Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

У травні 2024 року до Дарницького районного суду м. Києва з позовом звернулося Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування»(далі по тексту - позивач, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування») до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ) про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Обґрунтовуючи вимоги позивач вказує, що 01.10.2019 між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ТОВ «ОТП ЛІЗІНГ» було укладено генеральний договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку № 1362/19-Т/ДГО/НС/Ц2. 22.05.2020 між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ТОВ «ОТП ЛІЗІНГ» було укладено додаткову угоду щодо страхування відповідо до переліу ТЗ № 693/20-Т/Ц2/1124, згідно якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу «КІА NIRO» д.н.з. [NUMBER] . 21.05.2021 о 16 год. 25 хв. у м. Києві по вул. Дружби Народів (е/о 258), водій [PERSON] керуючи транспортним засобом «VOLKSVAGEN JETTA» д.н.з. [NUMBER] , не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції в результаті чого здійнив зіткнення з транспортним засобом «КІА NIRO» д.н.з. [NUMBER] , який зупинився попереду. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 06.10.2021 встановлено вину відповідача, проте закрито провадження по справі у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «VOLKSVAGEN JETTA» д.н.з. [NUMBER] застрахована у ТДВ«СГ «ОБЕРІГ» на підставі Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 203549270 з лімітом відповідальності страховика за завдання шкоди майну 130 000,00 грн., франшиза встановлена у розмірі 2 500,00 грн. 21.05.2021 до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було подано заяву [PERSON] про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу. Відповідно до страхового акту № 006.01081021-1 від 17.10.2021 позивач визнав дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та прийняв рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 28 699,14 грн. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулося ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» з заявою про виплату суми сплаченого страхового відшкодування, на що ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» здійснило виплату страхового відшкодування з урахуванням зносу автомобіля - 0,4429 та вирахуванням франшизи у розмірі 2 500,00 у розмірі 17 676,36 грн. На підставі ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач просив стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодування у розмірі 11 022,78 грн. Ухвалою суду від 27.05.2024 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. 25.06.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначає, що не погоджується з твердженнями позивача та вважає позов необгрунтованим, оскільки позивач не довів належними та допустимими доказами фактичний розмір шкоди, зокрема факт здійснення ремонту транспортного засобу «КІА» д.н.з. [NUMBER] у відповідності до пошкоджень, що були встановлені в акті огляду колісного траспортного засобу від 21.05.2021. Рахунок-фактура ТОВ «Автоцентр на Харківському» № 0000001665 від 15.06.2021 та платіжне доручення від 20.10.2021 № 60486148 не є доказами, які підтверджують виконання робіт з ремонту автомобіля «КІА NIRO» д.н.з. [NUMBER] , які необхідно було здійснити з огляду на встановлені пошкодження автомобіля в акті огляду колісного транспортного засобу від 21.05.2021. Отже, перелік робіт в рахунку-фактурі № 0000001665 від 15.06.2021 не пов`язаний із роботами по ремонту, які необхідно було виконати, щоб усунути наслідки дорожньо-транспортної пригоди від 21.05.2021 та не підтверджує факту виконання будь-яких робіт. На підставі вищевикладеного відповідач просить відмовити у задоволенні позову. 28.06.2024 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якому зазначає, що твердження відповідача викладені у відзиві є безпідставними, оскільки відповідно до листа № 0101-01 від 01.01.2024, який позивач додав до позовної заяви, коефіцієнт фізичного зносу пошкодженого автомобіля «КІА NIRO» д.н.з. [NUMBER] склав 0,4429. Даний розрахунок був виготовлений спеціалістом ТДВ«СГ «ОБЕРІГ». Оскільки ТДВ«СГ «ОБЕРІГ» здійснило виплату страхового відшкодування на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» у розмірі визначеному ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме 17 676,36 грн. то у страховика відповідача не виникло обов`язку з відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою яка склала 11 022,78 грн. незаважаючи на те, що збитки є меншими від страхової суми. Так як страховик віповідача виплатив страхове відшкодування з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу 0,4429, відповідно він виконав своє зобов`язання перед відповідачем. В матеріалах справи відсутні дані, що відповідач як страхувальник за полісом № 203549270 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності оспорював рішення страховика про визначення розміру страхового відшкодування потерпілому, в тому числі з підстав незгоди з застосованим коефіцієнтом фізичного зносу автомобіля. Відповідно до умов договору страхування, а саме п. 2.1 вартість відновлювального ремонту розраховується «на базі авторизованого СТО». Таким чином, відповідно до умов договору страхування позивач перерахував на рахунок страхувальника, який в свою чегу перерахував кошти на рахунок СТО відповідно до рахунку-фактури № 0000001665 від 15.06.2021 ТОВ «Автоцентр на Харківському», страхове відшкодування за пошкоджений транспортний засіб «КІА NIRO» д.н.з. [NUMBER] в розмірі вартості відновлювального ремонту, про що свідчить платіжне доручення № 35349 від 24.06.2021. Представник позивача посилається на постанову Верховного Суду від 25.07.2018 у справі №922/4013/17 відповідно до якої реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу. Отже, суми страхового відшкодування виплаченого страхувальнику зі сторони позивача встановлений і підтверджений належним чином, а рахунок № 0000001665 від 15.06.2021 та платіжне доручення № 60486149 від 20.10.2021, що підтверджує виплату є належними, допустимими та достовірними доказами. На підставі вищевикладеного просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.10.2019 між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ТОВ «ОТП ЛіЗІНГ» було укладено генеральний договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку № 1362/19-Т/ДГО/НС/Ц2. 22.05.2020 між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ТОВ «ОТП ЛІЗІНГ» було укладено додаткову угоду щодо страхування відповідо до переліу ТЗ № 693/20-Т/Ц2/1124, згідно якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу «КІА NIRO» д.н.з. [NUMBER] (а.с. 7-17). 21.05.2021 о 16 год. 25 хв. у м. Києві по вул. Дружби Народів (е/о 258), водій [PERSON] керуючи транспортним засобом «VOLKSVAGEN JETTA» д.н.з. [NUMBER] , не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції в результаті чого здійнив зіткнення з транспортним засобом «КІА NIRO» д.н.з. [NUMBER] , який зупинився попереду. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 06.10.2021 встановлено вину відповідача, проте закрито провадження по справі у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 20). Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. 21.05.2021 до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було подано заяву [PERSON] про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу (а.с. 18-19). Відповідно до страхового акту № 006.01081021-1 від 17.10.2021 позивач визнав дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та прийняв рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 28 699,14 грн., що підтверджується платіжним доручеенням № 60486148 (а.с. 30). Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «VOLKSVAGEN JETTA» д.н.з. [NUMBER] застрахована у ТДВ«СГ «ОБЕРІГ» на підставі Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 203549270 з лімітом відповідальності страховика за завдання шкоди майну 130 000,00 грн., франшиза встановлена у розмірі 2 500,00 грн. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулося ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» з заявою про виплату суми сплаченого страхового відшкодування, на що ТДВ «СГ «ОБЕРІГ» здійснило виплату страхового відшкодування з урахуванням зносу автомобіля - 0,4429 та вирахуванням франшизи у розмірі 2 500,00 у розмірі 17 676,36 грн. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до статі 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Пунктом 22.1. статті 22 Закону про обов`язкове страхування передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 11 022,78 грн. (28 699,14-17676,36=11 022,78). Таким чином, в розумінні ст. 993, 1187, 1194 ЦК України у відповідача виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки в межах сплаченого позивачем страхового відшкодування страхувальнику останнього. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ч. 1 ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. У відповідності до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Заперечення відповідача щодо позовних вимог викладені у відзиві не підтверджені належними та допустимими доказами, спростовуються доводами позивача у відповіді на відзив та матеріалами справи. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Враховуючи те, що позивач здійснив виплату страхового відшкодування, а відповідач в добровільному порядку не вжив заходів щодо відшкодування даних коштів, то позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування у розмірі 11 022,78 грн., є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України оскільки позов підлягає задоволенню, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3 028,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved