Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства «Дніпровська теплоелектроцентраль», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] , [PERSON] про зобов?язання вчинити певні дії. Позивач просить суд зобов?язати Акціонерне товариство «Дніпровська теплоелектроцентраль», код ЄДРПОУ: 00130820, виключити із особового рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , заборгованість за послуги теплопостачання за період з 15 червня 2006 року по час ухвалення рішення суду та припинити нарахування боргу за даною адресою. В обґрунтуванні позову, позивач зазначив, що він є наймачем квартири [ADDRESS] . Квартира неприватизована і перебуває у комунальній формі власності. 15.03.2006 року Заводським районним судом м.Дніпродзержинська ухвалено рішення за позовом [PERSON] щодо зобов?язання ВАТ «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль» провести необхідні роботи по відключенню квартири [ADDRESS] від загальної мережі теплопостачання центральної системи опалювання. Рішення суду набрало законної сили у встановленому порядку та виконано, проведені роботи щодо відключення квартири від центрального теплопостачання. 31 березня 2022 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області видано судовий наказ по справі №208/1586/23 про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь Акціонерного Товариства «Дніпровська теплоелектроцентраль»: 15453,63 грн. - заборгованість за надання послуг теплопостачання за період з жовтня 2020 по січень 2022; 420,00грн. - заборгованість за абонентське обслуговування та 82,70 грн. - витрати за сплату судового збору з кожного. Ухвалою суду від 30.08.2023 р. по справі №208/1586/23 судовий наказ про стягнення боргу за централізоване теплопостачання було скасовано. У зв`язку з вищезазначеними обставинами 12.09.2023р. [PERSON] звернувся до відповідача з метою встановлення наявного боргу за теплопостачання. Того ж дня, АТ «Дніпровська теплоелектроцентраль» видали довідку щодо наявної заборгованості за теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок [NUMBER] станом на 01.09.2023р., яка складає 32\~184,87 грн. та судовий збір 248,10 грн.. Дана заборгованість утворилася після відключення квартир від центрального теплопостачання, що є порушенням прав. Позивач заперечує проти нарахування йому та членам його сім?ї заборгованості за централізоване теплопостачання, оскільки за адресою їх мешкання з 2006 року відсутнє теплопостачання від центральної системи опалювання, згідно рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 15.03.2006 року. 31 січня 2024 року від представника відповідача Акціонерного товариства «Дніпровська теплоелектроцентраль» надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві представника відповідача зазначає, що вважає позовні вимоги позивача безпідставними, помилковими і такими, що суперечать діючому законодавству України. Зазначає що єдиною підставою для зняття споживача з обліку і припинення відповідних нарахувань є акт про відключення, затверджений відповідною Комісією, проведене відключення без дотримання відповідної процедури є самовільним, і, відповідно, відповідач не в праві припинити нарахування оплати послуг теплопостачання, а позивач має нести відповідальність перед надавачем послуг. Такий акт про відключення житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , відсутній в АТ «Дніпровська ТЕЦ» та не надається позивачем до позову. Факт правомірності відключення житлового приміщення в порядку передбаченому чинним законодавством України позивачем не доведено. Ухвалою суду від 17 листопада 2023 року відкрито провадження по справі. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Донець В.В. в судове засідання не з`явились, представник позивача надав суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за їх відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на підстави зазначені в позовній заяві. Представник відповідача Акціонерного товариства «Дніпровська теплоелектроцентраль» в судове засідання не з`явився, позовні вимоги позивача не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на підставі зазначені у відзиві на позовну заяву. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є квартиронаймачем квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою N 001248465 про склад сім?ї, яка видана 05.09.2023р. ТОВ «ОСЕЛЯ» та особовим рахунком № [NUMBER] , виданим ТОВ «Оселя». За цією адресою зареєстровані 3 особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.10). З копії довідки, наданої 12.09.2023р. АТ «Дніпровська теплоелектроцентраль» вбачається, що заборгованість за теплопостачання станом на 01.09.2023р. за адресою: [ADDRESS] складає 32\~184,87 грн. (а.с.11). Згідно копії рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 15 березня 2006 року позов [PERSON] задоволено. Зобов?язано комунальне підприємство «Дніпродзержинськтепломережа» списати з лицьового рахунку [PERSON] № [NUMBER] заборгованість по оплаті за послуги з теплопостачання у розмірі 2103,82 грн. у зв?язку із спливом строку позовної давності. Зобов?язано відкрите акціонерне товариство «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль» провести перерахунок заборгованості [PERSON] по оплаті за послуги з теплопостачання як наймача квартири [ADDRESS] та зобов?язано відкрите акціонерне товариство «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль» списати з лицьового рахунку [PERSON] №742414 заборгованість по оплаті за послуги з теплопостачання у розмірі 2081,82 грн. як нараховану на нього і вписану в його особовий рахунок № [NUMBER] без достатніх правових підстав. Зобов?язано відкрите акціонерне товариство «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль» у зв?язку з відмовою [PERSON] від послуг, що надаються відкритим акціонерним товариством «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль», провести необхідні роботи по відключенню його квартири [ADDRESS] від загальної мережі теплопостачання центральної системи опалювання. Згідно рішення колегії суддів судової палати з цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2006 року: «Рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 15 березня 2006 року в частині списання позивачу суми заборгованості по сплаті за теплопостачання скасувати і в задоволенні цих позовних вимог відмовити. В іншій частині рішення залишити без змін.». Рішення набрало законної сили 15 червня 2006 року. (а.с.12-13). Позивачем наданий текст судового наказу, виданого 31 березня 2022р. Заводським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області по справі № 208/1586/22, з Єдиного державного реєстру судових рішень, з якого суд не взмозі встановити осіб боржників та адресу за якою рахується заборгованість (а.с.14). Також, позивачем наданий текст ухвали, виданого 30 серпня 2023р. Заводським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області по справі №208/1586/22, з Єдиного державного реєстру судових рішень, відповідно до якого вищезазначений судовий наказ було скасовано (а.с.14). В матеріалах справи є акт №38, складений комісією у складі головного інженера Москаленко Ю.Л. та техніка [PERSON] , від 29 серпня 2023 року, відповідно до якого вбачається, що в квартирі за адресою: [ADDRESS] , згідно Рішення Заводського райсуду від 15.03.2006 року, виконано демонтаж приборів системи центрального опалення. Даний акт виданий ТОВ «ОСЕЛЯ» (а.с.15). Також в матеріалах справи є акт №53, складений комісією у складі головного інженера Москаленко Ю.Л. та техніка [PERSON] , від 27 листопада 2023 року, відповідно до якого вбачається, що в квартирі за адресою: [ADDRESS] , згідно Рішення Заводського райсуду від 15.03.2006 року, виконано демонтаж приборів системи центрального опалення. Даний акт виданий ТОВ «ОСЕЛЯ» (а.с.23). В матеріалах справи міститься розрахунок заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] за послуги з постачання теплової енергії та абонентської плати за адресою: [ADDRESS] за період з 01.10.2020р. 01.01.2024р., відповідно до якого основна заборгованість становить 34 688,30 грн., абонентська плата 1077,60 грн. (а.с.39). Відповідно до положень статей 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частин першої-третьої\~статті 13 ЦК України\~цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, встановлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно з вимогами ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Відповідно до\~п.5\~ч.\~2\~ст.\~7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги»\~індивідуальний споживач\~зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст.162 ЖК України, плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Частина 1 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків (на момент виникнення спірних правовідносин) регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими\~постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 21\~липня 2005\~року N\~630 (далі Правила), Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим\~наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року N 4\~(далі - Порядок). Згідно з пунктами 24, 25 Правил, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Згідно з пунктом 26 Правил, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до\~Закону України «Про теплопостачання»\~схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки, державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Згідно з пунктом 1.2 Порядку (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії. Відповідно до пунктів 2.1 Порядку, для вирішення питання відключення окремих приміщень житлового будинку від мереж централізованого опалення власник, наймач (орендар) приміщення повинен звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж центрального опалення і гарячого водопостачання. У заяві про відключення від мереж ЦО і ГВП власник, наймач (орендар) приміщення зазначає причини відключення. Відповідно до\~пунктів 2.2\~Порядку,\~засідання Комісії\~відбувається за\~участю заявника\~або його\~уповноваженого представника.\~Рішення Комісії\~оформляється протоколом,\~витяг з\~якого у\~десятиденний термін\~надається заявникові. Відповідно до пунктів 2.2.1 Порядку, при позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП. Згідно з пунктом 2.4 Порядку, відключення приміщень від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. Згідно з пунктом 2.6, 2.7 Порядку, по закінченню робіт складається акт про відключення квартири від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання населенню послуг з централізованого теплопостачання. Суд зауважує, що відповідно до Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Судом встановлено, що у матеріалах справи відсутній акт про відключення квартири [ADDRESS] ?ясньке Дніпропетровської області від мереж централізованого теплопостачання, затверджений постійно діючою міжвідомчою комісією, що є порушенням п. 2.6 Порядку.\~ Водночас, посилання позивача [PERSON] , на акт №38 від 29 серпня 2023 року та акт №53 від 27 листопада 2023 року, надані ТОВ «ОСЕЛЯ» як на докази того, що ним було законно проведено відключення його квартири від центрального опалення, суд відхиляє оскільки вищевказаний акти не відповідають Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 22.11.2005 № 4. Суд дійшов висновку про те, що процедура відключення від мереж централізованого опалення квартири [ADDRESS] ?ясньке Дніпропетровської області була проведена позивачем самовільно, з порушенням передбаченого законодавством Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання. Згідно з ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з`ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих доказів, суд, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до Акціонерного товариства «Дніпровська теплоелектроцентраль», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] , [PERSON] про зобов`язання вчинити певні дії є необґрунтованим, а тому не підлягають задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). На підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається у разі відмови в позові - на позивача.

Outcome: dismissed