Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

Позиція позивача та відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Позивач АТ ''Оператор газорозподільної системи ''Полтавагаз'' звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу. Позовна заява обґрунтована тим, що [PERSON] після смерті [PERSON] є єдиним її спадкоємцем. Остання була побутовим споживачем послуг з розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS] , отримувала вказану послугу. Фактом її згоди на приєднання до умов Типового договору розподілу природного газу є підписана нею заява-приєднання, сплата рахунків за отриману послугу та споживання газу за вищевказанрою адресою. Після смерті останньої [PERSON] шляхом сплати рахунків та споживання газу за вказаною адресою приєднався до умов зазаначеного договору. Станом на 28.03.2024 сума заборгованості відповідача, яка виникла вже після смерті [PERSON] (за період з липня 2022 року по лютий 2023 року включно) становить 1715,00 грн. Позивач вказує, що ухвалою судді Хорольського районного суду від 31.01.2023 йому відмовлено у видачі судового наказу про стягнення із [PERSON] заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу у зв`язку із смертю боржника. Ухвалою судді Хорольського районного суду від 23.06.2023 позивачу відмовлено у видачі судового наказу про стягнення із [PERSON] як спадкоємця останньої заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу у зв`язку із відсутністю даних щодо місця реєстрації боржника. За таких оставин позивач звернувся до суду з цим позовом в порядку позовного провадження. Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 1715,00 грн та понесені судові витрати зі сплати судового збору. Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 05.04.2024 відкрито провадження в справі за позовом АТ ''Оператор газорозподільної системи ''Полтавагаз'' за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання, призначене на 28.05.2024, зокрема відповідача - шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України", оскільки згідно відповіді виконкому Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області від 01.04.2024 відповідач [PERSON] , [INFO] , знятий з реєстрації місця проживання з 15.09.2022 за адресою [ADDRESS] у зв`язку із вибуттям до м. Пирятина. Відповідно до відповіді № 524458 від 03.04.2024 з Єдиного державного демографічного реєстру даних відносно [PERSON] , [INFO] , у цьому реєстрі не виявлено. Ухвалою суду від 28.05.2024 відкладено судове засідання по справі у зв`язку із неявкою учасників, зокрема відповідача, та повторно здійснено виклик останнього у судове засідання, призначене на 07.08.2024 шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному веб-порталі "Судова влада України". В судове засідання 07.08.2024 сторони, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не з`явилися. Представник позивача у позовній заяві прохала суд провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. У визначений судом строк відзив на позовну заяву, а також заяви чи клопотання на адресу суду від відповідача не надходили, про причини своєї неявки він суд не повідомив. Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд,\~дослідивши матеріали\~справи,\~вважає,\~що за\~результатами розгляду\~справи в\~межах спрощеного\~позовного провадження\~має бути\~ухвалене рішення, яким позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю з таких підстав. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що Акціонерне товариство ''Оператор газорозподільної системи ''Полтавагаз'' здійснює діяльність з розподілу природного газу. [PERSON] , була побутовим споживачем послуг з розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS] , отримувала вказану послугу, що підтверджується копією заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) від 19.04.2016. Відповідно до даних облікової бази Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» споживачу [PERSON] присвоєно персональний особовий рахунок № [NUMBER] як суб`єкту ринку природного газу за адресою об`єкта розподілу природного газу: [ADDRESS] , Відповідно до копії картки абонента [PERSON] , о/р [NUMBER] , за період з січня 2020 року по травень 2022 року щомісячно здійснювалася оплата послуги з розподілу природного газу. Відповідно до копії повідомлення приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Горбаня В.В. від 11.05.2023, наданого до матеріалів позовної заяви та від 05.04.2024, наданого на запит суду, [PERSON] померла [INFO] . До її майна 09.11.2022 була заведена спадкова справа № 56/2022, в якій із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON] , що зареєтрований в с. Новачиха Лубенського району Полтавської області, інших заяв не надходило. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Відповідно до копії картки абонента [PERSON] , о/р [NUMBER] , після смерті останньої, з липня 2022 року по вересень 2022 року включно щомісячно здійснювалася оплата послуги з розподілу природного газу. З відповіді виконкому Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області від 01.04.2024, наданої на запит суду, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований, але в подальшому знятий з реєстрації місця проживання 15.09.2022 за адресою [ADDRESS] у зв`язку із вибуттям до м. Пирятина. Відповідно до вказаної вище картки абонента станом на 28.03.2024 сума заборгованості за послуги з розподілу природного газу, яка виникла вже після смерті [PERSON] (за період з липня 2022 року по лютий 2023 року включно) становить 1715,00 грн. Ухвалою судді Хорольського районного суду від 31.01.2023 по справі № 548/114/23 позивачеві відмовлено у видачі судового наказу про стягнення із [PERSON] заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу у зв`язку із смертю боржниці. Ухвалою судді Хорольського районного суду від 23.06.2023 по справі № 548/1394/23 позивачу відмовлено у видачі судового наказу про стягнення із [PERSON] як спадкоємця останньої заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу у зв`язку із відсутністю даних щодо місця реєстрації боржника. Позивач звернувся до суду з цим позовом в порядку позовного провадження. Норми права, застосовані судом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» побутовий споживач - це фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу (Закон України «Про ринок природного газу»). Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним. 27.07.2015 набрали чинності Правила постачання природного газу, затверджені Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2496, та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за № 1382/27827, а також Кодекс газорозподільних систем, затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року за № 2494, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за № 1379/27824. За нормами статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, комунальні послуги, зокрема послуги з постачання та розподілу природного газу. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема споживачі (індивідуальні та колективні); виконавці комунальних послуг. Згідно п. 1 ч. 2 цієї статті - виконавцями комунальних послуг, зокрема, послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача. За змістом пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Договір розподілу природного газу є публічним. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За нормами ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Відповідно до пункту 1.3. Типового договору розподілу природного газу - фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. За нормами статей 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Стаття 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Статтею 396 ЦК України встановлено, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права відповідно до положень глави 29 ЦК України. У спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Відповідно до ч. 5 ст 1268 ЦК, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Прийнявши спадщину, відповідач набув право на нерухоме майно, успадкувавши також права та обов`язки спадкодавця. Тому незалежно від того чи отримав відповідач свідоцтво про право на спадщину, чи здійснив реєстрацію права власника на успадковане нерухоме майно, він має належним чином утримувати майно, що належить йому (постанова ВС від 15.03.2018 у справі № 401/710/15-ц ВС). Мотивована оцінка аргументів сторін та висновки суду. Судом з матеріалів справи встановлено, що відповідач [PERSON] , як спадкоємець померлої [INFO] [PERSON] , яка в свою чергу була споживачем послуги з з розподілу природного газу за адресою [ADDRESS] , прийняв спадщину після смерті останньої шляхом подання до органу нотаріату відповідної заяви 09.11.2022. Останній був зареєстрований у вказаному домоволодінні до 15.09.2022, отримував послугу з постачання природного газу після смерті [PERSON] , сплачував за її використання до моменту зняття з реєстрації 15.09.2022, що підтверджується дослідженими судом письмовими доказами та свідчить про фактичну згоду споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання). Доказів на спростування вищевказаного відповідачем [PERSON] суду не надано. Згідно наданої позивачем до позовної заяви картки абонента, сума заборгованості [PERSON] за надані послуги з розподілу природного газу перед позивачем станом на 28.03.2024, яка виникла вже після смерті [PERSON] (за період з липня 2022 року по лютий 2023 року включно) становить 1715,00 грн. Ухвалою судді Хорольського районного суду позивачеві відмовлено у видачі судового наказу із [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу у зв`язку із відсутністю даних про зреєстроване місце проживання боржника. За таких оставин позивач звернувся до суду з цим позовом в порядку позовного провадження. Суд констатує, що за наявних у справі та досліджених судом доказів, [PERSON] є належним відповідачем у цій справі, оскільки він фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] , а отже права володіння та користування спадковим майном у нього виникли з часу відкриття спадщини, як і обов`язки по його утриманню. Вирішуючи спір по суті, суд виходить з того, що споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву відповідає визначений Законом обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Враховуючи те, що вимоги позивача підтверджуються належними доказами, а відповідач фактично порушує свої зобов`язання щодо своєчасної оплати одержаних комунальних послуг, а також те, що факт існування заборгованості не був спростований відповідачем, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді фактично сплаченого позивачем судового збору по цій справі в розмірі 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 1558 від 20.03.2024 на суму 2759,60 грн та копією платіжної інструкції № 3258 від 26.05.2023 на суму 268,40 грн.

Outcome: approved