Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, мотивуючи його тим, що 18.01.2024 року близько 15 год. 00 хв. у відповідача, який достовірно знав, що на території України введено воєнний стан та який перебував в стані алкогольного сп`яніння, виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення майна з території домоволодіння позивача, що по [ADDRESS] . Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, відповідач, переконавшись у відсутності власниці та сторонніх осіб , які могли б перешкодити вчиненню злочину, пройшов на подвір`я вказаного домоволодіння, де за допомогою сили рук зірвав металеву скобу разом з навісним замком із вхідних дверей приміщення літньої кухні, після чого проник всередину будівлі. Перебуваючи в приміщенні літньої кухні, відповідач помітив та умисно, таємно, повторно викрав електричну плиту на дві конфорки торговельної марки «Леміра» модель «ЕПТ 2-2.0 кВТ/220В» вартістю 400 грн. 05 коп., електричну пилу торговельної марки «Procraft» модель «К2300S» вартістю 2805 грн. 56 коп., велосипед торговельної марки «Україна» вартістю 1031 грн. 67 коп., подовжувач електричний на котушці «У16-01 ПВС 2х1,5 25м» торговельної марки «Леміра» вартістю 973 грн. 00 коп. За вказані неправомірні дії відповідача було притягнуто до кримінальної відповідальності за ч.4 ст.185 КК України. Вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 18.04.2024 року відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4\~ст. 185 КК України\~та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Вказаний вирок не оскаржувався та набрав законної сили. Цивільний позов у кримінальному провадженні позивачем заявлено не було. Позивач у позові зазначає, що електричну плиту на дві конфорки торговельної марки «Леміра» модель «ЕПТ 2-2.0 кВТ/220В» вартістю 400 грн. 05 коп., електричну пилу торговельної марки «Procraft» модель «К2300S» вартістю 2805 грн. 56 коп., велосипед торговельної марки «Україна» вартістю 1031 грн. 67 коп. їй було повернуто працівниками поліції, однак подовжувач електричний на котушці «У16-01 ПВС 2х1,5 25м» торговельної марки «Леміра» вартістю 973 грн. 00 коп. їй не повернуто, а тому матеріальну шкоду він оцінює в суму вартості подовжувача - 973 грн. 00 коп. Заподіяння відповідачем моральної шкоди позивач обгрунтував тим, шо внаслідок протиправних дій відповідача йому заподіяно моральну шкоду, зокрема, внаслідок вказаної події, позивач, маючи похилий вік, зазнав значний стрес, хвилювання та емоційну напругу, що призвело до погіршення сну та апетиту, він не відчував себе у безпеці, а тому оцінює моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн. Враховуючи вище наведене, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду в розмірі 973 грн. 00 коп., моральну шкоду у розмірі 20000 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. Ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 13.05.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення Укрпошти копію ухвали від 13.05.2024 року та копію позовної заяви з додатками, відповідачу вручено особисто 09.07.2024. Відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не надав, що свідчить про відсутність заперечень проти позову. Згідно ч.5\~ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. З урахуванням викладеного, відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до приписів\~ст.2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та \~ \~ \~ \~своєчасний розгляді, вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно частини першої та пункту 9 частини другої\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу з застосуванням, зокрема, такого способу захисту, як відшкодування моральної (немайнової) шкоди. За загальним правилом зобов`язання з відшкодування шкоди (майнової та немайнової) \~ \~ \~ \~є прямим наслідком правопорушення, тобто порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. При цьому одне і те ж правопорушення може призводити до негативних наслідків як у майновій, так і немайновій сферах, тобто виступати підставою для відшкодування майнової та моральної шкоди одночасно. Відповідно до ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як встановлено судом, вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 18.04.2024 року у справі №276/480/24 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4\~ст. 185 КК України\~та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Вирок Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 18.04.2024 року не оскаржувався учасниками справи та набрав законної сили 21.08.2023 року. Згідно вказаного вироку суду встановлено, що 18.01.2024 року близько 15 год. 00 хв. у [PERSON] , який достовірно знав, що на території України введено воєнний стан та який перебував в стані алкогольного сп`яніння, виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення майна з території домоволодіння позивача, що по [ADDRESS] . Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, відповідач, переконавшись у відсутності власниці та сторонніх осіб, які могли б перешкодити вчиненню злочину, пройшов на подвір`я вказаного домоволодіння, де за допомогою сили рук зірвав металеву скобу разом з навісним замком із вхідних дверей приміщення літньої кухні, після чого проник всередину будівлі. Перебуваючи в приміщенні літньої кухні, відповідач помітив та умисно, таємно, повторно викрав електричну плиту на дві конфорки торговельної марки «Леміра» модель «ЕПТ 2-2.0 кВТ/220В» вартістю 400 грн. 05 коп., електричну пилу торговельної марки «Procraft» модель «К2300S» вартістю 2805 грн. 56 коп., велосипед торговельної марки «Україна» вартістю 1031 грн. 67 коп., подовжувач електричний на котушці «У16-01 ПВС 2х1,5 25м» торговельної марки «Леміра» вартістю 973 грн. 00 коп. Таким чином, [PERSON] своїми умисними протиправними діями завдав потерпілій [PERSON] \~матеріальної шкоди\~в сумі\~973\~грн.