Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

Позивач звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів, яким просила суд: - стягнути з [PERSON] , уродженця с. Липковатівка, Нововодалазької району Харківської області, [INFO] , РНОКПП [NUMBER] який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , уродженки с. Прудянка, Дергачівського району, Харківської області, [INFO] , РНОКПП [NUMBER] аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але неменше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно з дня подання позову і до досягнення донькою повноліття; - стягнути з [PERSON] уродженця с. Липковатівка, Нововодалазької району Харківської області, [INFO] , РНОКПП [NUMBER] який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на користь [PERSON] , уродженки с. Прудянка, Дергачівського району, Харківської області, [INFO] , РНОКПП [NUMBER] аліменти на утримання повнолітнього сина який продовжує навчання - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно з дня подання позову і до закінчення повнолітнім сином навчання в Українському державному університеті залізничного транспорту, але не пізніше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Позов обґрунтований тим, що позивач, 03.08.2002 року зареєструвала шлюб з [PERSON] у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 641. 05.04.2021 року шлюб було розірвано, що підтверджується рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова, справа №638/25/21. Від шлюбу у подружжя народились діти: - [INFO] син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 29.01.2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, [NUMBER] , актовий запис 221; - [INFO] донька - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 26.05.2015 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Діти після розлучення залишились проживати зі мною та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщені осіб від 10.04.2023 року. Діти знаходяться повністю на утриманні позивача, [PERSON] матеріальної допомоги не надає, хоча має можливість, оскільки позивачу відомо, що відповідач, працює та отримує достатній розмір заробітної плати. Крім того, син зараз навчається на першому курсі в Українському державному університеті залізничного транспорту за денною формою навчання, тому позбавлений можливості влаштуватися на роботу та самостійно забезпечувати свої потреби, що підтверджується довідкою з університету від 04.04.2023 року №02-27-182 та довідкою про доходи від 22.04.2023 року №24/04. У зв`язку з навчанням він потребує коштів на харчування, купівлю одягу, засобів гігієни, канцелярського приладдя, оплату послуг Інтернету та мобільного зв`язку, тощо. Отриманої стипендії недостатньо для забезпечення всіх потреб. Відповідач, у зв`язку з навчанням сина ніякої матеріальної допомоги не надає хоча має таку можливість, і добровільно сплачувати аліменти на період навчання відповідач відмовляється. Так як, домовленості щодо матеріального забезпечення дитини не дійшли. На підставі цього, позивач вимушена звернутися до суду з відповідним позовом. Ухвалою від 11.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. 01.08.2023 представником відповідача подано через систему «Електронний суд» та 17.01.2024 представником відповідача подано через канцелярію суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, у додатку до якого додано пояснення відповідача, якими просив: - позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково, стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття, в іншій частині вимог - відмовити в повному обсязі, обґрунтовуючи свої пояснення тим, що дійсно, 03.08.2002 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який розірвано рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 05 квітня 2021 року. У шлюбі народилися: повнолітній син [PERSON] , [INFO] та малолітня донька [PERSON] , [INFO] , які після розірвання шлюбу проживають з матір`ю. Вважає, що стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів відповідач просив врахувати, що є пенсіонер, не працює, єдиним доходом є пенсія, проживає разом із батьками - пенсіонерами, які потребують його догляду та піклування, має проблеми зі здоров`ям, значну частину пенсії вимушений витрачати на придбання ліків, тому стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів), суттєво ускладнить його матеріальне становище. Крім того позивач є працездатною особою, працює та має постійний заробіток, а сплата відповідачем аліментів у розмірі 1/4 на утримання [PERSON] , становитиме більше 50% прожиткового мінімуму на одну особу для дітей віком від 6 до 18 років. Щодо стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання - [PERSON] . Після досягнення особою 18-річного віку вона втрачає статус дитини, а отже загальні норми щодо захисту прав дитини та обов`язку батьків щодо забезпечення достатнього рівня життя цієї особи до правовідносин дорослих повнолітніх осіб не застосовуються. Таким чином, посилання Позивача на норми міжнародних конвенцій і національне законодавство щодо забезпечення батьками достатнього рівня життя та розвитку дітей, а також щодо рівності батьків у виконанні даного обов`язку є повністю безпідставним. Правовідносини, щодо стягнення аліментів на утримання доньки чи сина після досягнення ними повноліття регулюються ст. 199-201 СК України, а також, на них додатково поширюються норми статей 187, 189-192, 194-197 СК України, а також з урахуванням обставин, викладених у ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Верховним судом України неодноразово надавалися роз`яснення щодо умов стягнення такого виду аліментів з метою правильного застосування судами України цих норм законодавства. Так, зокрема, відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: - досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; - продовження ними навчання; - потреба у зв`язну з цим у матеріальній допомозі; - наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).» Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітню доньку, сина, і продовжують навчання, не є безумовним. Аліменти на\~утримання повнолітніх\~доньки,\~сина,\~можуть стягуватися\~лише зв`язку\~із навчанням\~(пов`язані\~саме з\~моментом початку\~навчання доньки,\~якій вже виповнилося 18 років), на час навчання (припиняються з припиненням навчання, а не з досягненням 23 років), за наявності потреби у грошових коштах, яка пов`язана саме навчанням та лише за наявності у батьків достатнього доходу. Позивачем не обґрунтовано та не надано достатніх, належних і допустимих доказів на підтвердження потреби [PERSON] в отриманні матеріальної допомоги, у зв`язку з продовженням навчання та відсутність у нього власних прибутків. Крім того, [PERSON] навчається в Українському державно університеті залізничного транспорту за рахунок державного фінансування (бюджет) отримує стипендію, тобто має змогу самостійно забезпечувати свої потреби. 01.08.2023, позивачем подано через канцелярію суду заяву, якою відмовлялася від позовних вимог в частині стягнення аліментів на сина. Ухвалою від 01.07.2024, заяву позивача [PERSON] в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів, задоволено. Позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів, в частині стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно до дня подання позову і до закінчення повнолітнім сином навчання в Українському державному університеті залізничного транспорту, але не пізніше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, залишено без розгляду. Позивачка та відповідач в судове засідання не з`явилися, матеріали справи містять заяви, якими просили розглянути справу за їх відсутності. Третя особа, також у судове засідання не з`явилася, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення судового засідання, чи будь-яких заяв щодо продовження процесуальних строків з підстав, встановлених Законом № 731-IX, або заяв про поновлення або продовження процесуальних строків, встановлених нормами ЦПК України, у зв`язку із їх пропуском з поважних причин, та таких, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, або з причин неможливості вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк, що зумовлено обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, - від учасників справи до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27лютого 1991року, №789XII 78912, батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 цієї Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із частинами 8, 9 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 2, 3 ст. 181 СК України). Згідно із вимогами ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги обставини, що мають значення, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на викладене, враховуючи, що передбачених законом підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримання дитини з наявних в матеріалах справи письмових доказів судом не встановлено, суд приходить до висновку про законність вимог позивачки, та про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання доньки. Згідно із\~п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~430\~ЦПК України,\~суд допускає\~негайне виконання\~рішень у\~справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з вимог ст. 141 ЦПК України, та стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 1076 грн. 60 грн.

Outcome: approved