Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-31 00:00:00

Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк») звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість за договором про надання банківських послуг «Моnobank» від 03.04.2021, станом на 05.02.2024, у розмірі 21 495,77 грн, який являє собою залишок заборгованості за тілом кредиту, а також судові витрати в розмірі 2 684,00 грн судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що АТ «Універсал Банк» запустило новий проект Моnobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки Моnobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках Моnobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту Моnobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо встановлений кредитний ліміт. Умови і правила обслуговування рахунків фізичної особи в АТ«Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. Третього квітня 2021 року відповідачка [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (далі - Договір). Підписавши Анкету-заяву відповідачка підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір, та зобов`язалася виконувати його умови. На підставі укладеного Договору Відповідачка отримала кредит у розмірі 10 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, та взяла на себе зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток, згідно з Тарифами. АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачка не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору (не сплатила щомісячні мінімальні платежі), що має відображення у Розрахунку заборгованості за Договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідачка зобов`язання за вказаним договором не виконала. Посилаючись на викладені обставини, АТ «Універсал Банк» просить позов задовольнити та стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором від 03.04.2021 у розмірі 21 495,77 грн, та судовий збір у розмірі 3028, 00 гривень. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Однак, в позовній заяві зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача, АТ «Універсал Банк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення по справі. Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, про час і місце слухання справи була повідомлена належним чином, шляхом надіслання судових повісток та розміщення оголошень на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечив, а тому відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд розглянув справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Третього квітня 2021 року відповідачка [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг (далі - Анкета-заява). Даною Анкетою-заявою визначено, що на ім`я [PERSON] відкрито поточний рахунок у гривні, на який встановлено кредитний ліміт на суму, вказану в додатку, відповідно до умов договору та наведених нижче умов. Проставлянням власноруч свого підпису під цією Анкетою-заявою відповідачка погодилася, що ця заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між нею та банком договір про надання банківських послуг (далі - Договір), укладання якого відповідачка підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. Окрім того в Анкеті-заяві зазначено, що відповідакач ознайомлена з Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, та отримала їх примірники у мобільному додатку. При цьому в Анкеті-заяві також вказано, що відповідачка визнає, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Згідно з Тарифами, які є додатками до Умов та правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ "Універсал Банк", та які додані до позовної заяви, пільгова процентна ставка становить 0,00001%, базова відсоткова ставка за користування кредитом - 3,1 % на залишок заборгованості на місяць. З позову слідує, що взятий на себе обов`язок банк виконав належним чином, у той час як відповідачка [PERSON] належним чином своїх договірних зобов`язань не виконувала, у зв`язку із чим, станом на 05.02.2024, має заборгованість за вказаним договором у розмірі 21 495, 77 грн, які являють собою загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), що також підтверджується відповідним розрахунком позивача, який відповідачкою не спростований. Оцінивши належним чином зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Згідно з ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У ході розгляду справи встановлено, що відповідачка уклала договір про надання банківських послуг з позивачем. При цьому банк взятий на себе, згідно з умовами договору, обов`язок виконав належним чином, у той час як відповідачка [PERSON] належним чином своїх договірних зобов`язань не виконувала, у зв`язку із чим, станом на 05.02.2024, має заборгованість за вказаним договором у розмірі 21 495, 77 грн, які являють собою загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), що також підтверджується відповідним розрахунком позивача, який відповідачкою не спростований. На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, враховуючи висновок суду про задоволення позову, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору в розмірі 3028,00 гривень.

Outcome: approved