Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

У березні 2024 року ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 04 вересня 2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено кредитний договір №101412433, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 8 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом та строком на 15 днів. ТОВ «МІЛОАН» усі зобов`язання, які були покладені на нього згідно істотних умов договору виконав в повному обсязі, а саме видав кредит у розмірі, встановленому договором. Окрім цього, 08 вересня 2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено кредитний договір №6562265, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 15 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом та строком на 15 днів. ТОВ «МІЛОАН» усі зобов`язання, які були покладені на нього згідно істотних умов договору виконав в повному обсязі, а саме видав кредит у розмірі, встановленому договором. 02 грудня 2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення права вимоги №85-МЛ, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило Позивачу право вимоги від Відповідача коштів за Кредитним договором від 08 вересня 2022 року, право на одержання яких належить ТОВ «МІЛОАН», а Позивач набув право вимоги грошових коштів від Відповідача. Крім цього, 05 грудня 2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення права вимоги №86-МЛ, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило Позивачу право вимоги від Відповідача коштів за Кредитним договором від 04 вересня 2022 року, право на одержання яких належить ТОВ «МІЛОАН», а Позивач набув право вимоги грошових коштів від Відповідача. Відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за вищевказаними кредитними договорами, внаслідок чого станом на дату подання позовної заяви утворилась заборгованість за кредитним договором №6562265 у розмірі 26 560,00 грн., яка складається з: 8 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 17 760,00 грн. - заборгованість за відсотками; 800 грн. - заборгованість за комісією, а за кредитним договором №101412433 у розмірі 51 825,00 грн., яка складається з: 15 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 35 775,00 грн. - заборгованість за відсотками; 1 050 грн. - заборгованість за комісією. У зв`язку із вищевикладеним, Позивач просить стягнути на його користь з Відповідача заборгованість за вищевказаними договорами у загальному розмірі 78 385,00 грн., а також судові витрати. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26.03.2024 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін на 28 травня 2024 року. Судове засідання, призначене на 28.05.2024 року, відкладене на 13 серпня 2024 року за клопотанням Відповідача для надання йому часу на ознайомлення із позовними вимогами та викладу власної позиції. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином. На адресу суду від представника позивача надійшло клопотання, в якому позивач підтримує позовні вимоги та просить суд проводити розгляд справи за відсутності представника, щодо заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду та направлення судових документів за останньою відомою адресою проживання, проте конверт повернувся без вручення. На підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України, суд вважає Відповідача належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що у судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи із такого. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 04.09.2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та Відповідачем Араухо Торрес [PERSON] укладено кредитний договір № 101412433. Відповідно до умов договору Відповідачу шляхом перерахування грошових коштів на його банківський рахунок (банківська картка) надано кредиту розмірі 15 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №50455663. Позивач виконав належним чином умови договору, проте Відповідач взяті зобов`язання не виконує. Згідно п.1.3 кредит надається строком на 15 днів, з поверненням 19.09.2022 року, а проценти за користування кредитом становлять 1 575,00 грн. Крім цього, судом встановлено, що 08.09.2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та Відповідачем Араухо Торрес [PERSON] укладено кредитний договір № 6562265. Відповідно до умов договору Відповідачу шляхом перерахування грошових коштів на його банківський рахунок (банківська картка) надано кредиту розмірі 8 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №82160602. Позивач виконав належним чином умови договору, проте Відповідач взяті зобов`язання не виконує. Згідно п.1.3 кредит надається строком на 15 днів, з поверненням 22.09.2022 року, а проценти за користування кредитом становлять 1 200,00 грн. 02 грудня 2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення права вимоги №85-МЛ, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило Позивачу право вимоги від Відповідача коштів за Кредитним договором від 08 вересня 2022 року, право на одержання яких належить ТОВ «МІЛОАН», а Позивач набув право вимоги грошових коштів від Відповідача Крім цього, 05 грудня 2022 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення права вимоги №86-МЛ, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» відступило Позивачу право вимоги від Відповідача коштів за Кредитним договором від 04 вересня 2022 року, право на одержання яких належить ТОВ «МІЛОАН», а Позивач набув право вимоги грошових коштів від Відповідача. Відповідач належним чином не виконав умов договору позики у встановлений строк. Станом на дату подання позовної заяви Позивач нарахував Відповідачу заборгованість за кредитним договором №6562265 у розмірі 26 560,00 грн., яка складається з: 8 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 17 760,00 грн. - заборгованість за відсотками; 800 грн. - заборгованість за комісією, а за кредитним договором №101412433 у розмірі 51 825,00 грн., яка складається з: 15 000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 35 775,00 грн. - заборгованість за відсотками; 1 050 грн. - заборгованість за комісією. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ст. 530 ЦК України зазначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідач не надав доказів належного виконання ним зобов`язань за дослідженими договорами. Водночас, заявлені Позивачем до стягнення суми процентів значно перевищують суми процентів, які передбачені умовами договорів позики (кредиту) у межах погоджених строків користування грошовими коштами. Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок Верховний Суд зробив у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 4-10цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18). Підстав для відступу від вказаних правових висновків не вбачає також Велика Палата Верховного Суду від 18.01.2022 у справі №910/17048/17. Суд не приймає доводи позивача, що фактичне користування кредитом є автоматичним продовження строку кредитування, оскільки такі умови не підтверджують погодження сторонами конкретного правомірного строку користування кредитом. Доказів того, що між сторонами укладались додаткові угоди про продовження строку кредитування, суду не надано. Тому, оскільки Позивач не довів заявлені ним суми процентів, а також не довів право нараховувати проценти на умовах договору поза межами строків правомірного користування позикою, суд вважає, що до стягнення підлягає сума основного боргу та проценти в межах строку укладеного договору. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, у загальному розмірі 27 625,00 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову з Відповідача підлягають стягненню на користь Позивача судові витрати пропорційно до задоволених вимог в сумі 1 059,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial