Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-23 00:00:00

31 травня 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу зі [PERSON] , мотивуючи це тим, що він з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20 червня 2023 року, від якого сторони мають трьох малолітніх дітей. Позивач вказує, що сімейне життя з відповідачкою не склалось через розходження поглядів на сімейне життя та сімейні обов`язки, з 05 січня 2024 року [PERSON] залишила дітей, пішла з дому і більше не поверталася. Сімейні стосунки припинені та більше не поновлювались, а тому подальше перебування у шлюбі зі [PERSON] неможливе. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності, на розірванні шлюбу наполягав, повідомив про неможливість примирення сторін та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила. Відповідно до змісту ч. 7 ст. 128, п. п. 1, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день вручення\~судової повістки\~під розпискуабо день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно ч. 3 ст. 130 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. Як вбачається з відповіді № 627179 з Єдиного державного демографічного реєстру від 05 червня 2024 року, місце реєстрації [PERSON] зазначене у [ADDRESS] . Надіслані [PERSON] судові повістки на 28 червня 2024 року та на 24 липня 2024 року повернулися до суду без вручення із повідомленням про причини повернення: за зазначеною адресою адресат відсутній. Також направлялися судові повістки по місцю проживання [PERSON] в с. Грицьків Хмельницького району Хмельницької області, які були отримані відповідачкою, про що наявні відмітки у рекомендованому повідомлені про вручення поштового відправлення, надіслані [PERSON] на 28 червня 2024 року та на 24 липня 2024 року. За таких обставин суд вважає, що [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. У відповідності до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду, про що суд виніс відповідну ухвалу 24 липня 2024 року. Враховуючи зазначені обставини, суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Припинення шлюбу визначено главою 11 Сімейного кодексу України. Враховуючи вказані обставини, суд вважає за доцільне застосувати в даному випадку вимоги вказаної глави з урахуванням заявлених вимог та наявності у сторін малолітніх дітей. Згідно вимог ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд вправі постановити рішення про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 червня 2023 року Ізяславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) актовим записом № 86, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 20 червня 2023 року, копія якого додана до матеріалів справи. Від цього шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження, копії яких додані до матеріалів справи. Позивач у позовній заяві повідомив, що діти проживають з ним, спір про місце проживання дітей відсутній, що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади, довідками Старостинського округу № 2 Плужненської сільської ради № 2/266 від 15 травня 2024 року та № 2/264 від 15 травня 2024 року, копії яких додані до матеріалів справи. Відповідачка жодних заперечень проти вказаної обставини суду не подала. Позивач у позовній заяві вказав, що сімейні стосунки між сторонами припинені 05 січня 2024 року та більше не поновлювались. Відповідачка жодних заперечень проти вказаної обставини суду не подала. Також, судом встановлено, що фактично підстав вважати можливим збереження сім`ї немає, шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, що у власноручній заяві підтвердив позивач, чого не спростувала відповідачка. Намірів на відновлення сімейних стосунків позивач не має, посилається на ті обставини, що сторони різні за характером люди з різними поглядами на життя, що відповідачка пішла з дому та більше не повернулась. Жодних заперечень цього відповідачка суду не подала. Суд враховує, що відповідно до ч. 1\~ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Статтею 110 СК України\~встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Зважаючи на відсутність будь-яких підстав для примирення сторін, на те, що подружжя фактично припинило шлюбні стосунки, враховуючи категоричну позицію позивача про необхідність розірвання шлюбних відносин, та відсутність заперечень з боку відповідачки, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, оскільки подальше проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та інтересам їх малолітніх дітей.

Outcome: approved