Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

04 грудня 2023 року [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, яким просить суд : змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , згідно судового наказу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2008 року по справі за № 2-2644/08 у розмірі 1/3 частки його щомісячного доходу на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , шляхом зменшення розміру зазначених аліментів з 1/3 частки щомісячного доходу [PERSON] до 1/4 частки його щомісячного доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встанов-леного для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 15 липня 2006 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Від даного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . 06 лютого 2009 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2008 року у справі 2-2644/08 було вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за серпень 2008 року, а також починаючи з листопада 2008 року і до досягнення дитиною повноліття. У позивача відсутній борг зі сплати аліментів. 01 червня 2013 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] . Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Дружина позивача має проблеми із здоров`ям. Позивач є ветераном війни - учасником бойових дій та на даний час перебуває на службі в Збройних Силах України, виконуючи бойові завдання із захисту Батьківщини та її територіальної цілісності. Таким чином, з часу винесення Бориспільським міськрайонним судом Київської області рішення про стягнення аліментів від 05 листопада 2008 року в житті позивача відбулися суттєві зміни. Тому подальше стягнення із позивача аліментів в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) є несправедливим та непропор-ційним по відношенню до його двох малолітніх дітей від іншого шлюбу. З огляду на вказане, позивач вважає, що наявні підстави для зменшення розміру аліментів. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 лютого 2024 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій. 10 травня 2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Натомість представника позивача подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Заяв, клопотань чи відзиву на позов до суду не подав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами, відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини. Так, враховуються висновки, зазначені у рішенні в справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року (серія А, №303А, п.2958), згідно якого Суд повторює, що згідно усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Згідно ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 15 липня 2006 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Мартусівською сільською радою Бориспільського району Київської області 15 липня 2006 року. Від даного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Мартусівської сільської ради Бориспільського району Київської області 14 листопада 2007 року. 06 лютого 2009 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого 06 лютого 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області. Судом також встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2008 року у справі 2-2644/08 було вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за серпень 2008 року, а також починаючи з листопада 2008 року і до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається з довідки Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області за № 115093 від 22 листопада 2023 року, у [PERSON] відсутній борг зі сплати аліментів. Відповідно вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У частині 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі за № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме : зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно постанови Верховного Суду України від 16 вересня 2020 року у справі за № 565/2071/19, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Згідно ч. 1- 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначе-ному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Судом встановлено, що з часу винесення Бориспільським міськрайонним судом Київської області рішення про стягнення аліментів від 05 листопада 2008 року в житті позивача відбулися суттєві зміни. Так, 01 червня 2013 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , що підтверджує-ться копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданим 01 червня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспіль-ського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 24 вересня 2013 року виконавчим комітетом Мартусівської сільської ради Бориспільського району Київської області та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 29 серпня 2018 року виконавчим комітетом Мартусівської сільської ради Бориспільського району Київської області. Крім того, дружина позивача має проблеми із здоров`ям, що підтверджується копіями консультативного висновку № 37293 від 17 липня 2020 року, консультативного висновку від 19 жовтня 2021 року. Позивач є ветераном війни - учасником бойових дій та на даний час перебуває на службі в Збройних Силах України, виконуючи бойові завдання із захисту Батьківщини та її територіальної цілісності, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 16 грудня 2015 року. Таким чином, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, судом встановлено суттєву зміну матеріального становище платника аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. З урахуванням викладеного, розмір аліментів підлягає зменшенню з 1/3 частини до 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Починаючи з дня набрання даним судовим рішенням законної сили, припинити стягнення аліментів на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2008 року у справі 2-2644/08. Виконавчий лист відкликати. На підставі ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь [PERSON] витрати по оплаті судового збору в розмірі 1211, 20 грн.

Outcome: approved