Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-01 00:00:00

Представник заявника звернувся у листопаді 2021 року до суду з заявою в якій просить визнати спадкове майно [PERSON] , померлого [INFO] , а саме: житловий будинок за номером 20-А, заг. площею 33,80 кв.м., житловою площею 21,50 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] ) відумерлою спадщиною. Заява обґрунтована тим, що [INFO] помер [PERSON] , на праві власності якому належав вищезазначений будинок. Спадкоємців, які прийняли у встановлений законом спосіб спадщину у померлого немає. Таким чином, майно померлого має бути визнано відумерлою спадщиною і перейти у власність АТ «Сенс Банк», оскільки між АТ АКБ СР «Укрсоцбанк» правонаступником якого був АТ «Альфа-банк» правонаступником якого є АТ «Сенс-Банк» та [PERSON] в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредиту за договором №Ф080224К було укладено іпотечний договір №2-23-Ф080224К-401, предметом іпотеки було вищезазначене майно померлого. Ухвалою від 26.11.2021 року відкрито провадження у справі. Представник заявника підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити, просив розгляд справи проводити без його участі. Представник заінтересованої особи надала на адресу суду заяву про проведення розгляду справи без її участі з а наявними в справі доказами, зазначила, що при розгляді справи покладається на розсуд суду. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, всебічно, повно, об`єктивно дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Як вбачається з матеріалів справи 05.03.2008 року між АТ АКБ СР «Укрсоцбанк» (правонаступником якого був АТ «Альфа-банк» правонаступником якого є АТ «Сенс-Банк») та [PERSON] було укладено кредитний договір №Ф080224К. В якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредиту за договором №Ф080224К між зазначеними сторонами було укладено іпотечний договір №2-23-Ф080224К-401, предметом іпотеки був житловий будинок за номером [ADDRESS] , який [PERSON] належав на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку. [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області 20.01.2009 року, актовий запис№ 235. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 29.10.2021 року №282017933, житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу ВКІ 221656 від 04.03.2008 року посвідчений приватним нотаріусом Волкодав В.Г. за реєстровим №1742. Із листа Першої херсонської державної нотаріальної контори №1527/1-14 від 18.09.2009 року вбачається, що після смерті [PERSON] заведена спадкова справа від 27.02.2009 року за №161/09. До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулась мати померлого [PERSON] , свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Згідно листа завідувача Бериславської державної нотаріальної контори О.М. Третьякової від 22.04.2021 року № 298/02-14 після смерті [PERSON] , померлої [INFO] заведена спадкова справа № 114/2019. Заяви про прийняття спадщини, або про відмову від спадщини від спадкоємців не надходили. Згідно до ч.1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. У разі якщо на об`єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно. Заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця, а якщо до складу спадщини входять земельні ділянки сільськогосподарського призначення - власниками або користувачами суміжних земельних ділянок. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та/або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Особи, які мають право або зобов`язані подавати заяву про визнання спадщини відумерлою, мають право на одержання інформації з Спадкового реєстру про заведену спадкову справу та видане свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч.2 ст. 1277 ЦК України, заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Згідно зі ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ст.7Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Відповідно до ст.23 Закону України «Про іпотеку», у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Згідно до ст.1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу. Таким чином, враховуючи те, що спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у встановлений законодавством термін ніхто не прийняв, спадкоємці за законом та заповітом у померлого відсутні, докази, які б свідчили про прийняття спадкоємцями спадщини шляхом постійного проживання разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини відсутні, суд приходить до висновку, що подана заява про визнання спадщини відумерлою підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved