Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-11 00:00:00

29 липня 2024 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] , матері - [PERSON] , посилаючись на те, що після її смерті залишилась спадщина яка склалась з земельних ділянок загальною площею розміром 5,5447, кадастрові номери 6320485500:06:000:0133, 6320485500:05:000:0071, наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , розташованих на території Подолівської сільської ради Барвінківського району , належних спадкодавцеві на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ХР № 090193, виданого Барвінківською районною державною адміністрацією Харківської області 27 серпня 2004 року , зареєстрованого в книзі записів актів на право приватної власності на землю за № 455. При зверненні до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини, приватним нотаріусом Захаровою Н.В. йому було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач, посилаючись на те, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущений з поважних причин, а саме - необізнаність про існування заповіту на його ім`я, просить суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою судді Барвінківського районного суду Харківської області від 30 липня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою судді Барвінківського районного суду Харківської області від 08 серпня 2024 року підготовче засідання було закрито та призначено справу до розгляду в судовому засідання . Позивач в судове засідання не з`явився , надав заяву про слухання справи без його участі , позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згоден повністю. Враховуючи що розгляд справи відбувся за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч,2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Як передбачено ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу. Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз`яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого 26 березня 2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Барвінківському районі Харківської області (а.с.8). В матеріалах справи міститься фотокопія заповіту, посвідченого державним нотаріусом Барвінківської нотаріальної контори, відповідно до якого [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) заповіла нерухоме майно (земельні ділянки) синові [PERSON] (а.с.13). Згідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 2 ст. 1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Отже, часом відкриття спадщини є день смерті [PERSON] , а саме - [INFO] , і саме з цього часу починається строк для прийняття спадщини спадкоємцями. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. З ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. З ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З доданих матеріалів справи вбачається , що постановою приватного нотаріуса Н.В. Захаровою було відмовлено в прийняті спадщини та повідомила позивачу, що він пропустив строк, необхідний для оформлення спадщини після померлої [PERSON] , що підтверджується постановою про відмову в видачі свідоцтва про право на спадщину без номера (а.с.19). У відповідності до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що суди відкривають провадження по справам у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Це положення також закріплено у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/04-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Також, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Згідно зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Відповідно до Постанов Верховного Суду від 15.04.2021 року, справа №591/1271/18, (провадження № 61-195св21), від 11 листопада 2020 року, справа № 750/262/20 (провадження № 61- 14038св20), від 26.06.2019 року, справа №565/1145/17 (провадження № 61-38298св18) необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Доказів, які спростовують твердження позивача щодо поважності причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини представником відповідача суду не надано. Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлої [PERSON] пропущений з поважних причин, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, законними, та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved