Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-04 00:00:00

ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулось до суду з позовом, відповідно до якого просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №1145-9465 від 26.01.2023 року в розмірі 42 966,00 грн, яка складається з простроченої заборгованості за кредитом у сумі 9 300,00 грн та простроченої заборгованості за нарахованими процентами в сумі 33 666,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 26.01.2023 року між сторонами за допомогою Веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1145-9465. Для підписання Договору відповідачеві було надано одноразовий ідентифікатор А0921. Згідно умов Договору відповідач отримав кредит у розмірі 9 300,00 грн, строк кредитування 300 днів, заявлений строк кредитування 14 днів, знижена ставка 2,50 % в день, стандартна % ставка 3,00% в день. Позивач виконав усі взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит відповідно до умов Договору. Натомість відповідач взяті на себе зобов`язання щодо погашення кредитного боргу не виконує, тому станом на 07.03.2024 року в нього утворилась заборгованість в загальному розмірі 88\~164,00 грн, яка складається з простроченої заборгованості за кредитом у сумі 9 300,00 грн та простроченої заборгованості за нарахованими процентами в сумі 78\~864,00 грн. При цьому, позивачем прийнято рішення про застосування до відповідача Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс» щодо часткового списання заборгованості відповідачу за нарахованими процентами в сумі 45\~198,00 грн за умови погашення останнім решти заборгованості за Кредитним договором в сумі 42\~966,00 гривень. Враховуючи викладене позивач просить стягнути з відповідача частину заборгованості за кредитним договором в сумі 42\~966,00 грн. Також, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,00 грн. Позовна заява надійшла до суду 05.04.2024 року. Ухвалою суду від 28.05.2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. Разом з позовною заявою позивач подав клопотання про розгляд справи без участі його представника, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Виклик відповідача в судові засідання було здійснено шляхом направлення судових повісток на адресу місця його проживання, зареєстровану в установленому порядку, однак поштові відправлення повернулись на адресу суду з відміткою про невручення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Відповідач будь-яких заяв та клопотань не подав відзив на позов від нього до суду не надходив. Верховний Суд\~у постанові\~від 18\~березня 2021\~року у\~справі №911/3142/19\~сформував правовий\~висновок про\~те,\~що направлення\~листа рекомендованою\~кореспонденцією на\~дійсну адресу\~є достатнім\~для того,\~щоб вважати\~повідомлення належним,\~оскільки отримання\~зазначеного листа\~адресатом перебуває\~поза межами\~контролю відправника,\~а,\~у даному\~випадку,\~суду (близька\~за змістом\~правова позиція\~викладена у\~постанові Великої\~Палати Верховного\~Суду від\~25квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 8 статті178 ЦПК України. 05.08.2024 року на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст. ст.280,281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно\~ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 16 Цивільного кодексу України\~встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Суд встановив, що 26.01.2023 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено в електронній формі Договір про відкриття кредитної лінії № 1145-9465, за умовами якого відповідачу було надано кредит в сумі 9 300 грн, строком на 300 календарних днів зі сплатою відсотків (пільгова та знижена процентна ставка становить 2,50%; стандартна процентна ставка становить 3%), базовий період сплати відсотків 18 календарних днів. Як передбачено п.п. 3.1 п. 3 кредитного договору, цей договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з п.п. 3.10 п. 3 кредитного договору, укладаючи договір, кредитодавець та позичальник визнають усі документи (в тому числі договір) підписані з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), еквівалентними за значенням (з точки зору правових наслідків) документам у письмовій формі, підписаним власноручно, що повністю відповідає положенням ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Сторони підтверджують, що договір, укладений в електронній формі, має таку саму юридичну силу для сторін, як і документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами сторін, тобто вчинені в простій письмовій формі. Підписуючи договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, позичальник підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма (в тому числі істотними) умовами цього Договору і Правил. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 07.03.2024 року у відповідача утворилась заборгованість в загальному розмірі 88\~164,00 грн, яка складається з простроченої заборгованості за кредитом у сумі 9 300,00 грн та простроченої заборгованості за нарахованими процентами в сумі 78\~864,00 грн. Як встановлено судом, позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», щодо часткового списання заборгованості за нарахованими процентами в сумі 45\~198,00 грн за умови погашення останнім решти заборгованості за Кредитним договором в сумі 42\~966,00 гривень, тому позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №1145-9465 від 26.01.2023 року в розмірі 42 966,00 грн, яка складається з простроченої заборгованості за кредитом у сумі 9 300,00 грн та простроченої заборгованості за нарахованими процентами в сумі 33 666,00 грн. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 Цивільного кодексу України) Згідно з ч. 3 ст. 6 Цивільного кодексу України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їхнього змісту або із суті відносин між сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронну комерцію» цей Закон регулює правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений порядок укладення електронного договору. За частиною 3 цієї статті електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Положення частини 6 даної статті Закону передбачають шляхи надання відповіді особи, якій адресова пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчиненні дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначені форми підписання електронного правочину: електронним підписом або електронним цифровим підписом відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронним підписом одноразовим ідентифікатором, визначеним Законом; аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктом 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що елекронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1055 Цивільного кодексу України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що відповідач в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитора, підписав кредитний договір електронним підписом з одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А0921. Нормою\~статті 639 ЦК України\~передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд дійшов висновку, що кредитний договір, укладений між сторонами у справі, укладений у спосіб визначений\~ЗУ «Про електронну комерцію»\~з дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням істотних умов. Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов укладеного з відповідачем договору позивачем надано відповідачу кредитні кошти 26.01.2023р. в розмірі 9 300,00 грн. Однак відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконав, з огляду на що в нього утворилася заборгованість, яка згідно розрахунку позивача станом на 07.03.2024 становить 42 966,00 грн, яка складається з простроченої заборгованості за кредитом у сумі 9 300,00 грн та простроченої заборгованості за нарахованими процентами в сумі 33 666,00 грн. У паспорті споживчого кредиту який підписаний відповідачем, визначено процентну ставку: знижена ставка 2,50 % в день та стандартна ставка 3,00% в день, яка врахована позивачем при обчисленні заборгованості відповідача після прострочення сплати заборгованості по кредиту. Так, частиною 2 статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядку їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не спростовано належними засобами доказування наявності заборгованості перед позивачем у розмірі 42 966,00 грн. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Матеріали справи містять докази виконання кредитодавцем своїх зобов`язань щодо надання кредитних коштів, проте позичальник не довів належними та допустимими доказами повернення цих коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Розрахунків, які б спростовували правильність розрахунків заборгованості долучених до матеріалів справи позивачем, відповідач не подав, а за висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 11.07.2018 року у справі №753/7883/15 (рішення у ЄДРСР № 75498350), доводи сторони про необґрунтованість розрахунку кредитної заборгованості (в даному випадку - заборгованості за нарахованими процентами) є безпідставними, якщо на його спростування сторона не надала власного розрахунку, оскільки спростування доказів позивача є процесуальним обов`язком саме відповідача. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved