Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

06 травня 2024 року представник позивача адвокат Пархомчук С.В. звернувся до\~Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області \~з вищевказаним позовом, відповідно до якого просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №2049885 від 20 червня 2021 року у розмірі 6550,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,00 грн.. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 20.06.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 2049885 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора. Відповідно умов кредитного договору № 2049885 від 20.06.2021 року ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби, а відповідач зобов`язалась повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом, у встановлених даним договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним договором в повному обсязі. Вказує, що відповідачу було надано у кредит грошові кошти на наступних умовах: сума виданого кредиту 2000,00 гривень, дата надання кредиту 20.06.2021 року, строк кредиту - 30 днів, валюта кредиту - UAH, цільове призначення - на споживчі потреби, стандартна процента ставка - 1,90% в день. Факт отримання грошових коштів відповідачем, підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» за №2643_230818151647 від 18.08.2023 року, відповідно якого 20.06.2021 року на картковий рахунок відповідача перераховано кредитні кошти в сумі 2000,00 гривень, за реквізитами платіжної картки, яка була вказана відповідачем. 24 грудня 2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «КЕШ ТУ ГОУ» було укладено договір факторингу №02-24122001 відповідно умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно реєстру боржників від 24 грудня 2021 року ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 2049885 від 20.06.2021 року в сумі 2000,00 грн. Враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань за кредитним договором та заборгованість не погашає, представник позивача звернувся до суду за захистом майнових прав ТОВ «Фінансова Компанія «КЕШ ТУ ГОУ». Ухвалою суду від 10травня 2024 року відкрито провадження у справі, ухвалено слухати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін судом повідомлялася належним чином, але відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України, в установлений судом строк, не подала суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, також не подала до суду відзив на позовну заяву. У зв`язку з чим, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, прийшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.\~12,\~81\~ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Доказами, відповідно ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення\~справи. Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.\~Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Судом встановлено, що 20 червня 2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №2049885 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора. Відповідно умов кредитного договору №2049885 від 20 червня 2021 року ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом, у встановлених даним договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним договором в повному обсязі. Згідно п.п. 1.2, 1.3, 1.4.1 кредитного договору №2049885 від 20 червня 2021 року, відповідачу було надано у кредит грошові кошти на наступних умовах: сума виданого кредиту 2000,00 гривень, дата надання кредиту 20 червня 2021 року, строк кредиту - 30 днів, валюта кредиту - UAH, цільове призначення - на споживчі потреби, стандартна процента ставка - 1,90% в день. 24 грудня 2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-24122001 відповідно умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно Витягу реєстру боржників до договору факторингу №02-24122001 від 24 грудня 2021 року ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 2049885 від 20 червня 2021 року в сумі 6550,00 грн. Випискою з особового рахунку за Кредитним договором №2049885 встановлено, що станом на 22 червня 2023 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 6500,00 грн., яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 2000,00 грн.; прострочена заборгованість за відсотками в розмірі 4550,00 грн. Отже, судом встановлено, що первинний кредитор свої зобов`язання відповідно кредитного договору № 2049885 від 20 червня 2021 року, виконав в повному обсязі. В свою чергу, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами у зв`язку з чим має непогашену заборгованість по кредиту. Відповідно ч. 1\~ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ч. 1\~ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За змістом\~ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ч. 2\~ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У\~статті 629 ЦК України\~вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відповідно\~ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У частини 1\~ст. 516 ЦК України\~вказано, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1\~ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Судом встановлено, що 20 червня 2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та відповідачем [PERSON] , укладено кредитний договір №2049885 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора. Доказів на спростування факту укладення вказаного кредитного договору та отримання кредитних коштів відповідачем не надано. 24 грудня 2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-24122001 відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Судом встановлено, що відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми боргу за кредитом не виконав ані перед первісними кредиторами, ані перед фактором - ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», яке набуло право вимоги за відповідним кредитним договором на підставі договору про відступлення права вимоги. Доказів протилежного відповідачем до суду не надано. З огляду на викладене, враховуючи наявність у відповідача непогашеної заборгованості за договором, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити вимоги позивача, а саме: стягнути заборгованість за кредитним договором №2049885 від 20 червня 2021 року у розмірі 6550,00, яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 2000,00 грн.; прострочена заборгованість за процентами в розмірі 4550,00 грн. Відповідно ч. 1\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір відповідно до платіжної інструкції № 31490 від 22 квітня 2024 року в розмірі 2422,00 грн. Враховуючи вищезазначене, та у зв`язку із тим, що суд прийшов висновку про задоволення позову в частині стягнення заборгованості за кредитним договором, судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» в розмірі 2422,40 грн. Частиною 1\~ст. 137 ЦПК України\~встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно ч. 2\~ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно ч. 3\~ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частина 4\~статті 137 ЦПК України\~передбачає, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч. 8\~ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Представником позивача на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надано: договір про надання правової допомоги від 29 грудня 2023 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №8096/10 [PERSON] . При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягу виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати неспівмірні зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для його зменшення та стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 3 000,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved