Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитними договорами у сумі 51125 грн. 68 коп., судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3028,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 13 000 грн. В обґрунтування\~своїх вимог\~позивач зазначив,\~що 09.09.2021 між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та [PERSON] був укладений кредитний договір №5352514, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику кошти в розмірі 12600 грн, а позичальник зобов`язалась повернути використану суму в строк та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах, визначених пунктами 1.6 - 1.8 кредитного договору. Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти, проте відповідачка належним чином не виконувала свої зобов`язання за зазначеним вище кредитним договором. 29.11.2021 між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення права вимоги №29/11-1, відповідно до якого ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за кредитним договором №5352514 від 09.09.2021, укладеним із [PERSON] 10.03.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір відступлення права вимоги №10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за кредитним договором №5352514 від 09.09.2021, укладеним із [PERSON] . Загальний розмір заборгованості відповідачки за вищезазначеним кредитним договором перед позивачем становить 14390,68 грн, з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 10134,05 грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 3825,60 грн; 3% річних 72,46 грн; інфляційні втрати 358,57 грн. Крім цього, 08.10.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №3521829, згідно з умовами якого остання отримала кредит у розмірі 6200 грн строком на 30 днів з 08.10.2021 по 07.11.2021. Відповідно до умов договору, проценти за користування кредитом складають 2325 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту на кожен день користування кредитом. Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Даний договір укладено в електронній формі та прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Відповідачка здійснила дії, спрямовані на укладення договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти. Проте відповідачка не виконує свої зобов`язання за договором, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 26.01.2022 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №26-01/2022-83, відповідно до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, у тому числі за Договором про споживчий кредит №3521829 від 08.10.2021. У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників позивачу ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», відповідно до Договору про відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, у тому числі за договором про споживчий кредит №3521829 від 08.10.2021, укладеного з відповідачкою. Загальний розмір заборгованості по кредитному договору № 3521829 становить 36735 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 6200,00 грн; заборгованість з комісії 620 грн. У зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача зазначений розмір заборгованості по обох кредитних договорах у розмірі 28\~165,08 грн. Ухвалою судді 24.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, постановлено розгляд справи проводити в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача\~ ТОВ\~«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. \~ \~ \~ \~Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася шляхом надіслання судової повістки за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, згідно із п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що відповідачка згідно із ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлена, відзив не подала, причини неявки в судове засідання не повідомила, суд відповідно до ст.280, 281 ЦПК розглядає справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення з урахуванням того, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до ч.2 ст.247\~ЦПК\~України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини, і дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. ст. 526, 615 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно ст.599\~ЦК\~України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За нормою ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до положень ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.\~3\~Закону\~України\~«Про\~електронну\~комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 ст.11\~ЗУ\~«Про\~електронну\~комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.525\~ЦК\~України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Порушення відповідачем умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки ст.629\~ЦК\~України встановлюється принцип безумовності та обов`язковості виконання договору. Відповідно до ч.1 ст.625\~ЦК\~України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст. 1050 ЦК України. Згідно ст.ст. 512, 514\~ЦК\~України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У ст.1077 ЦК України зазначено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Судом встановлено, що 09.09.2021 між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та [PERSON] був укладений кредитний договір №5352514, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику кошти в розмірі 12600 грн, а позичальник зобов`язалась повернути використану суму 24.09.2021 та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах, визначених пунктами 1.6 - 1.8 кредитного договору. Однак, відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконала, кредит своєчасно не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором. 29.11.2021 між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення права вимоги №29/11-1, відповідно до якого ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за кредитним договором №5352514 від 29.11.2021, що укладений між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та відповідачкою. Відповідно до реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги №29/11-1, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 13959, 65 грн., з яких: 10134,05 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 3825,60 грн. - заборгованість по відсоткам на дату відступлення права вимоги (а.с.27). ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право вимоги до боржників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023, в тому числі і за кредитним договором №5352514 від 29.11.2021, що укладений між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та відповідачкою. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги до Договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 14390,68 грн., з яких: 10134,05 грн - заборгованість по тілу кредиту, 3825,60 грн - заборгованість по нарахованим відсоткам, 431,03 грн. відповідальність за порушення грошового зобов`язання (а.с.40). Відповідачка не надала суду у встановленому порядку заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву на позов, доказів щодо обставин, які ураховуються при визначенні розміру суми заборгованості, у зв`язку з чим несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням цих процесуальних дій, в даному випадку - ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає доведеним факт невиконання відповідачкою умов кредитного договору щодо повернення тіла кредиту та процентів за користування кредитними коштами у визначений договором строк, а відтак позовні вимоги про стягнення суми основного боргу в розмірі 10\~134,05 грн. та 3825,60 грн. заборгованості за відсотками за кредитним договором №5352514 від 09.09.2021 підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідачки 3 % річних та інфляційних збитків, суд зазначає наступне. Так,\~статтею 625 ЦК України\~визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу встановленого інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, заявляючи зазначену вимогу, позивачем не враховано положення пункту 15\~Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, чинного у періоди з 29.11.2021 по 23.02.2022, відповідно до якого у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», прийнятої відповідно до ст.29\~Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», на усій території України встановлений карантин з 12.03.2020, який, у свою чергу, постановами Кабінету Міністрів України був неодноразово продовжений (від 25.03.2020 № 338, від 20.05.2020 № 392, від 22.07.2020 № 641, від 26.08.2020 № 760, від 13.10.2020 № 956, від 09.12.2020 № 1236, від 17.02.2021 № 104, від 21.04.2021 № 405, від 23.02.2022 № 229, від 27.05.2022 № 630, від 19.08.2022 № 928). Таким чином, наслідки невиконання цивільно-правових зобов`язань за договорами позики змінились. Зокрема, боржники за такими договорами звільняються від оплати штрафу, пені, трьох відсотків річних, інфляційних втрат та іншої відповідальності. Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Отже, з аналізу вищевказаних норм вбачається, що неустойка та інші платежі, як захід відповідальності, за період включно із 12.03.2020 і на період дії карантину та тридцятиденний строк після його припинення або скасування, не нараховуються за кредитними договорами (договорами позики) і підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (на відміну від мораторію, який передбачає лише відстрочення). Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідачки 3 % річних та інфляційних збитків за період з 29.11.2021 по 23.02.2022 є необґрунтованими та не відповідають приписам пункту 15\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, тому задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3521829 від 08.10.2021, укладеним між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] , суд зазначає наступне. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК Україн). Як вказано позивачем у позові, 08.10.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №3521829, згідно з умовами якого остання отримала кредит у розмірі 6200 грн строком на 30 днів з 08.10.2021 по 07.11.2021. При цьому, до позовної заяви позивачем не додано безпосередньо самого договору про споживчий кредит №3521829 від 08.10.2021, укладеного з відповідачкою. Натомість у матеріалах справи міститься договір про споживчий кредит № 4980721 від 26.07.2021 з додатком № 1 Графік платежів за договором та Додатком № 2 - паспорт споживчого кредиту № 4980721, укладений між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] . Анкета-заява на кредит № 3521829 від 08.10.2021, в якій позичальником вказано [PERSON] , не може бути доказом укладення договору між відповідачкою та ТОВ «МІЛОАН», оскільки не містить підпису [PERSON] (в тому числі і за допомогою електронного ідентифікатора). На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 3521829 від 08.10.2021 не підлягають задоволенню, оскільки позивачем недоведено належними та допустимими доказами самого факту укладення договору між первісним кредитором ТОВ «МІЛОАН» та відповідачкою [PERSON] . Отже враховуючи викладене, позовні вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 13959,65 грн., що складається із: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 10134,05 грн. та заборгованості за відсотками в розмірі 3825,60 грн. Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 27,3 % (13959,65 : 51125,68 х 100), з урахуванням приписів п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме: 826,64 грн (3028 х 27,3 %). Щодо стягнення з відповідачки понесених позивачем судових витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Частиною першою ст.133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Пунктом 3 частини 2 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідачки 13\~000 грн. витрат на правничу допомогу, проте враховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на 27,3%, пропорційно розміру задоволених вимог з відповідачки [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу у сумі 3549 грн. (13 000 х 27,3 %).

Outcome: partial