Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-08 00:00:00

[PERSON] проживає та зареєстрована у квартирі [ADDRESS] на підставі Ордеру на житлове приміщення №136 серія 01 від 27.11.1987, який було видане її батькові [PERSON] . На підставі вказаного ордеру на житлове приміщення надане право проживати сім`ї [PERSON] з 5 осіб, а саме - [PERSON] (наймач), [PERSON] (дружина наймача), [PERSON] (дочка наймача), [PERSON] (зять наймача), [PERSON] (онук наймача). [PERSON] , батько Позивачки, помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , видане відділом РАЦС Індустріального районного управління юстиції міста Дніпропетровська 20.01.2004. [PERSON] , мати позивачки, померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , видане відділом реєстрації смерті в м. Дніпропетровську Дніпропетровського обласного управління юстиції 09.11.2002. [PERSON] , [INFO] (Позивачка), вступивши у шлюб з [PERSON] на підставі свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 08.09.1984 обрала собі прізвище « [PERSON] ». При розірванні шлюбу на підставі свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] , що видане 28.04.1992 позивачці присвоєно дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 16.11.1992 та мешкає там по цей час. [PERSON] , колишній чоловік позивачки, помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , видане повторно Індустріальним відділом ДРАЦС у м. Дніпрі 14.03.2024. [PERSON] , син позивачки, [INFO] , відповідно до листа Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР №5/5-96 від 03.05.2023 не має місця реєстрації на території міста Дніпра. Таким чином, відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб №000323 від 08.03.2024 у квартирі [ADDRESS] з сім`ї [PERSON] та [PERSON] зареєстрована та мешкає там лише 1 особа [PERSON] (позивач), яка там проживає з часу вселення 1987 року. Вказані обставини відповідачами не спростовані. Однак, судом встановлено, що договір найму до цього часу укладено з [PERSON] та на його ім`я оформлено особовий рахунок № [NUMBER] , про що свідчить довідка №27 від 15.12.2023. 27.03.2024, для отримання відповідного дозволу на зміну наймача, позивачка звернулась року до Дніпровської міської ради з відповідною заявою, додавши всі необхідні документи. 25.04.2024 року за № 3/16-2203 Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради направив листа, де зазначив, що немає правових підстав для підготовки проекту рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради про зміну умов договору найму, Відмова у підготовці проекту рішення ВК ДМР про зміну умов договору найму обґрунтована тим, що згідно з довідкою №000323 від 08.03.2024 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб наймач [PERSON] значиться зареєстрованим за зазначеною адресою в період з 16.11.1992 по 27.02.2004, в той час як ордер на жиле приміщення дійсний лише протягом 30 днів з 27.11.1987 (дата видачі). З матеріалів справи вбачається, що будинок, в якому знаходиться спірна квартира, яку займає позивач, перебуває в комунальній власності. Таким чином, вирішення питання щодо зміни договору найму належить до компетенції Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради. Відповідно до статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради (частина п`ята статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). У постанові Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 932/3942/20 (провадження № 61-10049св22), яка є аналогічною даній, вказано, що: «[…] [PERSON] пред`явив позовну вимогу про визнання наймачем житлового приміщення, яке перебуває в комунальній власності, до Дніпровської міської ради та до Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради. Належним відповідачем за вказаною вимогою є Дніпровська міська рада…». Отже, позивачем правильно визначено коло відповідачів у справі. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на повагу до житла. У статті 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду. Положеннями статей 4, 5 ЖК України передбачено, що жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території України, утворюють житловий фонд, а державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд). Відповідно до ст. 9 ЖК України, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Забезпечення постійним житлом громадян, які відповідно до законодавства мають право на його отримання, може здійснюватися шляхом будівництва або придбання доступного житла за рахунок надання державної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Статтею 61 ЖК України встановлено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем, житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ч. 2 ст. 65 ЖК України). Статтею 106 ЖК України визначено, що повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. У частині 2 статті 327 ЦК України передбачає, що управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. У відповідності до ч. 5 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Квартира, у якій мешкає та зареєстрована [PERSON] , не приватизована і знаходиться в комунальній власності територіальної громади, то управління житловим фондом здійснюється Дніпровською міською радою через свої виконавчі органи, а саме через Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради. Відповідно до п. 3.1.36 Положення про департамент житлового господарства Дніпровської міської ради, затвердженого Рішенням міської ради 21.12.2016 № 33/17, департамент відповідно до покладених на нього завдань здійснює, зокрема підготовку проектів рішень виконавчого комітету міської ради про надання дозволу наймодавцю житлово-експлуатаційній організації, на балансі якої перебуває житловий фонд комунальної власності територіальної громади міста, на зміну умов договору найму жилого приміщення у випадках і порядку, визначених чинним законодавством. 23 квітня 2019 року виконавчим комітетом Дніпровської міської ради ухвалено рішення «Про затвердження порядку надання виконавчим комітетом Дніпровської міської ради дозволу на зміну умов договору найму займаного неприватизованого приміщення». Цей Порядок регламентує питання надання виконавчим комітетом Дніпровської міської ради дозволу наймодавцю житлово-експлуатаційній організації, на балансі якої перебуває житловий фонд комунальної власності територіальної громади міста, на зміну умов договору найму займаного неприватизованого жилого приміщення. Відповідно до п. 4 указаного рішення, надання дозволу на зміну умов договору найму здійснюється на підставі пакета документів: -заява на ім`я міського голови від громадянина, на ім`я якого планується зміна договору, з проханням про зміну умов договору найму зі згодою всіх зареєстрованих повнолітніх членів його родини, чиї підписи засвідчені керівником підприємства з обслуговування житла, за формою згідно з додатком до цього Порядку; копія ордера на жиле приміщення або такі документи: копія договору найму, укладеного на ім`я попереднього квартиронаймача; копія попереднього рішення виконавчого комітету про зміну умов договору найму; постанова адміністрації підприємства; архівна довідка бюро обміну; копія картки попереднього квартиронаймача або витяг за формою з особистого рахунка на ім`я попереднього квартиронаймача; довідка з місця реєстрації наймача та членів його родини; інформація про місце перебування осіб, які раніше були зареєстровані у приміщенні та зняті з реєстрації; належним чином засвідчені копії документів, які посвідчують особу зареєстрованих членів родини; документів, що підтверджують родинні стосунки між зареєстрованими та вибулими особами; свідоцтв про смерть осіб, які раніше мешкали у квартирі та померли; план (викопіювання) жилого приміщення; в окремих випадках Департамент може витребувати додаткові документи, які не передбачені цим Порядком. На підставі повного пакета документів та інформації, наданої КП «Реформжитло» ДМР, у разі відсутності заперечень, Департамент формує пропозиції на міського голову щодо підготовки рішення виконавчого комітету про надання дозволу на зміну умов Договору. Надання дозволу на зміну умов Договору здійснюється шляхом прийняття виконавчим комітетом відповідного рішення. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження (частина друга статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»). Фізична особа незалежно від наявності зареєстрованого місця проживання (місця реєстрації) має можливість на здійснення своїх прав та інтересів (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 листопада 2021 року в справі № 761/40889/20 (провадження № 61- 14588св21). Однак Департамент ЖГ ДМР у листі від 25.04.2024 зазначає, що приймало рішення,

Outcome: approved