Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Позов мотивовано тим, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 12.03.2010. Від шлюбних відносин мають спільну дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06.10.2010 місце проживання [PERSON] було визначено з батьком [PERSON] . Відповідач з 21.09.2010 перебуває у зареєстрованому шлюбу з іншим чоловіком та проживає на території РФ. Відповідач з дитиною не спілкується, не цікавиться життям дитини, не приймає участі у її вихованні та навчанні. Таким чином відповідач самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому має бути позбавлена батьківських прав по відношенню до дитини. Належним утриманням та вихованням дитини займається лише батько [PERSON] . Ухвалою судді від 27.03.2024 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 05.06.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, в обґрунтування заявлених позовних вимог посилались на доводи, викладені у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, у відповідності до ст. 128 ЦПК України, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не зверталась. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, при ухваленні рішення просить врахувати інтереси дитини. У відповідності з вимогами ч.4 ст. 223, ст.ст. 280-282 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів в порядку заочного розгляду та ухвалює заочне рішення. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, [INFO] народилась [PERSON] , її батьком є [PERSON] , матір`ю - відповідач по справі [PERSON] (а.с.15). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого 12.03.2010 Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 16). Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06.10.2010 визначено місце проживання дитини [PERSON] з батьком [PERSON] (а.с.17,18). Згідно довідки директора Спеціалізованої загальноосвітньої середньої школи №1 з поглибленим вивченням іноземних мов від 09.02.2024 № 01-07/63, мати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] участь у шкільному житті дитини не бере, жодних контактів зі школою не підтримує. Батько [PERSON] постійно опікується вихованням дитини, відвідує батьківськи збори та шкільні заходи, цікавиться результатами навчальних досягнень дочки (а.с. 27). Згідно довідки КНП Сімейна поліклініка ЧМР від 07.02.2024 №01-06/116 [PERSON] на прийом до лікаря приходить у супроводі батька [PERSON] , догляд за станом здоров`я дитини здійснює батько (а.с.28). Факт ухилення відповідачки від виконання обов`язків по вихованню дитини - позивача в судовому засіданні підтверджений свідками/, допитаними судом. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що [PERSON] є племінницею її чоловіка. Коли позивачу було два роки її мати [PERSON] поїхала на навчання, але знайшла там іншого чоловіка та дочкою не цікавилась, тривалий час не приймає ніякої участі у вихованні позивача, фінансової допомоги не надає, її долею не цікавиться. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що вона є сусідкою та кумою батька позивача [PERSON] , їй достеменно відомо, що приблизно 15 років тому відповідачка покинула [PERSON] , долею дівчинки не цікавиться, дитиною опікується її батько. Свідок [PERSON] у судовому засіданні показала, що особисто знайома з родиною [PERSON] з 2015 року, вони систематично спілкуються, за цей час матір [PERSON] не знала та не бачила. Рішенням виконавчого комітету від 27.06.2024 № 828 затверджено висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до її неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (а.с. 75). Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальності своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею 150 СК України та статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства", встановлено обов`язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно зі ст. 8 ч. 2 Закону України "Про охорону дитинства", батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 8 цього Закону встановлено право кожної дитини на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно зі ст. 12 ч. 6 Закону України "Про охорону дитинства", батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо ухиляються від своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини. Відповідно п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Кожен учасник сімейних відносин, який досяг 14 років, має право на особисте звернення до суду з відповідною заявою в порядку цивільного судочинства за захистом свого права чи інтересу, а також може особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають із відносин, у яких він (вона) особисто бере участь, про що вказано в постанові Верховного суду від 08.12.2021 справа №311/563/20. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї неповнолітньої дитини, чим не виконує ст.ст. 150, 155 СК України та ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», тому суд доходить висновку, що позов необхідно задовольнити, [PERSON] позбавити батьківських прав по відношенню до неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved