Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом. Зазначивши, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 101340525 від 25.07.2021 року відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан» надало відповідачу грошові кошти. 12.11.2021 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» уклали договір відступлення прав вимоги №13Т. Відповідач належним чином не виконав умов кредитного договору, у зв`язку із цим, станом на 30.11.2023 року утворилась заборгованість в сумі 22822 грн. 50 коп. Позивач просить стягнути вказану заборгованість судові витрати та витрати на правову допомогу. Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 13.06.2024 року відкрито провадження в указаній справі. Вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, про розгляд справи повідомлений (ч. 8 ст. 128 ЦПК України), тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм об`єктивну та неупереджену оцінку, враховуючи відсутність заперечень проти позову з боку відповідача, суд приходить наступного висновку. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Стаття 610 ЦК України, передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Так 25.07.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений договір № 101340524 про надання споживчого кредиту в електронній формі, відповідно до умов якого відповідач отримав кошти у розмірі 5100,00 грн.(а.с. 38-46). Позивачем надано докази про зарахування на рахунок відповідача коштів в розмірі 5100,00 грн. за договором від 25.07.2021 року (платіжне доручення №30304737 від 25.07.2021) (а. с.56). 12.11.2021 року між ТОВ "МІЛОАН" та ТОВ «Діджи Фінанс» був укладений договір відступлення прав вимоги №13Т, відповідно до якого ТОВ «Діджи Фінанс» набуло право вимоги за кредитним договором № 101340525 від 25.07.2021 року(а.с. 12-20). У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем вимог Договору утворилась заборгованість. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 401340525 від 25.07.2021 року та витягу з додатку №1 до договору факторингу №13Т від 12.11.2021 року станом на 30.11.2023 року у [PERSON] утворилась заборгованість в сумі 22822,50 грн., з них: заборгованість по тілу кредиту у розмірі 5100,00 грн., заборгованість по нарахованим відсоткам за користування кредиту у розмірі 17212,50 грн. (а. с. 60, 61). Відповідач жодним чином заявлені до нього позовні вимоги не спростував, відзиву на позов не надав, тому суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при подачі позову сплатив судовий збір у розмірі 2147,20 грн. Таким чином, відповідачу належить сплатити Банку зазначену суму на відшкодування понесених ними судових витрат. Крім того, у порядку розподілу судових витрат позивач просить суд стягнути із відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 гривень. Згідно зч.1ст.133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Як встановлено ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу до позовної заяви додано копію договору № 42649746 про надання правничої (правової) допомоги від 11.12.2023 року, укладеного між Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської» та ТОВ «Діджи Фінанс». Відповідно до копії детального опису робіт виконаних Адвокатським бюро «Анастасії Міньковської», необхідних для наданої правової допомоги за Договором про надання правової допомоги № 42649746 від 11.12.2023 року, загальна вартість робіт становить 6000,00 гривень. При вирішенні питання про розподіл судових витрат на виконання вимог ч. 3 ст. 141 ЦПК України суд враховує, що ці витрати пов`язані з розглядом справи; розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, поведінку позивача, яка не призводила до затягування розгляду справи. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачу належить сплатити на користь позивача 6000 (шість тисяч) гривень 00 копійок на відшкодування понесених ним витрат на професійну правничу допомогу. На підставі ст. 509, 526, 530, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved