Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-11 00:00:00

10 червня 2024 року [PERSON] , звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] , обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 04 березня 2011 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 85. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що шлюб укладений між нею та відповідачем фактично розпався, подальше їх сумісне життя і збереження сім`ї є неможливе, що вжиття заходів досудового врегулювання спору проводилося, але примирення ними не не досягнуто, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, крім того, зазначила, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач, надав заяву про розгляд справи без його участі, а також, що позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 04 березня 2011 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 85, що підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується дослідженою у судовому засіданні копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та наміру зберегти сім`ю подружжя не бажає. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної поваги і любові, та, що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 1 статті 141\~ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, відповідно до ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, позивачці з державного бюджету має бути повернуто 605 грн. 60 коп. (50% суми сплаченого судового збору), решту якого слід стягнути з відповідача на користь останньої (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved