Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

20 червня 2024 року представник [PERSON] адвокат Прокопцев С.В. через підсистему «Електронний суд» подав до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований 07 серпня 2021 року Лиманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), актовий запис № 167. Від шлюбу сторони не мають спільних неповнолітніх дітей. Сімейне життя позивача з відповідачем не склалось, сторони втратили почуття любові та взаємної поваги, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з серпня 2023 року. Сторони спільного господарства не ведуть та не проживають однією сім`єю. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим, а тому представник позивача просить: розірвати укладений між сторонами шлюб; після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « [PERSON] »; судові витрати покласти на позивача. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 24 червня 2024 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, до суду не подавались. Правом, передбаченим ст. 178 ЦПК України, щодо подачі відзиву на позовну заяву, відповідач не скористався. Позивач у судове засідання не з`явилась, натомість представник позивача адвокат Прокопцев С.В. через систему «Електронний суд» подав заяву в якій просив розглянути справу без участі позивача та її представника й наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, заперечень, клопотань до суду не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований 07 серпня 2021 року Лиманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), актовий запис № 167, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 07 серпня 2021 року Лиманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків)і. Від шлюбу сторони не мають спільних неповнолітніх дітей. Сімейне життя позивача з відповідачем не склалось, сторони втратили один до одного почуття любові та поваги, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що між сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім`я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи позицію позивача, після розірвання шлюбу, у відповідності до вимог статті 113 Сімейного кодексу України, залишити їй прізвище « [PERSON] ». Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до квитанції про сплату №8710-4037-0639-6387 від 19.06.2024 року, за звернення до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, позивачем [PERSON] понесені судові витрати з оплати судового збору в розмірі 1211,20 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Представник позивача адвокат Прокопцев С.В. у позовні заяві зазначив, що судові витрати просить покласти на позивача, на підставі чого суд вважає можливим, в порядку ст.141 ЦПК України, покласти судові витрати по справі на [PERSON] ..

Outcome: approved