Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-13 00:00:00

07.06.2024 позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, згідно якого просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 20.10.2017 Ізюмським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 160. Вимоги вмотивовані тим, що 20.10.2017 між позивачем та відповідачкою було зареєстровано шлюб, в якому [INFO] народилася спільна донька [PERSON] . Однак сімейне життя сторін не склалося, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Позивач вважає, що сім`я розпалася і не бажає відновлювати стосунки з відповідачкою, що і стало підставою для звернення до суду із даним позовом. 18.06.2024 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області вказану справу прийнято до провадження та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з без виклику учасників справи. Копію ухвали направлено на адресу сторін, а відповідачці також направлено і позов з доданими до нього документами. Відповідачка у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подала, разом з тим відповідачка належним чином повідомлена про розгляд справи, що підтверджується наявною у матеріалах справи телефонограмою. Крім того, в телефонному режимі відповідачка повідомила про визнання позовних вимог, а тому суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Враховуючи, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно вимог ч. 5 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Положеннями ч. 3\~ст.\~105\~СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно вимог ч. 1\~ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що 20.10.2017 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу остання змінила прізвище на «[PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 20.10.2017 Ізюмським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 160 (а.с. 5). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.01.2018, виданого Ізюмським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Позивач у своїх доводах посилається на те, що стосунки між ним та відповідачкою фактично припинені, відновлювати стосунки не бажає, так як вони з відповідачкою спільне господарство не ведуть, що відповідачкою підтверджено. Відповідно до ч. 2\~ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Встановивши, що збереження сімейних відносин між сторонами є неможливим, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу, що відповідає вимогам статей 24, 56 СК України. Окрім того, оскільки відповідачка визнала позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності до вимог ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а решту 50 відсотків судового збору стягнути на його користь з відповідачки згідно приписів ч. 1\~ст. 142 ЦПК України.

Outcome: approved