Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

Рішенням Сахновщинського районного суду Харківської області від 06.03.2024 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа приватний нотаріус ХМНО Ніколаєнко А.С. про визнання права на частину спільного майна подружжя та визнання недійсним договору дарування задоволено частково. Визнано за [PERSON] , право власності на 1/2 частину трактора Беларус-892, рік випуску- 2007, заводський номер 90805066, двигун номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з [PERSON] , на користь [PERSON] , судовий збір в розмірі 3987,85 грн за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн, а всього судових витрат 8987,85 грн. Питання розподілу витрат понесених відповідачем [PERSON] , пов`язаних з розглядом справи судом не вирішувалося. 12.03.2024 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Селезень С.В. подано до суду клопотання про стягнення з позивача на користь відповідача [PERSON] судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 40000 грн. Клопотання обґрунтовано тим, що на виконання приписів ст. 141 ЦПК України було повідомлено суд, що докази на підтвердження розміру судових витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу у даній справі буде надано до суду протягом п`яти днів, після ухвалення судового рішення, разом із заявою про стягнення витрат на правничу допомогу. Клопотання мотивовано тим, що у відповідності до вимог ч. 3 ст. 141 ЦПК України сума витрат на професійну правничу допомогу за результатами розгляду позовної заяви дорівнює 40 000,00 гривень, у зв`язку із чим додано підтверджуючі документи сплати наданих послуг. Ухвалою судді Сахновщинського районного суду Харківської області від 27.06.2024 року зазначене клопотання призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 30.07.2024 року. Сторони та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися завчасно та належним чином. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] направили до суду заяву про розгляд клопотання про ухвалення додаткового рішення без їх участі. Від позивача [PERSON] до суду надійшла заява про зменшення витрат на правову допомогу понесених відповідачем та розгляд вказаного клопотання без його участі. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. За таких обставин суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності учасників справи. Зважаючи на те, що всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши клопотання про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат та матеріали справи, суд приходить висновку. Частиною 1\~ст. 270 ЦПК України\~передбачені підстави для ухвалення додаткового рішення по справі, а саме суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (п. 3 ч. 1\~ст. 270 ЦПК України). Відповідно до п. 3 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 3\~ст. 133 ЦПК України, до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1\~ст. 137 ЦПК України, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. Як вбачається з матеріалів справи, у даній справі в інтересах відповідача діяв адвокат Селезень С.В., згідно із укладеним договором про надання правової допомоги від 28.07.2023 року №б/н та на підставі ордеру від 04.08.2023 року: ВІ № 1159379. Представником відповідача [PERSON] було заявлено про компенсацію витрат на правничу допомогу. В обґрунтування цього додано: Договір про надання правової допомоги від 28.07.2023 року, Додаткову угоду №1 від 28.07.2023 року укладені між [PERSON] та адвокатом Селезень С.В., а також квитанцію № б/н від 28.07.2023 року, згідно якої [PERSON] було сплачено 40000 грн за надання адвокатом Селезень С.В. юридичної консультації, складання відзиву вивчення судової практики, участі в судових засіданнях, не залежно від їх кількості. Згідно Додаткової угоди №1 від 28.07.2023 року до договору про надання адвокатських послуг (правничої допомоги) від 28.07.2023 року передбачено розрахунки між сторонами [PERSON] та [PERSON] , а саме сума гонорару адвоката є фіксованою та складає 40000 гривень та не залежить від кількості судових засідань, відповідно до квитанції від 28.07.2023 року. Ця квитанція є підтвердженням факту оплати гонорару (послуг) адвоката. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Позивач [PERSON] звернувся до суду з клопотанням про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. В обґрунтування клопотання ним зазначено, що заявлена сума на правову допомогу значно завищена та неспівмірна з реальним обсягом роботи адвоката та витраченого нею часу на надання правничої допомоги. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з того, що позовні вимоги були задоволені частково, рівня складності юридичної кваліфікації правовідносин, обсягу наданих відповідачу послуг з правничої допомоги, змісту поданих процесуальних документів, принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, їхньої дійсності та необхідності, тому суд визначає вказаний розмір витрат на правничу допомогу в розмірі 40000,00 грн необґрунтованим та неспівмірним, та вважає за необхідне зменшити до 15000,00 грн. Враховуючи викладене, клопотання представника відповідача [PERSON] належить задовольнити частково, ухвалити у справі додаткове рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 15000,00 гривень понесених витрат на правничу допомогу На підставі викладеного і

Outcome: partial