Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

банк звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 08 серпня 2018 року між сторонами було укладено кредитний договір № 2001093970901, відповідно до якого відповідачу надано кредит у формі встановленого кредитного ліміту на кредитну картку, який в подальшому було збільшено до 35 000 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, а відтак заборгованість перед позивачем станом на 01 грудня 2023 року склала 52 452,58 грн, з яких 33 655,80 грн заборгованість за кредитом, 18 796,78 грн заборгованість за процентами. Вказує, що банком вживалися заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу вимоги про виконання грошових зобов`язань, яка нею виконана не була, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «Перший Український Міжнародний Банк». В обґрунтування позовних вимог посилається на додані до позовної заяви письмові докази, які підтверджують право вимоги до відповідача та розмір заборгованості, а також просить позов задовольнити. У судове засідання представник позивача не з`явилася, одночасно у позовній заяві клопотала про розгляд справи у спрощеному провадженні за відсутності представника банку; не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася без поважних причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку (поштове відправлення повернуто на адресу суду з підстави відсутності адресата за адресою місця реєстрації; про судове засідання 29 липня 2024 року повідомлена особисто, що підтверджено розпискою про отримання судової повістки), причину неявки не повідомила, відзив не подала, а тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. 280-282 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Встановлено, що 08 серпня 2018 року між АТ «Перший Український міжнародний банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 2001093970901, шляхом підписання Заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, згідно з умовами якого відповідач отримала кредит у формі встановленого кредитного ліміту на кредитну картку в розмірі 15 000 грн, який в подальшому було збільшено до 35 000 грн. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Як видно із заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, з умовами яких погодилася відповідач, про що свідчить її підпис, у такій визначено базову відсоткову ставку, розмір щомісячних платежів, розмір комісії, тощо. Пунктом 2.2.5 Розділу І публічної пропозиції ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (у редакції з 06 квітня 2018 року) передбачено, що підписанням заяви на приєднання до договору, клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення договору клієнт ознайомився з повним текстом договору (в тому числі тарифами), повністю зрозумів його зміст та погоджується зі всіма умовами Договору. Відповідно до п. 5.1.4., 5.1.7. вказаного Розділу клієнт зобов`язаний своєчасно та повністю відшкодовувати банку сплачені ним кошти, а також сплачувати заборгованість по договору, проценти за користування кредитними коштами, оплачувати комісії та неустойку, а також виконувати зобов`язання з повернення кредиту, в тому числі простроченої заборгованості, на умовах, в строки та в розмірі, що передбачені цим Договором. При укладанні вказаного Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання, є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як вбачається з матеріалів справи, АТ «Перший Український Міжнародний Банк» свої зобов`язання перед відповідачем виконав, що стверджується випискою по особовому рахунку; починаючи з 08 серпня 2018 року встановлений відповідачу кредитний ліміт підвищувався аж до 11 грудня 2019 року, коли склав 35 000 грн. Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Встановлено, що [PERSON] порушила взяті на себе зобов`язання, а саме не проводила щомісячні платежі для погашення заборгованості, у зв`язку з чим станом на 01 грудня 2023 року виникла заборгованість у розмірі 52 452,58 грн, з яких 33 655,80 грн заборгованість за кредитом, 18 796,78 грн заборгованість за процентами. Позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу вимоги про виконання грошових зобов`язань, яка нею була проігнорована. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Приписами ст. 549, 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штрафу, пені). Суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням ст. 617 ЦК України. Отже враховуючи те, що [PERSON] не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором від 08 серпня 2018 року, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved