Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-08 00:00:00

[PERSON] 08 січня 2024 року звернулася до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ТОВ «ЗАВОД «БУДІНВЕСТ», у якому просить суд: визнати незаконним та скасувати наказ, виданий директором товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАВОД «БУДІНВЕСТ» (код ЄДРПОУ 14103790) № 7 від 25.03.2022 «Про призупинення дії трудового договору» в частині призупинення дії трудового договору з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ); стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАВОД «БУДІНВЕСТ» (код ЄДРПОУ 14103790) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 28.02.2022 по 31.12.2023 включно в розмірі 153482,70 грн.; визнати припиненими з 01.01.2024 трудові відносини між товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАВОД «БУДІНВЕСТ» (код ЄДРПОУ 14103790) та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) у зв`язку зі звільненням [PERSON] із займаної посади за власним бажанням на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України; стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАВОД «БУДІНВЕСТ» (код ЄДРПОУ 14103790) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) відшкодування моральної шкоди у розмірі 46000 грн. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 30.07.2024 у задоволенні позовних вимог [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАВОД «БУДІНВЕСТ» про визнання незаконним та скасування наказу, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, визнання припиненими трудових відносин та відшкодування моральної шкоди відмовлено. До закінчення судових дебатів представник відповідача зробила усну заяву про те, що докази на підтвердження понесених відповідачем судових витрат будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення по даній справі. Також, представник відповідача вказала, що орієнтований попередній розмір судових витрат збільшений за погодженням сторони з 20000,00 грн. до 30\~000,00 грн. Представник відповідача - адвокат Кузнецова А.А., 01.08.2024, через систему «Електронний суд», подала до суду заяву, у якій просила долучити докази понесених судових витрат та ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з позивача на користь відповідача понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30000,00 грн. Представник позивача адвокат Чуприна А.Т., 09.08.2024, через систему «Електронний суд», подала до суду заяву, у якій зазначила, що позивач заперечує проти задоволення вказаного клопотання, з огляду на те, що: предмет спору не є складним та стосується призупинення дії трудового договору та припинення трудових відносин, що не вимагає вивчення великої кількості законів ті підзаконних нормативно-правових актів; частина клопотань, поданих відповідачем, містить ідентичний зміст; під час судового розгляду справи у спрощеному провадженні було проведено незначну кількість судових засідань та нетривалих за часом. Також вказала на зловживання представником відповідача під час судового розгляду своїми процесуальними правами, в наслідок чого суд має право покласти та сторону відповідача судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Крім того, вказала, що позивач має невисокий дохід (пенсійне забезпечення), має поганий стан здоров`я, потребує постійного лікування, яке тягне за собою фінансові витрати. Також представник позивача просила розглянути вказану заяву без її участі та участі позивача. У судове засідання сторони не з`явились, про місце, час та дату розгляду заяви повідомлені належним чином. Дослідивши заяву та додані до неї докази, суд доходить до наступного висновку. Судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи.\~До витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати:\~на професійну\~правничу допомогу; пов`язані\~із залученням\~свідків,\~спеціалістів,\~перекладачів,\~експертів та\~проведенням експертизи; пов`язані\~з витребуванням\~доказів,\~проведенням огляду\~доказів за\~їх місцезнаходженням,\~забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма\~статті 141 ЦПК України). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19, постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04, пункт 268; від 28 липня 1999 року у справі «Ботацці проти Італії», заява № 34884/97, пункт 30). На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 30 000, 00 грн. представником відповідача надано: договір про надання професійної правничої допомоги від 23.02.2021 року; додаткову угоду до Договору про надання професійної правничої допомоги від 23.02.2021 року від 09.02.2022; додаткову угоду до Договору про надання професійної правничої допомоги від 23.02.2021 року від 12.02.2024; додаткову угоду до Договору про надання професійної правничої допомоги від 23.02.2021 року від 10.06.2024; акт виконаних робіт від 01.08.2024 року до Договору про надання професійної правничої допомоги від 23.02.2021 року з урахуванням додаткових угод від 12.02.2024 та 10.06.2024. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Таким чином, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Відповідно до договору про надання професійної правничої допомоги від 23.02.2021 року, з урахуванням додаткових угод до вказаного договору від 09.02.2022, 12.02.2024 та 10.06.2024 сторони погодили що гонорар за надання адвокатських послуг за договором про надання професійної правничої допомоги від 23.02.2021, а саме ведення цивільної справи № 643/122/24 в суді першої інстанції, тобто в Московському районному суді м. Харкова, буде обчислюватися в остаточному фіксованому розмірі та складає 30\~000,00 грн., в незалежності від кількості витраченого часу адвокатом на складання будь-яких процесуальних документів та участь у судових засіданнях в Московському районному суді в незалежності від кількості судових засідань, яка підлягає сплаті клієнтом не пізніше 30 днів після набрання рішення (ухвали) законної сили, в незалежності від результату розгляду справи. Відповідно до положень статті 30\~Закону України\~«Про адвокатуру\~і адвокатську\~діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. У постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що з аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Так, Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 30.07.2024 у задоволенні позовних вимог [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАВОД «БУДІНВЕСТ» про визнання незаконним та скасування наказу, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, визнання припиненими трудових відносин та відшкодування моральної шкоди було відмовлено, а відтак відповідно до ст.\~141\~ЦПК України судові витрати покладаються на позивача. При цьому, суд не вбачає підстав для застосування ч. 9 ст. 141 ЦПК України, та покладення на сторону відповідача судових витрат, у зв`язку із зловживанням представника відповідача своїми процесуальними правами, на які вказує представник позивача, оскільки таке зловживання під час судового розгляду не встановлено. Визначаючи обсяг юридичної та технічної роботи за результатами розгляду відповідного клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу), суд ураховує, чи змінювалася правова позиція сторін у справі; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини (постанови Верховного Суду від 04.12.2018 у справі №911/3386/17, від 11.12.2018 у справі №910/2170/18). Якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу (постанови Верховного Суду від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18). За таких обставин, враховуючи категорію та складність справи, а саме те, що предмет спору у даній справі не є складним та не вимагає вивчення великої кількості законів на підзаконних нормативно-правових актів, правова позиція сторін не змінювалася, виходячи із дотриманням принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи, що їх стягнення у розмірі 30 000,00 грн. буде становити надмірний тягар для позивача, суд дійшов висновку про часткове задоволення поданої представником відповідача заяви та стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial