Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-11 00:00:00

11.03.2024 року позивачка як мати, з якою мешкає повнолітня дитина, яка продовжує навчання, звернулася до суду із заявою, в якій вона через великі витрати на оплату навчання та відсутність допомоги з боку відповідача, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дати звернення до суду на період навчання спільної дитини сторін по справі [PERSON] , [INFO] , яка досягла повноліття, у Харківському автомобільно-дорожньому університеті на факультеті управління та бізнесу з плановим терміном навчання на контрактній основі до 30.06.2027 року. Ухвалою судді від 20.03.2024 року позовну заяву було залишено без руху через не залучення до участі у справі третьої особи, яка є донькою сторін позивачки, оскільки заявлені вимоги стосується її напряму, наданий час для усунення недоліків (а.с.19). На виконання даної ухвали в межах визначеного суддею строку 25.03.2024 року позивачка через канцелярію суду надано нову редакцію позовної заяви з наданням її копії з додатками для третьої особи по справі, чим вимоги ухвали судді від 20.03.2024 року були виконані (а.с.22-39). Ухвалою судді від 27.03.2024 року провадження у справі було відкрито у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи з наданням сторонам часу для подання усіх заяв по суті позову, а третій особі письмових пояснень (а.с.41). Відповідач в межах визначеного законом та підтвердженого суддею строку надав суду відзив, в якому проти задоволення позовних вимог заперечив, посилаючись на сплату ним половини вартості навчання третьої особи по справі, відсутності доказів з боку позивачки на інші витрати третьої особи або для третьої особи у зв`язку із навчанням, наявності у відповідача іншої сім`ї та дитини 2012 року, яка хворіє, а також на утримані матері, яка потребує матеріальної допомоги, з урахуванням необхідності сплати комунальних послуг, тобто просив відмовити у задоволенні позовних вимог за критерієм його матеріального стану (а.с.48-177). 16.04.2024 року в межах визначеного саме суддею строку відповідачка надала суду відповідь на відзив, в якому спростовувала доводи відповідача, посилаючись на надання ним доказів, які не відносяться саме до матеріального стану відповідача, необхідність забезпечення третьої особи не тільки платою за навчання, а й речами для навчання, відсутності доказів матеріального стану як матері відповідача, так і його дружини, яка зареєстрована разом із ним та також зобов`язані приймати участь у витратах на оплату комунальних послуг (а.с.182-185, 188-192). 18.04.2024 року від відповідача через канцелярію суду надійшло заперечення, в яких [PERSON] фактично ставить під сумнів вимоги позивачки з урахуванням вимог позовної заяви та вказує, що для оплати за навчання третьої особи він взяв кошти у борг у свого знайомого [PERSON] , інших доказів необхідності витрат на третю особу позивачка не надала, а тому підтримав раніше заявлену у відзиві свою позицію щодо того, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити за безпідставністю (а.с.197-200). Позивачка разом із відповіддю на відзив через відсутність у неї можливості отримати вказані документи самостійно через те, що вони відносяться до конфіденційної інформації, яка охороняється законом, з урахуванням посилання відповідача на те, що саме він несе витрати зі сплати комунальних послуг та допомагає своїй матері з власного заробітку, з метою встановлення дійсних доходів інших дорослих членів сім`ї відповідача, зазначених у відзиві, просила витребувати для приєднання до матеріалів справи наступну інформацію: -з місця роботи дружини відповідача [PERSON] , а саме державної установи «Первомайська виправна колонія №117», дані про її доходи; -з Головного управління Пенсійного фонду України дані про розмірі пенсії матері відповідача [PERSON] (а.с.186-187). Ухвалою суду від 19.04.2024 року, постановленої без повідомлення (виклику) учасників справи було встановлено подання сторонами усіх заяв по суті позову та відсутність письмових пояснень третьої особи, частково (щодо строків) задоволено клопотання позивачки про витребування доказів шляхом їх витребування судом (а.с.206). 25.04.2024 року у порядку ст.43 ЦПК України з боку позивачки надійшли додаткові письмові пояснення, в яких вона вказувала на неспроможність доводів відповідача у запереченні, оскільки з наданих ним доказів не вбачається той факт, що він не може надавати допомогу третій особі, в його нинішній сім`ї доход є у всіх дорослих членів його родини, а у позивачки для себе та третьої особи виключно її заробітна плата, витрати на лікування відповідача не підтверджуються доказами, понесеними відповідачем на таке лікування, а отримання коштів в борг це рішення відповідача, яке до предмету спору не має жодного значення (а.с.211-213). 01.05.2024 року до суду надійшла довідка про доходи дружини відповідача за період з березня 2023 року до лютого 2024 року від державної установи «Первомайська виправна колонія (№117)»(а.с.224). 03.05.2024року до суду надійшла довідка про отримані розміри пенсії матері відповідача за період з березня 2023 року до лютого 2024 року від Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області (а.с.226). Отримавши всі заяви по суті позову та додаткові пояснення позивачки, витребувані судом документи, ознайомившись із вказаними документами у повному обсязі, суд вважає за можливе розглянути справи по суті. Розгляд справи проводиться у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України\~за наявними у справі матеріалами у межах строків, визначених ст.275 та ч.2 ст.279 ЦПК України. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Позивачка та відповідач по справі є матір`ю та батьком третьої особи по справі, [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції Харківської області України (актовий запис про народження №60 від 17.03.2006 року)(а.с.10). Третя особа по справі 07.03.2024 року досягла повноліття. Позивачка мешкає разом із третьою особою по справі, що підтверджується довідкою №1992 від 25.03.2024 року, виданої відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області (а.с.39), що дозволяє позивачці претендувати на стягнення аліментів на третю особу у порядку ч.3 ст.199 Сімейного кодексу України. Третя особа навчається станом січень 2024 року на 1 курсі денної форми навчання за контрактом на факультеті управління та бізнесу Харківського національного автомобільно-дорожнього університету, термін навчання 4 роки, до 30.06.2027 року, що підтверджується копією довідки Харківського національного автомобільно-дорожнього університету №34/5693 від 08.01.2024 року (а.с.11). Відповідач сплатив половину вартості навчання третьої особи в вищому навчальному закладі за увесь період здобуття освітнього ступеня «бакалавр» третьою особою без індексації такої вартості (а.с.53). Суд погоджується, що навчання з боку третьої особи потребує витрат на її забезпечення під час навчання, участь у яких повинні брати і відповідач як батько, і позивачка як мати, оскільки вона самостійного доходу не має (а.с.188). Позивачка та відповідач обидва працюють та можуть надавати матеріальну допомогу на дитину, що відповідач у добровільному порядку не робить. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до закінчення навчання або до досягнення ними двадцяти трьох років. Оцінюючи доводи сторін, суд виходить з того позивачка не підтвердила заявлений розмір своїх вимог до відповідача, а саме не надала конкретних пояснень та доказів для стягнення 1/4 доходу відповідача (конкретні витрати, які були понесені або плануються до понесення саме для забезпечення навчання третьої особи), а відповідач не довів, що третя особа під час навчання, окрім оплати вартості навчання, не потребує інших витрат, пов`язаних із таким навчанням (придбання їжі, одежі, канцелярського приладдя, меблів, засобів електронного навчання тощо). Посилання обох сторін на витрати на медичні обстеження та лікування, які на третю особу понесла позивачка, а відповідач - на дитину від іншого шлюбу, своєю матір та на себе, не мають відношення до предмету спору, оскільки не вказують на зменшення матеріального стану сторін стосовно заявлених позовних вимог, оскільки доказів таких витрат, які б виходили за межі отриманого ними доходу суду надано не було. Також суд відхиляє доводи відповідача щодо понесення ним витрат на оплату комунальних послуг за місцем свого проживання як доказ зменшення його матеріального стану, оскільки такі витрати є передбачуваними, пов`язані із життєдіяльністю відповідача та він повинен їх нести. Те, що він сплачує комунальні послуги за усіх членів своєї нинішньої родини вказує на те, що він є добрим господарем, однак в контексті даної справи вказані докази знов таки не підтверджують зменшений до мінімуму його матеріальний стан, а саме, що після оплати комунальних послуг, у відповідача не залишається коштів на утримання себе та родини в частині забезпечення їжею, одежею та речами повсякденного вжитку. Дружина відповідача та його мати мають дохід вищий, ніж встановлений у 2024 року в Україні прожитковий мінімум для працездатних осіб та осіб, які втратили працездатність. До того ж суду не було надано доказів перебування їх саме на утриманні відповідача в контексті вимог діючого законодавства України. Відносно взяття відповідачем коштів у борг для оплати половини вартості навчання третьої особи за весь період навчання на освітньому рівні «бакалавр» 07.04.2024 року у [PERSON] (а.с.200), то вказаний факт суд враховує при визначенні розміру аліментів (сплату за безпосереднє навчання), однак підтримує позицію позивачки щодо того, що отримання коштів у борг є його правом, яким він може розпоряджатися самостійно і що до предмету спору в даній справі не має прямого відношення як доказ погіршення його матеріального стану на час постановлення судового рішення. Інші доводи сторін не мають значення для вирішення справи по суті і судом не досліджуються як такі, які мають оціночний суб`єктивний характер, пов`язаний із поданням іншою стороною заяв по суті позову. Таким чином, суд встановлює, що третя особа по справі потребує матеріальної допомоги, відповідач таку допомогу їй може надавати, однак надав частково, здійснив таку допомогу вже після пред`явлення до нього позову, а тому аліменти з нього на утримання третьої особи слід стягнути. В той же час суд не погоджується із розміром аліментів, визначених позивачкою, оскільки такий розмір не відповідає їх призначенню для даної категорії справ. Визначаючи розмір аліментів, які будуть стягуватися із відповідача, суд визначає їх розмір у вигляді 1/10 частки заробітку (доходу) відповідача, що виходячи із заробітної плати відповідача за 2023 рік, буде складати трохи більше прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 2024 рік (3028,00 грн.) та фактично буде для сторін рівномірним, враховуючи оплату відповідачем половини вартості навчання третьої особи по справі під час розгляду справи. Відповідно до\~ст.199 Сімейного кодексу України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно із\~ст.200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч.1ст.182\~СК України). При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання. Згідно з ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, а відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позовні вимоги суд задовольняє частково, з відповідача на користь держави повинен бути стягнутий судовий збір за розгляд справи у суді, розмір якого суд визначає як 40% від визначеного законом, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, що становить 484,48 грн., а іншу половину у розмірі 726,72 грн. слід компенсувати за рахунок держави. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежі за один місяць. На підставі зазначеного та

Outcome: partial