\~00\~коп., за що був притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.4 ст.185 КК України. Суд приймає до уваги положення\~ст. 128 КПК України,\~ст. 1177 ЦК України, відповідно до яких особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого, а також те, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від злочину, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до ч. 1, ч. 4\~ст. 81 ЦПК України\~зазначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ч. 1\~ст. 1177 ЦК України\~шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується особою, яка таку шкоду заподіяла. У ході судового провадження судом було встановлено, що обвинуваченим [PERSON] заподіяно матеріальної шкоди потерпілій [PERSON] внаслідок викрадення належного потерпілій майна, зокрема, електричного подовжувача\~на котушці\~«У16-01\~ПВС 2х1,5\~25м»\~торговельної марки\~«Леміра» вартістю\~973\~грн.\~00\~коп., що підтверджується матеріалами кримінального провадження. Окрім того, відповідно до частин першої, другої статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Відповідно до п. 3\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4\~Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Частиною 1\~ст. 1167 ЦК України\~визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Судом встановлено, що вчиненням відповідачем кримінального правопорушення відносно позивача, останньому заподіяно моральну шкоду. Так, діями відповідача позивачу завдано немайнових втрат, спричинених моральними переживаннями, що спричинило негативні зміни у житті останнього, пов`язані з витрачанням часу на відновлення психологічного стану, порушенні у зв`язку з цим нормального життєвого укладу та душевних стражданнях, яких позивач зазнав, у зв`язку із протиправною поведінкою відповідача. Зважаючи на вищенаведене, та те, що між злочинними діями відповідача та завданою позивачу моральною шкодою, є прямий причинний зв`язок, враховуючи характер та обсяг завданих моральних страждань, втрат немайнового характеру, наявні підстави для стягнення на користь позивача моральної шкоди. Разом з тим, згідно частини 3\~статті 23 ЦК України\~розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Отже, законом установлено загальні критерії щодо меж судової дискреції у вирішенні питання про розмір грошового відшкодування моральної шкоди. Тобто визначення розміру такого відшкодування становить предмет оціночної діяльності суду. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.80 ЦПК України). За правилами\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно\~ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами , висновками експертів, показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України\~визначено поняття належності доказів. Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування\~є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи\~заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до\~ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. При вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер та тривалість заподіяних [PERSON] моральних страждань, виходячи із засад розумності, виваженості, справедливості та зазначає наступне. Так, дії [PERSON] кваліфіковані як повторне таємне викрадення майна [PERSON] в умовах воєнного стану, тобто, як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Суд погоджується з доводами позивача про те, що така протиправна поведінка відповідача спричинила [PERSON] душевні страждання, погіршення психологічного стану здоров`я, що потребувало певного часу та зусиль для його відновлення. Також суд враховує, що відповідач добровільно не вчинив жодних конкретних дій, спрямованих на добровільне відшкодування заподіяної ним моральної шкоди позивачу, хоча вину свою у вчиненні кримінального правопорушення визнав та розкаявся. Отже, підсумовуючи наведене вище, суд вважає доведеним факт заподіяння [PERSON] моральної шкоди [PERSON] . Разом з\~тим,\~дослідивши надані\~позивачем докази,\~в їх\~сукупності,\~суд ввважає,\~що позивачем\~не доведено\~співмірність заявленої\~позивачем суми\~шкоди в\~розмірі 20\~000,00\~грн.,\~завданій йому\~кримінальним правопорушенням\~моральній шкоді,\~не надано\~достатніх доказів,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~суду дійти\~висновку про\~наявність обставин,\~які входять\~до предмета\~доказування та\~мають значення\~для справи. Зважаючи на викладене вище, виходячи з вимог закону, характеру дій відповідача та завданих позивачу моральних страждань, дотримуючись принципів розумності, співмірності та справедливості, враховуючи вік та майновий стан відповідача, а також враховуючи те, що відшкодування моральної шкоди не може бути засобом збагачення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, оціненої позивачем у 20000 грн., є суттєво завищеними та підлягають частковому задоволенню у розмірі 5000,00 грн., що, на думку суду, буде достатньою компенсацією завданих позивачу моральних страждань. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 1211,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial