Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просить визнати виконавчий напис №12209 від 02.12.2020 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бершацьким Ігорем Вікторовичем про стягнення з неї грошових сум на користь ТзОВ «ФК «Фінанс Інновація» таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати, що складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Позовні вимоги\~обґрунтовані тим,\~що02.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу було вчинено виконавчий напис №12209. Позивач вважає вчинений виконавчий напис незаконним, таким, що не підлягає виконанню з тих підстав, що суми вимог ТзОВ «ФК «Фінанс Інновація», що вказані у ньому є завищеними, вчинення виконавчого напису суперечить законодавству України. Ухвалою суду від 25 березня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 26 квітня 2024 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі та участі позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович в судове засідання не з`явився. Враховуючи, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, відзив на позов не подав, наявні умови, встановлені\~ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Суд ухвалив, здійснювати заочний розгляд справи. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. 02 грудня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В., було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення з [PERSON] , яка є боржником за Кредитним договором №200608-18897-1 від 08 червня 2020 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінанс Інновація», заборгованості за кредитним договором №200608-18897-1 від 08 червня 2020 року. Строк платежу за Кредитним договором №200608-18897-1 від 08 червня 2020 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 28.06.2020 по 03.11.2020 року. Сума заборгованості складає 8310 грн, що складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 1500 грн, прострочена заборгованість за комісією становить 0 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 6810,00 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із стягувача в розмірі 1100 гривень, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна заборгованість боржника становить 9410,00 грн. Даний виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за №12209. Як вбачається із свідоцтва про шлюб 16 липня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] , укладено шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] ". З матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні у приватного виконавця Овсієнко Алли Вікторівни перебуває виконавче провадження №63862271 з примусового виконання виконавчого напису №12209 від 02.12.2020 року виданого приватним нотаріусом КМНО Баршацьким І.В. про стягнення з [PERSON] , на користь ТОВ "Фінансова компанія "Фінанс Інновація" заборгованості в розмірі 9410,00 гривень. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. За загальними правилами статей\~15,16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою\~статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19\~статті 34 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена\~глава 14 Закону України "Про нотаріат"\~та глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5\~та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595. Відповідно до положень\~статті 87 Закону України "Про нотаріат"\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з положеннями\~статті 88 Закону України "Про нотаріат"\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншій строк давності. Виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1,3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). На підставі викладеного слідує, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов"язання боржником. Отже, відповідно право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також\~\~бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов"язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 закону України "Про нотаріат"). З тексту виконавчого напису вбачається, що нотаріус керувався ст.ст. 87 Закону України "Про нотаріат"\~та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~Постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172. Пункт 2 вказаного Переліку було доповнено\~Постановою КМУ від 26.11.2014 року № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів". Таким чином, вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису відбулося за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком і мали слугувати підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Разом із цим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року залишена без змін та яка набрала законної сили, визнано незаконною та нечинною\~Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"\~в частині, в тому числі п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов"язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості», та зобов"язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною\~Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"\~в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 визнано нечинною\~Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"\~в частині, з моменту її прийняття. Згідно положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 р. №7 "Про судове рішення в адміністративній справі", згідно якого визнання акта суб"єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. Підставою для скасування вказаного\~\~нормативного\~\~акту слугувало те, що\~\~саме по собі включення\~\~тих чи інших\~\~документів,\~\~які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує\~\~безспірності\~\~заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у\~статті 88 Закону України "Про нотаріат". Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені\~статтею 88 Закону України "Про нотаріат"\~умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням\~статті 87 цього Закону. З огляду на наведене, вбачається, що нотаріус в день вчинення спірного виконавчого напису 02 грудня 2020 року керувався пунктом Переліку, який був незаконним та нечинним, та на підставі нечинного нормативного акту дійшов помилкового висновку про існування безспірності заборгованості позивача перед відповідачем на підставі лише документів передбачених пунктом 2 Переліку. При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України "Про нотаріат"\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів (правова позиція Верховного суду України в справі за №6-887 цс17). Зважаючи на наведене, та враховуючи ту обставину що на момент вчинення спірного виконавчого напису нотаріус керувався нечинним нормативним актом, і під час розгляду справи встановлена обставина наявності спору щодо наявності заборгованості за кредитним договором №200608-18897-1 від 08 червня 2020 року,\~\~суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] , щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 коп. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПКУкраїни судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов"язаних з розглядом справи. До витрат, пов"язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному\~статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов"язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов"язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов"язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Як вбачається із копії договору про надання професійної правової допомоги від 20 лютого 2024 року, що укладений між [PERSON] та АО "Верітас" за надання адвокатом правової допомоги по справі клієнт сплачує Гонорар в розмірі 7000 гривень, що мають бути сплачені клієнтом не пізніше 10 днів після набарання рішенням суду законної сили. Актом приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 19 березня 2024 року стверджується надання [PERSON] адвокатом В.А. Ільїним послуг по наданню консультацій, складанню позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та здійсненню представництва інтересів в суді. Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] понесе витрати на правничу допомогу, які слід стягнути з відповідача на користь позивача в порядку ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved