Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-25 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що між сторонами 21 грудня 2019 року укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Томаківському району та місту Марганцю Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що 21 грудня 2019 року було зроблено актовий запис за №226 та підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Від відносин у шлюбі подружжя мають спільну малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Підставою для звернення із позовом про розірвання шлюбу послугували ті обставини, що за час спільного проживання між ними почали з`являтися безкомпромісні розбіжності в поглядах на майбутнє спільне життя, внаслідок чого спільне життя фактично припинилось і шлюбні стосунки вже не можуть бути відновлені. Для сторін стало очевидним, що вони не можуть і не мають бажання надалі продовжувати шлюбні стосунки. Кожний із них живе окремо своїм особистим життям один від одного та не бачить перспектив для майбутнього відновлення шлюбних відносин. Починаючи з 01 червня 2023 року, позивач припинив з відповідачем фактично проживати у шлюбі. Вона виїхала зі своїми особистими речами та сином від відповідача та мешкає наразі окремо. З того часу вони не цікавилися життям один одного. Спір щодо поділу спільного майна подружжя між ними відсутній. Ухвалою суду від 14.06.2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного провадження. В судове засідання сторони не з`явилися. Від позивача [PERSON] на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності даної особи, де вона вказує що підтримує позовні вимоги. Представник відповідача - адвокат Кок Ю.І., що діє на підставі ордера серія АЕ №1236037 від 19.07.2024 року, надала суду відзив на позов, у якому не заперечує проти розірвання шлюбу із позивачкою, посилаючись на те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить також і інтересам відповідача, що має істотне значення. При цьому, просить суд повернути [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви до суду, у зв`язку з визнанням позову відповідачем в частині розірвання шлюбу, що передбачено ч. 1 ст. 142 ЦПК України. Однак, просить суд відмовити у стягненні з відповідача судових витрат на правничу допомогу в сумі 4000 грн. у зв`язку з недоведеністю. На підтвердження понесених правничих витрат до позовної заяви додані наступні документи: квитанція до прибуткового касового ордеру від 17.03.2024 року №б/н, що має підписи головного бухгалтера та касира без вказівки П.І.Б. та відтиск печатки АО «Адвокатська компанія «ВАШЕ ПРАВО», код ЄДРПОУ 38312861, та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 04.12.2012 року №749 громадянці [PERSON] . В квитанції до прибуткового касового ордера від 17.03.2024 року № б/н зазначено, що прийнято від [PERSON] грошові кошти в розмірі 4000,00 грн. на підставі "надання правничої допомоги щодо розірвання шлюбу в Нікопольському міськрай. суді Дніпропетровської області". Крім того, відзив відповідача містить посилання на те, що з наданих документів неможливо встановити обставини щодо надання будь-яким адвокатом правничих послуг [PERSON] , предмет та обсяг наданих правничих послуг. Позовна заява та додані до неї документи підписані власноруч [PERSON] . Матеріали справи не містять документів, які б засвідчували участь адвокатів у наданні правничих послуг [PERSON] . Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Обов`язковим переліком документів на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є документи: договір про надання правової допомоги; розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо) (висновки, викладені у постановах Верховного Суду у справах № 821/227/17, № 726/549/19, № 810/3806/18, № 199/3939/18-ц, № 466/9758/16-ц, Великої Палати Верховного Суду у справі № 826/1216/16. Інформація, яка міститься в акті приймання правової (правничої) допомоги, зокрема перелік наданих послуг та фіксований розмір гонорару, не може вважатись тим розрахунком (детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги), подання якого є необхідною умовою для стягнення просить заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, підтримує позовні вимоги про розірвання шлюбу в повному обсязі. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається зі змісту ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з\~ч.4\~ст.206\~ЦПК України,\~у разі\~визнання відповідачем\~позову суд\~за наявності\~для того\~законних підстав\~ухвалює рішення\~про задоволення\~позову. Матеріалами справи доведено, що 21 грудня 2019 року між сторонами укладено шлюб, відповідний запис №226, місце державної реєстрації: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Томаківському району та місту Марганцю Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого 21.12.2019 року серія [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Томаківському району та місту Марганцю Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Позивач просить суд розірвати шлюб, посилаючись на відсутність взаєморозуміння та різні погляди на подружнє життя, внаслідок чого спільне життя між ними не склалося. Тобто, фактичні взаємини подружжя на теперішній час не дають підстав зберегти сім`ю. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається зі змісту ч. 3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5, про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Отже, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що має істотне значення. Відповідно зникла можливість бути їхній сім`ї суспільно корисною, і взагалі складовою самого суспільства. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. За таких обставин суд прийшов висновку про наявність вагомих підстав в даному випадку для розірвання шлюбу. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у справі в сумі 1211,20 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 4000 грн. Згідно ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Згідно вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та у відповідності до ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. До матеріалів справи додано квитанцію б/н від 17.03.2024 року, яка підтверджує сплату [PERSON] до державного бюджету судового збору в сумі 1211,20 грн. З урахуванням того, що відповідач [PERSON] визнав позов про розірвання шлюбу до прийняття рішення у справі, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову, а саме в сумі 605,6 грн. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] підлягає стягненню 1/2 частини суми сплаченого судового збору в розмірі 605,60 Також до матеріалів справи додано: квитанція до прибуткового касового ордера б/н від 17.03.2024 року виданого Адвокатським об`єднанням «Власне право» та копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №749 виданого [PERSON] в обгрунтування яких позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь понесені витрати на правничу допомогу в сумі 4000 грн. Аналізуючи вищезазначені докази, суд приходить висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 4000 грн. по наступним підставам. До матеріалів справи не додано договір про надання правової допомоги чи ордер \~виданий відповідно до\~Закону України\~"Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Квитанція до прибуткового касового ордера від 17 березня 2024 року не надає підстав для відшкодування витрат, пов`язаних на правову допомогу, що не узгоджується з переліком послуг обумовленої суми, тобто до матеріалів справи не додано найменування та обсяг наданих послуг, порядок та строк оплати. Таким чином, вищезазначені письмові докази документально не підтверджують фактичні витрати позивача по оплаті послуг з правової допомоги на рахунок АБ «Ваше право».

Outcome: approved