Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-23 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про звільнення майна з-під арешту, посилаючись на те, що він є власником 1/2 частини квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] та вказує, що інша 1/2 частина квартири належала його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач зазначає, що він є єдиним спадкоємцем за законом після смерті матері та в установлений строк звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Андронакі Н.Г. із заявою про прийняття спадщини, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, не може, оскільки Сьомою одеською державною нотаріальною конторою на підставі Постанови АН 397490 від 05.10.2007 року Першої ДВС у Малиновському районі м. Одеси про арешт нерухомого майна на 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] накладений арешт, реєстраційний номер обтяження 5828421, зареєстрований 12.10.2007 року та Одеською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови В-13/30 від 15.07.2010 року Першого Малиновського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження на 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] накладений арешт, реєстраційний номер обтяження 10084013, зареєстрований 28.07.2010 року. Також позивач вказав, що згідно відповіді Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за №109126 від 23.05.2024 року у відповідності до бази Автоматизованої системи виконавчих проваджень відсутні будь які відомості щодо виконавчих проваджень при примусовому виконанні яких було накладено арешт на 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] , в даний час відсутні виконавчі провадження стосовно [PERSON] , а також відповідно до «Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» №699/30567 від 09 червня 2017 року, а саме п. 2 розділу ХІ «Строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву, становить три роки», зазначені виконавчі провадження знищено, у зв`язку з чим не можливо з`ясувати підстави та обставини накладання арешту, тому позивач вимушений звернутись до суду з позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, його представник подала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала, справу просила розглянути без участі сторони позивача, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позову, справу розглянути за відсутності сторони відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 1/2 частина квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , інша 1/2 частина квартири на праві спільної часткової власності належить [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від [INFO] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини квартири за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцем за законом є її син [PERSON] , який в установлений законом строк звернувся до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Андронакі Н.Г. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Судом також встановлено, що позивач [PERSON] немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] , оскільки Сьомою одеською державною нотаріальною конторою на підставі Постанови АН 397490 від 05.10.2007 року Першої ДВС у Малиновському районі м. Одеси про арешт нерухомого майна на 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] накладений арешт, реєстраційний номер обтяження 5828421, зареєстрований 12.10.2007 року, та Одеською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови В-13/30 від 15.07.2010 року Першого Малиновського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження на 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] накладений арешт, реєстраційний номер обтяження 10084013, зареєстрований 28.07.2010 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Згідно відповіді Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за №109126 від 23.05.2024 року відсутні будь які відомості щодо виконавчих проваджень при примусовому виконанні яких було накладено арешт на 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] , відсутні виконавчі провадження стосовно [PERSON] , а також зазначені виконавчі провадження знищено, у зв`язку із спливом строків зберігання. Отже, оскільки матеріали виконавчих проваджень в рамках яких накладено арешти на 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] , знищені, то у позивача не має можливості реалізувати свої права. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а відповідно до ст. 319 цього Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. За ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Зважаючи на ту обставину, що накладення арешту має своїм наслідком заборону відчуження арештованого майна, тому вказаними арештами порушуються права позивача, як власника належного йому майна на розпорядження цим майном. Отже, наявність арештів, накладених Сьомою одеською державною нотаріальною конторою на підставі Постанови АН 397490 від 05.10.2007 року Першої ДВС у Малиновському районі м. Одеси про арешт нерухомого майна на 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження 5828421, зареєстрований 12.10.2007 року, та Одеською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови В-13/30 від 15.07.2010 року Першого Малиновського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження на 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження 10084013, зареєстрований 28.07.2010 року, що належала на праві власності спадкодавцю, порушує права позивача, як власника спадкового майна. На підставі наведеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд, з метою забезпечення в повній мірі захисту прав, свобод та інтересів позивача, дійшов до висновку про задоволення позову [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved