Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-01 00:00:00

[PERSON] в особі представника адвоката Романченка О. М. звернувся до суду із вказаним позовом до [PERSON] та з урахуванням зменшення позовних вимог просив стягнути на свою користь 210,06 грн. як трьох процентів річних за порушення строків виконання грошового зобов`язання та 310,20 грн. як суму боргу з урахуванням індексу інфляції, а також стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 968, 96 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн.. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 24.02.2023 року у справі №641/9326/21 були задоволені позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] та стягнуто на користь [PERSON] з [PERSON] суму боргу за договором позики від 23.11.2021 року у розмірі 93820 грн., три проценти річних за період з 27.11.2021 року по 23.02.2022 року у сумі 694,52 грн., інфляційних втрат за період з 02.12.2021 року по 23.02.2022 у розмірі 3283,70 грн., а також стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 977,98 грн.. Додатковим рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 29.03.2023 року по справі №641/9326/21 стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн.. Постановою Полтавського апеляційного суду від 04.07.2023 у справі №641/9326/21 апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 24.02.2023 року та додаткове рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 29.03.2023 року залишено без змін. Додатковою постановою Полтавського апеляційного суду від 14.09.2023 року у справі №641/9326/21 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.. Таким чином, рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 24.02.2023 року та додаткове рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 29.03.2023 у справі №641/9326/21 набрало законної сили 04.07.2023 року, а додаткова постанова Полтавського апеляційного суду від 14.09.2023 року у справі №641/9326/21 14.09.2023 року, і у [PERSON] відповідно, з?явилось грошове зобов?язання перед [PERSON] у розмірі 113775 грн. та 5000 грн. відповідно. Оскільки відповідач добровільно не виконала вищевказані судові рішення, позивачем було одержано виконавчі листи та пред?явлено їх до примусового виконання до приватного виконавця Близнюкова Ю.В. провадження №71839181, №71837844 та №73380836. У період з 26.09.2023 року по 07.12.2023 року від приватного виконавця Близнюкова Ю.В. на рахунок [PERSON] надійшли грошові кошти розмірі 111276,20 грн.. Крім того, 19.10.2023 року надійшли кошти у розмірі 3700 грн. (компенсація витрат виконавчого провадження), а 27.10.2023 року та 06.11.2023 року [PERSON] перерахувала на рахунок [PERSON] 5000 грн. та 2500 грн. у якості добровільного погашення боргу. 3 огляду на несвоєчасніть виконання [PERSON] своїх грошових зобов`язань, що виникли на підставі вищевказаних судових рішень, позивачем нараховано три відсотки річних та інфляційні втрати на заборгованість по сплаті судового збору у розмірі 977,98 грн., яка виникла на підставі рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 24.02.2023 року; по сплаті витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн., яка виникла на підставі додаткового рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 29.03.2023 року; по сплаті витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн., яка виникла на підставі додаткової постанови Полтавського апеляційного суду від 14.09.2023 року. Таким чином, сума трьох процентів річних за порушення строків виконання грошового зобов`язання складає 210,06 грн. та інфляційних втрат у сумі 310,20 грн. Провадження по справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представником відповідача адвокатом Вайленко Г. О. було подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого остання заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України яким передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У судовому засіданні представник позивача адвокат Романченко О.\~М. просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача - адвокат Вайленко Г. О. заперечувала проти задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Згідно копії\~рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 24.02.2023 року у справі №641/9326/21 позовні вимоги [PERSON] було задоволено та стягнуто з [PERSON] суму боргу за договором позики від 23.11.2021 року у розмірі 93\~820 грн., трьох процентів річних за період з 27.11.2021 року по 23.02.2022 року у сумі 694,52 грн., інфляційні витрати за період з 02.12.2021 року по 23.02.2022 у розмірі 3 283,70 грн., а також стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 977,98 грн.. Вказане рішення набрало законної сили 04.07.2023 року Відповідно до копії додаткового рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 29.03.2023 року по справі №641/9326/21, стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] витрати професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн.. Вказане рішення набрало законної сили 04.07.2023 року. Згідно копії постанови Полтавського апеляційного суду від 04.07.2023 у справі №641/9326/21, апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 24.02.2023 року та додаткове рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 29.03.2023 року залишено без змін. Вказана постанова набрала законної сили 14.09.2023 року. Згідно копії додаткової постанови Полтавського апеляційного суду від 14.09.2023 року у справі №641/9326/21 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.. Згідно матеріалів позовної заяви, приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю. В. відкрито виконавче провадження №71837844 на виконання виконавчого листа №641/9326/21 виданого 05.05.2023 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судового збору у розмірі 977, 98 грн.. Згідно копії постанови приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю. В. від 17.05.2023 року, останнім відкрито виконавче провадження №71839181 на виконання виконавчого листа №641/9326/21 виданого 05.05.2023 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором позики від 23.11.2021 року у розмірі 93\~820 грн., трьох процентів річних за період з 27.11.2021 року по 23.02.2022 року у сумі 694, 52 грн., інфляційні витрати за період з 02.12.2021 року по 23.02.2022 року у розмірі 3\~283, 70 грн., а всього 97798, 22 грн.. Згідно копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.11.2023 року, приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю. В. відкрито виконавче провадження №73380836 на виконання виконавчого листа №641/9326/21 виданого 12.10.2023 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15\~000 грн.. Положеннями ч. 1\~ст. 1049 ЦК України\~визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Наслідки порушення договору позичальником визначені\~статтею 1050 ЦК України, відповідно до частини першої якої, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Згідно з частиною другою\~статті 509 ЦК України\~зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до положень статті 11\~ЦК України рішення суду може бути підставою виникнення цивільних прав та обов`язків у випадках, установлених актами цивільного законодавства, - за наявності прямої вказівки про це в законі. За загальним правилом судове рішення забезпечує примусове виконання зобов`язання, яке виникло з підстав, що існували до його ухвалення, але не породжує таке зобов`язання, крім випадків, коли положення норм чинного законодавства передбачають виникнення зобов`язання саме з набранням законної сили рішенням суду. За змістом статей\~524,533-535\~і\~625ЦК України\~грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Відповідно до частини 2 статті 625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування трьох процентів річних та індексу інфляції входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання. Разом з тим, позивачем нараховано три проценти річних та інфляційні втрати на стягнуті судовим рішенням суми судового збору та витрат на правничу допомогу, що є неприпустимим з огляду на таке. Так, стаття 625 ЦК України допускає застосування відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання, яке виникло у матеріальних правовідносинах. У той же ж час, судові витрати мають процесуально-правову природу, а судове рішення не породило виникнення нового зобов`язання у відповідача. Тому враховуючи обставини цієї справи, суд вважає, що позивач помилково визначив базу для нарахування інфляційних втрат та трьох процентів річних, безпідставно включивши до її складу суми, які мають процесуальне походження. Вказане унеможливлює висновок суду про те, що відповідальність, встановлена ст. 625 ЦК України, може поширюватись на зобов`язання, які передбачені ЦПК України. Адже такий висновок суду суперечитиме приписам ст. 1 ЦК України. Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed