Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-11 00:00:00

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] з позовом до Покровської міської ради про визнання права власності та визнання права забудовника внаслідок спадкування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина до складу якої входить житловий будинок за адресою [ADDRESS] , який належав померлому на підставі договору купівлі-продажу від 21.11.1996р. Позивач своєчасно звернувся до нотаріуса з приводу оформлення спадщини. Однак, нотаріус 24 квітня 2024р. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, посилаючись на те, що у технічному паспорті на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виданому 12 січня 2024р. ТОВ «Земля і право», реєстраційний номер № ТІ01:5283-6224-2002-3137, внесені відомості, що а-1 прибудова, 1998р. побудови, А1-1 прибудова, 1998р. побудови, В-1 Сарай, 1998р. побудови, Г-1 - гараж 1998р. побудови, Д-1 літня кухня, 1998р. побудови, Е-1, Ж-1 - сараї, 1998р. побудови, З-1 - лазня, 1998р. побудови, К-1 Сарай, 1998р. побудови - побудовані без дозвільних документів. Позивач, посилаючись на пункт 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», зазначає, що якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок (А-1), ворота (№ 1), колодязь (І), паркани (№2,№3), які розташовані за адресою [ADDRESS] , які належали померлому [INFO] [PERSON] , а також в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , всі права забудовника в тому числі права здачі та введення об`єкта нерухомого майна в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності на ім`я [PERSON] , 1982р.н, право на державну реєстрацію права власності на а-1 прибудову, 1998р. побудови, А1-1 прибудову, 1998р. побудови, В-1 Сарай, 1998р. побудови, Г-1 - гараж 1998р. побудови, Д-1 літня кухня, 1998р. побудови, Е-1, Ж-1 - сараї, 1998р. побудови, З-1 - лазня, 1998р. побудови, К-1 Сарай, 1998р. побудови, які розташовані за адресою [ADDRESS] . Ухвалою суду від 28 травня 2024 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження. Ухвалою суду від 24 червня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник відповідача - Покровської міської ради до судового засідання не з`явився. До суду 23 липня 2024 року надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника міської ради та винести рішення на розсуд суду. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , актовий запис про смерть № 105. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який належав померлому на підставі договору купівлі-продажу від 21.11.1996 року, посвідченого Богатовою І.О., приватним нотаріусом Красноармійського нотаріального округу Донецької області, реєстр. №7213. В КП «БТІ» зареєстровано 22.11.1996 року в дод. Кн..33 за реєстровим №59. Згідно з технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого станом на 25.12.2023 року на замовлення [PERSON] , будівлі та споруди, розташовані за адресою: [ADDRESS] складаються з: А-1 житловий будинок (рік спорудження 1927); а-1 прибудова (рік спорудження 1998), А1-1 прибудова (рік спорудження 1998), В-1 сарай (рік спорудження 1998), Г-1 гараж (рік спорудження 1998), Д-1 літня кухня (рік спорудження 1998), Е-1 сарай (рік спорудження 1998), Ж-1 сарай (рік спорудження 1998), З-1 лазня (рік спорудження 1998), К-1 сарай (рік спорудження 1998), І - колодязь, №1 - ворота, №2, №3 - паркан. В примітці зазначено, що прибудова а-1, прибудова А1-1, сарай В-1, гараж Г-1, літня кухня Д-1, сарай Е-1, сарай Ж-1, лазня З-1, сарай К-1 збудовані без дозвільних документів та є самочинним будівництвом. 24 квітня 2024 року приватним нотаріусом Покровського міського нотаріального округу Донецької області Михайленко О.В. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок оскільки відповідно до відомостей, викладених у технічному паспорті, виданому 12 січня 2024 року ТОВ «Земля і право», а-1 прибудова, 1998 року побудови; А1-1 прибудова, 1998 року побудови, В-1 Сарай, 1998 року побудови, Г-1 гараж 1998 року побудови, Д-1 літня кухня, 1998 року побудови, Е-1, Ж-1 сараї 1998 року побудови, З-1 лазня 1998 року побудови, К-1 сарай 1998 року побудови, побудовані без дозвільних документів. Відповідно до пункту 6 підпункту 4 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 № 127, технічну інвентаризацію проводять перед прийняттям в експлуатацію завершених будівництвом об`єктів, зазначених у пункті 9 розділу V "Прикінцеві положення" Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", а саме: орган державного архітектурно-будівельного контролю безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені об`єкти будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження приймає в експлуатацію: збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 9 квітня 2015 року індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки загальною площею до 300 квадратних метрів, а також господарські (присадибні) будівлі і споруди загальною площею до 300 квадратних метрів; збудовані до 12 березня 2011 року будівлі і споруди сільськогосподарського призначення. Порядок прийняття в експлуатацію таких об`єктів і проведення технічного обстеження визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. При цьому технічне обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів включно, господарських (присадибних) будівель і споруд запільною площею до 100 квадратних метрів включно проводиться в ході їх технічної інвентаризації з відповідною відміткою в технічному паспорті. До власників (користувачів) земельних ділянок, які відповідно до цього пункту подали документи про прийняття в експлуатацію збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт об`єктів будівництва, штрафні санкції за виконання будівельних робіт без отримання документів, що дають право на їх виконання, та за експлуатацію або використання об`єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, не застосовуються. Згідно з ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч. 2 ст. 376 ЦК). Отже, відповідно до частин 1,2 статті 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Відповідно частини 2 статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону. Згідно зі статтями 68, 69 Закону України «Про нотаріат» та п.п. 4.14 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. На підтвердження цих обставин від спадкоємців вимагаються для представлення документи, які підтверджують вказані факти. Відповідно до підпунктів 4.15 та 4.18 п. 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Спадкоємцю роз`яснена процедура звернення до суду з питання визнання за ним права власності на житловий будинок. У тому числі, спадкоємцю роз`яснено зміст п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 № 6: відповідно до статті 26 Закону України «Про основи містобудування», спори з питань містобудування вирішуються радами у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства. За інформацією приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Михайленко О.В. від 03.06.2024 року, наданою на виконання ухвали суду від 28.05.2024 року, повідомлено, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , по заяві [PERSON] про прийняття спадщини за законом, за №245 від 23.05.2023 року була відкрита спадкова справа №85/2023. На теперішній час свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна отримав [PERSON] . В спадковій справі заповіти відсутні. У видачі свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна було відмовлено та видані постанови про відмову у вчинення нотаріальної дії, з причини самочинного будівництва. Частиною першою статті 182 ЦК України передбачено, що право власності на нерухомі речі підлягають державній реєстрації. Згідно з ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.2 ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об`єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об`єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку. Судом встановлено, що померлим на законних підставах було збудовано будівлі та господарчі споруди, на земельній ділянці Красноармійської міської ради, на якій був розташований житловий будинок, придбаний законно на підставі договору купівлі-продажу, але за життя він не отримав свідоцтво про право власності та належним чином не зареєстрував їх. Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.ст.177, 190 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, інше майно, результати робіт, послуги, майнові права, тощо. Відповідно до ч.1 ст.178 ЦК України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватись або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі здійснення будівництва згідно із законом та смерті забудовника, всі його права та обов`язки як забудовника, входять до складу спадщини. Згідно за п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового приживання в них. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові за № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. З, ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. Проаналізувавши вищевикладене, а саме те, що право власності на спадкоємне майно не було зареєстровано за життя його власника, що нині є перешкодою у прийнятті позивачем спадщини за законом, інших спадкоємців судом не встановлено, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.177, 178, 182, 190, 331, 1216, 1218 ЦК України,

Outcome: approved