Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07 грудня 2020 року ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» та [PERSON] уклали договір №6105710 про надання коштів у позику, за яким позикодавець надав позичальнику позику у сумі 51 600 грн. на умовах повернення, строковості, платності, у безготівковій формі шляхом перерахування коштів з поточного рахунку кредитодавця на рахунок позичальника, зазначений у Додатку №2, який є невід`ємною частиною Договору, а позичальник зобов`язався своєчасно погашати кредит, сплачувати фіксовану процентну ставку за користування кредитом із розрахунку - 28% річних від суми заборгованості та виконувати інші зобов`язання згідно цього Договору. П.4.7 Кредитного договору сторони надійшли згоди, що відповідно до ст. 625 ЦКУ позичальник у випадку прострочення ним виконання зобов`язань по поверненню кредитодавцю сум кредиту та/або процентів за користування кредитом, обов`язати сплатити суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час простроченого платежу. Оскільки позичальник порушив умови договору кредиту, а саме не здійснює повернення отриманого кредиту зі сплатою процентів за його користування та інших платежів, передбачених договором у строки, визначені у Додатку №1 до Договору кредиту, станом на 01.02.2024 загальна сума заборгованості становить 78 102,59 грн, а саме: заборгованість за кредитом 17 705,12 грн; заборгованість по відсотках 7 896,84 грн; заборгованість по комісії 45 599,58 грн; заборгованість по рахунку інфляції 5128,04 грн; заборгованість за 3% річних 1773,01 грн. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогами/претензіями, які були відповідачем проігноровані. На підставі вищевказаного загальний розмір заборгованості відповідача становить 78 102 грн 59 коп. З урахуванням викладеного представник позивача просив позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача вищевказану заборгованість та судові витрати у розмірі 3028 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав суду клопотання про проведення судового засідання без участі представника ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет», позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача також не надходило. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд уважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі доказів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. 30.07.2024 згідно ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 07 грудня 2020 року між ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» та [PERSON] було укладено Договір № 6105710 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, на підставі якого Кредитодавець надав Позичальнику грошові кошти в сумі 51600 грн для власних потреб на умовах строковості, зворотності, платності, у безготівковій формі шляхом перерахування коштів з поточного рахунку кредитодавця на рахунок позичальника, зазначений у Додатку №2, який є невід`ємною частиною Договору, а позичальник зобов`язався своєчасно погашати кредит, сплачувати фіксовану процентну ставку за користування кредитом із розрахунку - 28% річних від суми заборгованості та виконувати інші зобов`язання згідно цього Договору. Дата остаточного повернення кредиту зазначена до 06.12.2023. Крім цього, відповідач зобов`язався щомісячно сплачувати комісійну винагороду у розмірі 4% від суми кредиту за обслуговування кредитної заборгованості. Встановлена договором комісійна винагорода сплачується позивачальником щомісячно, у розмірі та в період встановленими у додатку №1 до цього договору з 01.01.2021, а у разі повного дострокового повернення кредиту - за фактичний період користування. Згідно п.2.7 Договору, у день видачі кредиту. позичальник ще сплачує комісію у розмірі 3% від суми кредиту, встановленої у п.1.1 даного Договору. Згідно заяви позичальника [PERSON] від 07.12.2020, остання просила перерахувати належну їй суму кредиту після утримання комісії, в розмірі 50 052 грн (а.с.20). ТОВ «Фінансово-кредитний супермаркет» виконав грошове зобов`язання та перерахував відповідачу грошові кошти у розмірі 50 052 грн., що підтверджується Платіжною інструкцією № 404 (а.с.22). Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Як встановлено при розгляді справи, позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідач зобов`язання за вказаним вище договором не виконав. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором станом на 01.02.2024 у неї виникла заборгованість (а.с.6,7) перед позивачем у розмірі 71 201,54 грн., з яких: - 17 705,12 грн. - заборгованість за кредитом; - 7 896,84 грн. - заборгованість за відсотками; - 45 599,58 грн. - заборгованість по комісії. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань і заборгованість в повному обсязі за Договором не погашає. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідач умови укладеного Договору не виконує, кредит та відсотки за користування кредитом не сплачує, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Договором на загальну суму 71 201,54 грн. Вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості згідно ст. 625 ЦК України по рахунку інфляції та 3% річних задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до ч.1 ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому згідно ст.133, 141ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 2760,45 грн.

Outcome: partial