх комунальних послуг. Щомісяця позивач, виконував по будинку, в якому розташована квартира відповідача, комплекс житлово-комунальних послуг. Згідно інформації про нарахування, оплату та заборгованість за житлово-комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] , станом на 31.03.2023 року існує заборгованість на суму 20 179,50 грн. Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлена відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, частина 1 статті 625 визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За правилами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 та ст. 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Оскільки матеріалами справи підтверджується та обставина, що відповідач, як власник 1/6 кв. [ADDRESS] , який перебуває на балансі та обслуговуванні Товариства з обмеженою відповідальність «БУДСЕРВІСЦЕНТР-КОМФОРТ», отримав послуги, пов`язані з утриманням належного йому майна, суд вважає вимоги позивача про стягнення витрат за надані ним послуги правомірними та такими, що ґрунтуються на законі, який встановлює обов`язок власників нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного їм майна. При цьому, суд зауважує, що рішення, прийняте на загальних зборах співвласників буднику [ADDRESS] затвердженого протоколом від 18 грудня 2018 року зазначено про затвердження обов`язкових щомісячних внесків співвласників не скасоване. Згідно розрахунку, який наданий позивачем та перевірено судом, заборгованість відповідача за квартирою [ADDRESS] , за період 01.09.2021 по 31.03.2023 включно, становить 20 179,50 грн. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що слід позов задовольнити частково та стягнути з відповідача як власника 1/6 вказаної квартири на користь позивача заборгованість за надані послуги з управління будинком за період з 01.09.2021 по 31.03.2023 року у розмірі 3 363,25 грн. (1/6 частина від 20 179,50 грн.). В іншій частині позову щодо стягнення боргу в розмірі 16 816,25 грн. суд відмовляє, так як доказів права власності на всю квартиру у [PERSON] відсутні, тому відсутній обов`язок сплати всієї суми заборгованості. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 448,22 грн. (16,7%). На підставі викладеного,

Outcome: partial