Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. 21 травня 2024 року [PERSON] звернулась до Іллічівського міського суд Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 20 серпня 2022 року, Чорноморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 385. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що сумісне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя. Кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами за різними місцями проживання. Наразі фактично шлюбні стосунки припинені більше року, спільного господарства сторони не ведуть. Вважає, що їх подальше сімейне життя неможливе і такий шлюб суперечить її інтересам. Спору про поділ майна подружжя немає. Матеріальну допомогу та інші засоби забезпечення дитини надає в добровільному порядку. В судове засідання позивач не з`явилась, до суду надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу за своєї відсутності, проти розірвання шлюбу з позивачем не заперечує. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі. 30 травня 2024 року постановлена ухвала про відкриття провадження, та розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 24 червня 2024 року. Також відповідачу наданий строк для подання відзиву на позовні вимоги. В судове засідання позивач не з`явилась, до суду надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу за своєї відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд вважає можливим продовжити розгляд справи у відсутності позивача та відповідача, що відповідає положенням ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України за неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає що позов підлягає задоволенню з таких підставах. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Відповідно до свідоцтва (серія [NUMBER] виданого Чорноморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 20 серпня 2022 року) вбачається, що 20 серпня 2022 року між сторонами укладено шлюб. (а.с. 9). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , батьками якої зазначені відповідно: [PERSON] та [PERSON] . Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми. Згідно до ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 110 Сімейного Кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Приписами ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України встановлено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Висновок суду. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу - є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя, та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати. Позивачем при подачі позову було сплачено 1211,20 грн. судового збору які вона просить стягнути з відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті позивачу слід повернути 605,60 грн. з державного бюджету, 50 відсотків судового збору сплаченого при подачі позову згідно квитанції, інша частина судового збору підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved