Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~22 березня 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява обґрунтована тим, що [PERSON] уклала з АТ «ОТП Банк» кредитний договір № 2027231190. 28.06.2023 року між АТ «ОТП Банк» і ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 28/06/23, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 2027231190, укладеним між АТ «ОТП Банк» і [PERSON] , перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Відповідно до Реєстру боржників № 2 до договору факторингу № 28/06/23 від 28.06.2023 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 2027231190 у сумі 41 572,06 гривень, з яких: 24 090,00 гривень загальна сума боргу по тілу; 17 482,06 гривень загальна сума боргу по відсотках. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 28.06.2023 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прохав суд стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором № 2027231190 у сумі 41 572,06 гривень, з яких: 24090,00 гривень загальна сума боргу по тілу; 17 482,06 гривень загальна сума боргу по відсотках; стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» понесені судові витрати. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 08 квітня 2024 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.36-37). 17 травня 2024 року від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач категорично не визнає позовні вимоги, вважає їх необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Витяг з реєстру боржників до договору факторингу підписаний тільки представником позивача [PERSON] . Підписи та печатки зі сторони клієнта АТ «ОТП Банк» та зі сторони фактора ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відсутні. Тому немає жодних підтверджень, що наданий позивачем Витяг з реєстру боржників хоч якимось чином пов`язаний з тим Реєстром боржників, що був переданий за договором факторингу № 28/06/23 від 28.06.2023 року. Позивач не надав копію реєстру боржників, а лише зазначив що такий реєстр існує. Натомість позивач замість реєстру боржників надав витяг з реєстру боржників, який не підписаний первісним кредитором і очевидно не може братися до уваги як доказ. Розрахунок заборгованості складено не первісним кредитором АТ «ОТП Банк», а позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Вказаний документ підписаний тільки представником позивача [PERSON] , підпис та печатка зі сторони первинного кредитора відсутні. В розрахунку заборгованості зазначено, що він складений за період з 28.06.2023 року по 29.02.2023 року, тобто за той період, коли права вимоги по договору вже належали позивачу. Але з розрахунку незрозуміло як виник борг, коли було надано кредитні кошти, за якою ставкою відбувалися нарахування процентів. Позивач стверджує, що право вимоги перейшло до нього на підставі договору факторингу № 28/06/23 від 28.06.2023 року, укладеного між АТ «ОТП Банк» і ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Однак докази перерахування коштів за договором факторингу відсутні. Більше того, в копії договору факторингу в пунктах 6.1.1. та 6.1.2. навмисно затерті дані щодо загальної суми прав вимоги та ціни продажу, тобто взагалі неможливо встановити чи був договір факторингу оплатний, як того вимагає законодавство. Доказів оплати за договором факторингу не надано. Без доказів сплати коштів, відповідно до ст. 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та ст. 1077 ЦК України, вказаний договір факторингу не можна сприймати як доказ переходу прав вимоги від первісного кредитора до позивача. Наданий позивачем розрахунок заборгованості не є належним та допустимим доказом наявності цивільно-правових відносин між сторонами, оскільки по суті є калькуляцією, якою позивач обґрунтовує розмір своїх вимог, не надаючи при цьому доказів правдивості розрахунків. Фактично позивач сам створив розрахунки заборгованості та витяги з реєстру боржників, не надавши жодних підтверджень, що аналогічні документи були в наявності в первісного кредитора. Позивачем не взято до уваги квитанції щодо оплати кредиту: 11.12.2019 р. 820,00 грн.; 08.01.2020 р. 960,00 грн.; 10.02.2020 р. 950,00 грн.; 10.03.2020 р. 950,00 грн.; 06.04.2020 р. 975,00 грн.; 09.04.2020 р. 1000,00 грн.; 08.05.2020 р. 950,00 грн.; 10.06.2020 р. 1000,00 грн.; 10.07.2020 р. 950,00 грн.; 10.08.2020 р. 950,00 грн.; 10.09.2020 р. 950,00 грн.; 09.10.2020 р. 950,00 грн.; 10.11.2020 р. 950,00 грн.; 10.12.2020 р. 1000,00 грн.; 11.01.2021 р. 950,00 грн.; 10.02.2021 р. 950,00 грн.; 10.03.2020 р. 950,00 грн. Всього 17 платежів на загальну суму 16205,00 грн. Таким чином, представник відповідача [PERSON] прохав відмовити в задоволенні позовних вимог. 28 травня 2024 року від представника позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що обставини, на які посилається відповідач у відзиві на позовну заяву, як на підстави для відмови в задоволені позовних вимог, є необґрунтованими, недоведеними, такими, що суперечать умовам укладених правочинів, нормам чинного законодавства з огляду на таке. Укладений кредитний договір було підписано сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору. Сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. Під час укладення договору не було порушено Закон України «Про захист прав споживачів». Доводи відзиву на позовну заяву про те, що умови договору щодо встановлення вимоги сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації в разі невиконання зобов`язання за договором є несправедливими, не повинно братися до уваги, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України. Відповідач розумів розмір процентів, надаючи свою згоду на отримання кредитних коштів. Відповідно до пункту 2, відповідач під час оформлення кредитного договору оформив Заяву-анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» 2027231190-CARD від 13.11.2019 року, попередньо ознайомившись зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі з положеннями договорів та усіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є ця Заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк», та які розміщені на офіційному сайті АТ «ОТП Банк» www.otpbank.com.ua. Згідно пункту 2.1, відповідач оформив поточний (картковий) рахунок та отримав електронний платіжний засіб: картку, тип картки MC GOLD, валюта рахунку - гривня, номер карткового рахунку № [NUMBER] . Заява-анкета є невід`ємною частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) та Правил користування карткою, Інформаційного листка, Тарифів Банку, які розміщені на офіційному сайті Банку (у розділі «Дебетні та кредитні картки»). Шляхом підписання Заяви-анкети Клієнт підтверджує. що: 1) Банк надав Клієнту в письмовій формі та в повному об`ємі інформацію, передбачену законодавством, що захищає права споживачів; 2) Клієнта перед укладенням Договору ознайомлено з інформацією, визначеною Паспортом споживчого кредиту, необхідною для отримання Кредиту із порівнянням різних пропозицій Банку з метою прийняття обгрунтованого рішення щодо укладення Договору та отримання Кредиту на сприятливих для Клієнта умовах; 3) з договором, Правилами, Інформаційним листком, Тарифами Банку, що розміщені на офіційному сайті Банку, ознайомлений і згодний, а також зобов`язується їх належно та неухильно виконувати; 4) отримав свій примірник Заяви-анкети, Інформаційний листок (у разі оформлення Кредитної лінії) та іншу документацію, на розсуд Банку, яка необхідна Клієнту для користування банківськими пocлyгaми. Твердження представника відповідача про не врахування позивачем при подачі позовної заяви до суду квитанцій про оплату кредитної заборгованості є хибними та не обґрунтованими. Відповідно до квитанцій про оплату кредитної заборгованості, які додано до відзиву на позовну заяву, відповідач здійснював оплату заборгованості безпосередньо первісному кредитору АТ «ОТП Банк», а не позивачу ТОВ «ФК «ЄАПБ». Інформація про проведення успішних транзакцій зберігається безпосередньо в кредитодавця, в зв`язку з чим ТОВ «ФК «ЄАПБ» не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними), в тому числі, які підтверджують факт перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача, оскільки такі документи є банківською таємницею, та відповідно до п.35 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», формуються, складаються та зберігаються в установі банку, який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку. Позивачем було надано до суду всі наявні документи по кредитній справі, які були передані АТ «ОТП Банк» до ТОВ «ФК ЄАПБ» в рамках укладеного договору факторингу № 28/06/23. З метою надання вичерпної інформації по справі та у відповідності до умов договору факторингу, позивачем ініційовано запит до АТ «ОТП Банк» на надання інформації щодо надання (перерахування) коштів відповідачу, а також додаткових розрахунків заборгованості. Позивачем від АТ «ОТП Банк» отримано докази, що підтверджують надання (перерахування) коштів відповідачу за укладеними кредитними договорами, а саме: копія розрахунку заборгованості за договором № 262011308041_CARD від 13.11.2019 року, картковий рахунок 262011308041 UAH, про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) по клієнту [PERSON] ; звіт-рахунок за кредитним договором [PERSON] . З вказаних документів чітко вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами та здійснював часткову оплату кредитної заборгованості, що є підтвердженням того, що відповідач визнав кредитний договір, отримав кредитні кошти та здійснював певні заходи на погашення заборгованості, яка виникла на підставі вказаних вище кредитних договорів. Відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорі, або доказів того, що картковий рахунок йому не належить. Згідно кредитного договору, підписаного відповідачем, прямо зазначено, що відповідач підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору, в тому числі і на умовах, які розміщені на сайті кредитодавця, а також отримав від кредитодавця до укладення цього Договору всю необхідну інформацію. У законодавстві України не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги. Дані листи ніяким чином не змінюють умов кредитних договорів, а носять лише інформаційний характер. При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги, має місце той факт, за яким відповідач не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті заборгованості на рахунки первісного позикодавця, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст. 516 ЦК України. Зокрема, згідно п. 6.4. Договору факторингу, в разі отримання коштів від Боржників, органів Державної виконавчої служби в рахунок погашення заборгованості Боржників, Кредитор зобов`язаний перерахувати вказану суму Новому Кредиторові протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту їх отримання. У разі сплати відповідачем коштів на погашення заборгованості на рахунки первісних кредиторів за будь-яким з кредитних договорів, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення відповідної кредитної заборгованості. Таким чином, представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прохав суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 03 червня 2024 року від представника відповідача [PERSON] надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких він, зокрема, звертає увагу на те, що в позовній заяві підставою позову є кредитний договір № 2027231190 від 13 листопада 2019 року, укладений відповідачем з АТ «ОТП Банк», щодо отримання коштів на загальну суму 16088,00 гривень на придбання телевізора та смартфона. У відповіді на відзив позивач вже зазначає іншу підставу позову - за договором про надання банківських послуг № 2027231190_CARD. Тобто фактично відбулася зміна підстав позову, яка повинна оформлюватись заявою про зміну позовних вимог. Дійсно, 13.11.2019 року відповідач уклала з Банком дві угоди: 1) кредитний договір № 2027231190, у відповідності до якого отримала кредитні кошти в розмірі 16088,00 грн.; 2) Заява-Анкета № 2027231190_CARD про відкриття карткового рахунку, у відповідності до якої відповідач повинна була отримати кредитну картку. Тобто фактично мова йде про два різні кредитні договори: № 2027231190 від 13 листопада 2019 року та № 2027231190_CARD від 13 листопада 2019 року. В той же час, в тексті позовної заяви позивач зазначає тільки про договір № 2027231190 від 13 листопада 2019 року. В додатках до позову - графік платежів та специфікація до кредитного договору № 2027231190, рахунок-фактура з зазначенням цін на телевізор та смартфон, і чек на 15798,00 грн. про купівлю зазначених товарів. При цьому, взагалі нічого не зазначено про існування ще одного договору, а саме Заяви-анкети про відкриття карткового рахунку. Тобто підставами позову є договір № 2027231190 від 13 листопада 2019 року та докази, пов`язані з цим договором. А договір щодо обслуговування кредитної картки (заява-анкета) взагалі не згадується в тексті позову. Але вже у відповіді на відзив позивач надає розрахунок заборгованості за кредитною карткою та звіт-рахунок по цій же кредитній картці, а в самому тексті відповіді на відзив (сторінка 10) позивач обґрунтовує надання додаткових доказів тим фактом, що між Банком та відповідачем була укладена Заява-анкета про відкриття карткового рахунку. Отже, в позовній заяві, як в тексті, так і в додатках, обґрунтування ціни позову 41572,06 грн. цілком складається з договору про надання споживчого кредиту № 2027231190, а вже в тексті відповіді на відзив до обґрунтування ціни позову 41572,06 грн. також додано Заяву-Анкета № 2027231190_CARD, а в додатках до відповіді на відзив - докази на підтвердження існування зобов`язань по цій Заяві-Анкеті. Крім того, наданий позивачем розрахунок заборгованості не є доказом наявності або відсутності договірних зобов`язань між сторонами, бо він не є первинним документом, а є доповненням до позовної заяви із зазначенням обрахунку позивачем позовних вимог майнового характеру та має інформаційний характер у контексті ціни позову. Тільки Виписка по рахунку є первинним документом. Розрахунок заборгованості не являється первинним документом, а інших допустимих доказів на підтвердження кредитної заборгованості відповідача перед Банком не надано. Документ під назвою «звіт-рахунок», наданий позивачем разом з відповіддю на відзив, очевидно не може вважатися випискою ані за назвою, ані за своїм вмістом. У наданих позивачем документах є лише суми по кожній окремо взятій операції, але немає ані суми вхідного залишку по рахунку до проведення відповідної операції, ані суми залишку вихідного залишку по рахунку після проведення відповідної операції. Це унеможливлює самостійну перевірку відповідачем - чи правильно здійснювалися нарахування процентів та за якою ставкою вони нараховувалися. Також відсутня сума початкового тіла кредиту. З наданого звіту-рахунку неможливо встановити чи дійсно видавалася кредитна картка відповідачу після підписання Заяви-анкети; скільки кредитних карток було видано Банком відповідачу в рамках кредитного договору № 2027231190_CARD, починаючи з 19.11.2019 року; немає даних про збільшення кредитного ліміту та взагалі незрозуміло, до якої кредитної картки (тип, строк дії, номер) відноситься наданий звіт-рахунок. 17 червня 2024 року від представника позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надійшли додаткові пояснення. Позивач вважає, що надані суду докази в повній мірі підтверджують факт укладання кредитного договору між відповідачем та первинним кредитором, а також підтверджують факт перерахування коштів на рахунок відповідача. Інші доводи представника відповідача, зазначені в запереченні на позовну заяву, не потребують надання додаткових пояснень та не заслуговують на увагу суду. Позовну заяву подано до суду з метою стягнення заборгованості за кредитним договором № 2027231190, що включає в себе заборгованість за надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» 2027231190-CARD від 13.11.2019 року. У зв`язку з чим, до позовної заяви додано Заяву-анкету, яка є невід`ємною частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) та Правил користування карткою. Позивачем надано суду документи до позовної заяви, які було підписано відповідачем в межах одного кредитного договору. Представник ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Мельник І.С. прохала проводити розгляд справи без участі представника. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні прохав відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та запереченнях. Суд, заслухавши представника відповідача, розглянувши та вивчивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити повністю. Судом установлено, що 13 листопада 2019 року на підставі Заяви-анкети між [PERSON] та АТ «ОТП Банк» укладено кредитний договір № 2027231190 на придбання смартфону і телевізора (а.с.5,8,10,12). За умовами даного Договору, Банк надає Позичальнику кредит, а Позичальник отримує його на наступних підставах: 15698,00 гривень на придбання товару в продавця, 390,00 гривень на сплату додаткових послуг Банку (послуга «СМС+Довідка»). Загальний розмір кредиту 16088,00 гривень. Предоплата позичальника 100,00 гривень (розмір власного платежу (фінансової участі) позичальника). Дата остаточного повернення кредиту 13 листопада 2021 року. Протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка в розмірі 0,01 %. Датою (моментом) надання Банком та отримання Позичальником кредиту вважається дата підписання Позичальником кредитного договору. Кредит надається шляхом перерахування за дорученням Позичальника коштів на поточний рахунок продавця на придбання товару. Відповідач оформив поточний (картковий) рахунок та отримав електронний платіжний засіб: картку, тип картки MC GOLD, валюта рахунку - гривня, номер карткового рахунку № [NUMBER] . 28.06.2023 року між АТ «ОТП Банк» і ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 28/06/23, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 2027231190, укладеним між АТ «ОТП Банк» і [PERSON] , перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с.87-89,162-171). Відповідно до Реєстру боржників № 2 до договору факторингу № 28/06/23 від 28.06.2023 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за\~ кредитним\~ договором\~ №\~ 2027231190\~ у сумі 41 572,06 гривень, з яких: 24 090,00 гривень загальна сума боргу по тілу; 17 482,06 гривень загальна сума боргу по відсотках (а.с.89,169-171). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом установлено, що АТ «ОТП Банк» (первісний кредитор) надав [PERSON] кошти у спосіб, визначений кредитним договором № 2027231190 від 13.11.2019 року. Відповідачка не заперечувала факту отримання кредитних коштів, про що свідчать надані нею квитанції на погашення кредиту (а.с.53-69), однак фактично не погоджувалася з необхідністю сплати визначених позивачем розміру відсотків, оскільки в наданих позивачем документах відсутня сума початкового тіла кредиту, є лише суми по кожній окремо взятій операції, але немає ані суми вхідного залишку по рахунку до проведення відповідної операції, ані суми залишку вихідного залишку по рахунку після проведення відповідної операції, що унеможливлює самостійну перевірку відповідачем чи правильно здійснювалися нарахування процентів та за якою ставкою вони нараховувалися. Тому суд зробив власний розрахунок заборгованості по кредитному договору № 2027231190 від 13.11.2019 року та встановив, що сума боргу в розмірі 16088,00 гривень з урахуванням відсотків по даному кредитному договору була сплачена станом на 10.03.2021 року в сумі 16205,00 гривень (а.с. 53-69) та кредит повністю погашено з урахуванням відсотків. Таким чином, [PERSON] виконала свої зобов`язання щодо повернення наданого їй кредиту та сплати відсотків за користування коштами за кредитним договором № 2027231190 від 13.11.2019 року. Разом з тим, у відзиві на позовну заяву позивач зазначає, що відповідач під час оформлення кредитного договору оформила Заяву-анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» 2027231190-CARD від 13.11.2019 року та отримала електронний платіжний засіб - картку, номер карткового рахунку № [NUMBER] . В якості додатка № 2 до відзиву на позовну заяву позивач посилається на копію розрахунку за договором № 262011308041_CARD від 13.11.2019 року, картковий рахунок [NUMBER] . Однак суду надано розрахунок заборгованості за договором № 2027231190-CARD від 13.11.2019 року, 262011308041 UAN (а.с.94-97,147-161). Позивачем не доведено належними та допустими доказами факт того, що кредитний договір № 2027231190 включає в себе заборгованість за договором № 2027231190-CARD від 13.11.2019 року та/або № 262011308041_CARD від 13.11.2019 року. Суду невідомо скільки кредитних карток було видано Банком відповідачці за кредитним договором № 2027231190, починаючи з 19.11.2019 року. З наданого позивачем звіту-рахунку взагалі незрозуміло, до якої кредитної картки (тип, строк дії, номер) відноситься даний звіт-рахунок (а.с.90-93,131-146). Позивачем не надано виписки з рахунку відповідача [NUMBER] . З огляду на викладене, суд позбавлений можливості фактично надати оцінку правам, які вимагають захисту та є предметом спору. Положеннями ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За змістом ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ч. 1 ст. 79, ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами першою, другою статті 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові в справі № 219/1704/17 від 13 травня 2020 року, у процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову процесуальним законом, за загальним правилом, покладається на позивача. Отже, саме позивач, як особа, що на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами на звернення до суду за захистом порушеного права, визначає докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову. На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку про необґрунтованість позову про, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed