Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-07 00:00:00

17.04.2024 року адвокат Батраков М.Ю. звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області із вищевказаним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті послуг з правової (правничої) допомоги. В обґрунтування позову посилається на те, що 23.03.2021 року між ним, як адвокатом та [PERSON] було укладено договір №23/03-01 про надання правової допомоги. Відповідно до п. 1.2. умов даного договору Клієнт надає право (уповноважує) Адвоката при здійсненні своїх повноважень: - представляти Клієнта перед державними органами, банками, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та будь якими фізичними особами; - представляти Клієнта в правоохоронних та контролюючих органах, органах місцевого самоврядування, органах нотаріату, органах Державної виконавчої служби, судах всіх інстанцій у тому числі місцевих судах (загальних, господарських, адміністративних), судах апеляційної та касаційної інстанції (загальних, господарських, адміністративних), Верховному Суді України, Конституційному Суді України з усіма правами наданими позивачу, відповідачу, третій особі, заявнику, скаржнику, заінтересованій особі, стороні виконавчого провадження та захиснику Клієнта незалежно від його процесуального статусу (потерпілий, затриманий, підозрюваний, обвинувачений, підсудний, свідок тощо). Натомість, відповідно до п. 2.3.1. вищезазначеного договору Клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених Договором. Згідно з п. 2.1.1. даного договору Адвокат зобов`язується надати правову допомогу Клієнту із представництва та захисту, законних прав та інтересів останнього в судах, органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, відповідно до вимог чинного законодавства України та цього договору, а Клієнт сплатити гонорар та фактичні витрати адвокату в розмірі та в строк окремо погоджений відповідно додаткової угоди № 1 до договору від 23.03.2021 року № 23/03-01, яка є його невід`ємною частиною. Згідно з додатковою угодою № 1 до договору про надання правової допомоги № 23/03-01 від 23.03.2021 вартість послуги (гонорар) становить 11350 грн. Умови договору ним, як адвокатом виконані та [PERSON] надано правову допомогу. Як передбачено п. 2, пп. 2.1. Додаткової Угоди, Клієнт упродовж двох днів з дня підписання даної угоди сплачує 5000,00 грн., залишок суми у розмірі 6350,00 грн. упродовж досудового розслідування та розгляду справи, але не пізніше прийняття рішення (вироку, ухвали, постанови) судом першої інстанції. Новодністровським міським судом Чернівецької області 19.04.2021 року було винесено вирок щодо [PERSON] , [INFO] . Проте, відповідач станом на 17.03.2024 року не оплатив отримані послуги, а тому із урахуванням суми інфляційних витрат та 3% річних у нього виникла заборгованість перед ним у сумі 17066,57 грн. 06.09.2023 року позивачем на адресу відповідача направлено претензію щодо сплати заборгованості в сумі 16496,27 грн. за договором про надання правової допомоги. Однак, [PERSON] жодним чином не відреагував на дану претензію та не врегулював конфлікт. Основна сума заборгованості за договором № 23/03-01 про надання правової допомоги від 23.03.21 року з 19.04.2021 до 17.04.2024 складає 16795,57 грн. Таким чином, основний борг становить 11 350,00 грн., 3% річних 1 021,22 грн.; інфляційні витрати 4 695,35 грн. загальною сумою 17 066, 57 грн. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак через систему «Електронний суд» подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] будучи належним чином та завчасно повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не подав, відзив на позов не подав. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без поважних причин або без повідомлення причин, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведені вище норми закону, суд вважає за можливе розглянути справу без присутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів, оскільки проти цього не заперечує позивач. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Статтею 55\~Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 23.03.2021 року між адвокатом Батраковим Михайлом Юрійовичем та клієнтом [PERSON] укладено договір №23/03-01 про надання правової допомоги (надалі - Договір), що підтверджується копією договору від 23.03.2021 року. Предметом даного Договору є надання Адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги Клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів, а Клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених Договором (п.1.1 Договору). Згідно з п. 2.1.1., п. 2.3.1 Договору адвокат зобов`язується надати правову допомогу клієнту із представництва та захисту, законних прав та інтересів останнього в судах, органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, відповідно до вимог чинного законодавства України та цього договору, а клієнт - сплатити гонорар та фактичні витрати адвокату в розмірі та в строк окремо погоджений між ними. При цьому, у п.5.1 Договорі сторони погодили, що детальний перелік послуг, а також розмір та порядок оплати Клієнтом Адвокату гонорару та фактичних витрат, пов`язаних із виконанням даного договору, окремо обумовлюється сторонами та може визначатися додатковою (ми) угодою (ми) до цього Договору. На виконання п. 5.1 Договору сторони 23.03.2021 року уклали Додаткову угоду №1, у п.1 якої узгодили, що вартість послуг (гонорар) Адвоката за договором про надання правової допомоги становить 11350,00 грн. Відповідно до п.2 Клієнт сплачує: упродовж двох днів з дня підписання даної угоди 5000,00 грн. Залишок суми у розмірі 6350,00 упродовж досудового розслідування та розгляду справи, але не пізніше прийняття рішення (вироку, ухвали, постанови) судом першої інстанції. Судом встановлено, що позивач виступав захисником відповідача у кримінальному провадженні №12021265140000009 від 16.01.2021 року, зокрема, брав участь у підписанні угоди про визнання винуватості 30.03.2021 року, судовому розгляді кримінального провадження, що підтверджується копією вироку Новодністровського міського суду Чернівецької області у справі №722/485/24 від 19.04.2021 року. 06.03.2023 року адвокат Батраков М.Ю. направив [PERSON] претензію щодо сплати заборгованості за договором про надання правової допомоги, однак дана претензія залишилась без відповіді. Згідно із ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Частиною 1 ст. 627 ЦК України закріплено, що відповідно до ст.\~6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Статтею 627\~ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості. Відповідно до ст. 903 ЦК України плата за договором про надання послуг здійснюється замовником у розмірі, встановленому договором. Згідно зі ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виходячи з приписів норм ст.ст. 623, 906 ЦК України, тягар доказування факту невиконання або неналежного виконання договору про надання послуг покладається на замовника послуг. За правилами ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч.ч.1,2 ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. На думку суду, позивач довів належними та допустимими доказами факт надання ним послуг відповідачу [PERSON] . Оскільки відповідач не ініціював у кримінальному провадженні питання щодо зміни чи відмови від захисника, не звертався до уповноважених органів адвокатського самоврядування з приводу порушення [PERSON] Правил адвокатської етики, а також не заявляв в односторонньому порядку про намір розірвання із позивачем Договору про надання правової допомоги №23/03-01 від 23.03.2021 року, суд дійшов висновку, що послуги за вищенаведеним Договором були надані позивачем в повному об`ємі та належним чином. Суд звертає увагу, що договір про надання правової допомоги з додатковою угодою до нього укладались за взаємною згодою та вільним волевиявленням сторін, підписуючи його, відповідач погодився з умовами та розміром гонорару адвоката, правочин недійсним у судовому порядку не визнавався, а тому діє презумпція правомірності правочину (ст. 204 ЦК України), умови правочину [PERSON] не оспорюються. Відповідно до статті 1\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Питання гонорару адвоката врегульовані в статтях 28-30 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року 09.06.2017 року, із змінами затвердженими З`їздом адвокатів України 15.02.2019 року (надалі - Правила). При цьому, Рада адвокатів України звертає увагу на статтю 31 Правил, згідно якої клієнт та/або особа, яка уклала договір в інтересах клієнта, має право розірвати договір з адвокатом в односторонньому порядку на умовах, передбачених договором. При цьому, клієнт та/або особа, яка уклала договір в інтересах клієнта, зобов`язаний сплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об`єднанню) гонорар за свою роботу, що була виконана (надані послуги) чи підготовлено до виконання, а також компенсувати усі витрати за цим договором. Розірвання договору про надання правової допомоги з ініціативи клієнта та/або особи, яка уклала договір в інтересах клієнта, не є показником незадовільної роботи адвоката (адвокатського бюро, адвокатського об`єднання). Також, Рада адвокатів України наголошує, що право адвоката, адвокатського бюро, адвокатського об`єднання на отримання невнесеного (недовнесеного) гонорару не залежить від результату виконання доручення, якщо інше не передбачене договором про надання правової допомоги (стаття 30 Правил). 3 огляду на вищевикладене, Рада адвокатів України зазначає, що відповідно до чинного законодавства України, клієнт не позбавлений права на одностороннє розірвання договору про надання правової допомоги та при розірванні договору в односторонньому порядку за ініціативи клієнта, клієнт має сплатити адвокату гонорар за всю виконану роботу (підготовану для виконання) і компенсувати витрати адвоката, як це передбачено договором, при цьому клієнт не несе відповідальності (договірної, матеріальної) за розірвання договору в односторонньому порядку. Як передбачено п. 2, пп. 2.1. Додаткової Угоди, Клієнт упродовж двох днів з дня підписання даної угоди сплачує 5000,00 грн., залишок суми у розмірі 6350,00 грн. упродовж досудового розслідування та розгляду справи, але не пізніше прийняття рішення (вироку, ухвали, постанови) судом першої інстанції. Розгляд кримінального провадження, у якому інтереси [PERSON] представляв адвокат Батраков М.Ю., було завершено шляхом ухвалення Новодністровським міським судом Чернівецької області вироку 19.04.2021 року. Однак, на сьогоднішній день відповідач не виконав свої зобов`язання щодо оплати отриманих послуг адвоката Батракова М.Ю., які повинен був виконати до 19.04.2021 року, а отже, допустив порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст.ст. 526, 527, 530\~Цивільного кодексу\~України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. У статті 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інфляційні втрати розраховуються шляхом множення суми заборгованості на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка виникла з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу виникла з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. У період з 19.04.2021 року до 06.09.2023 року індексація на суму заборгованості 16 496,27 грн. визначаться наступним чином. Розміри індексів інфляції: квітень 2021 - 100,70, травень 2021 - 101,30, червень 2021 - 100,20, липень 2021 - 100,10, серпень 2021 - 99,80, вересень 2021 - 101,20, жовтень 2021 - 100,90, листопад 2021 - 100,80, грудень 2021 - 100,60, січень 2022 - 101,30, лютий 2022 - 101,60, березень 2022 - 104,50, квітень 2022 - 103,10, травень 2022 - 102,70, червень 2022 - 103,10, липень 2022 - 100,70, серпень 2022 - 101,10, вересень 2022 - 101,90, жовтень 2022 - 102,50, листопад 2022 - 100,70, грудень 2022 - 100,70, січень 2023 - 100,80, лютий 2023 - 100,70, березень 2023 - 101,50, квітень 2023 - 100,20, травень 2023 - 100,50, червень 2023 - 100,80, липень 2023 - 99,40, серпень 2023 - 98,60, вересень 2023 - 100,50, жовтень 2023 - 100,80, листопад 2023 - 100,50, грудень 2023 - 100,70, січень 2024 - 100,40, лютий 2024 - 100,30, березень 2024 -100,50. Розрахунок здійснюється за формулою: 11 350,00 х (101,30 : 100) x (100,20 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (101,20 : 100) x (100,90 : 100) x (100,80 : 100) x (100,60 : 100) x (101,30 : 100) x (101,60 : 100) x (104,50 : 100) x (103,10 : 100) x (102,70 : 100) x (103,10 : 100) x (100,70 : 100) x (101,10 : 100) x (101,90 : 100) x (102,50 : 100) x (100,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,80 : 100) x (100,70 : 100) x (101,50 : 100) x (100,20 : 100) x (100,50 : 100) x (100,80 : 100) x (99,40 : 100) x (98,60 : 100) x (100,50 : 100) x (100,80 : 100) x (100,50 : 100) x (100,70 : 100) x (100,40 : 100) x (100,30 : 100) x (100,50 : 100) = 1.41368713. Інфляційне збільшення: 11 350,00 x 1.41368713 - 11 350,00 = 4 695,35 грн. Сума 3% річних: кількість прострочених днів грошового зобов`язання у період з 19.04.2021 до 17.12.2023 дорівнює 987. 11 350,00 x 3 x 987 : 365 : 100 = 920,75 грн. Кількість прострочених днів грошового зобов`язання у період з 01.01.2024 до 17.04.2024 дорівнює 108. 11 350,00 x 3 x 108 : 366 : 100 = 100,48 грн. Всього штрафних санкцій: 1021,22 грн. Відповідно загальна заборгованість за період прострочення грошового зобов`язання 1095 днів становить 17 066, 57 грн., яка складається з 11 350,00 (сума боргу) + 4 695,35 (інфляційне збільшення) + 1 021,22 (штрафні санкції). Отже, вимога про стягнення з відповідача інфляційних витрат та 3% річних заявлена позивачем правомірно та обґрунтовано та підлягає стягненню у вищезазначеному розмірі. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 3028 грн. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved