Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

Позивач 16.05.2024 звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину в твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем народилася дочка [PERSON] , [INFO] . З вересня 2020 р. вони припинили спільне проживання. Відповідач не надає матеріального утримання дитині, хоча має таку можливість. Малолітня дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Представник позивачки адвокат Недоходюк І. В. у поданій до суду заяві позов підтримав, просив його задоволити та розглянути справу без участі сторони. Відповідач у поданій суду заяві просив справу розглянути без його участі, позов визнав частково, вказав, що згідний сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 2500 грн щомісячно, оскільки він працює неофіційно, не має стабільного доходу. Просив врахувати, що він має на утриманні неповнолітню дочку від шлюбу [PERSON] , 2008 року народження, непрацездатних утриманців не має. Проти часткового задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких підстав. \~ \~ \~ \~Установлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, в яких народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Після припинення спільного проживання сторін, що мало місце у вересні 2020 р., відповідач не надає належного матеріального утримання дитині, у зв`язку з чим порушуються її права на належне утримання з боку батька, який проживає окремо від сім`ї, на належний рівень життя, необхідний для її гармонійного всебічного розвитку. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.), ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991, в усіх\~діях щодо\~дітей,\~незалежно від\~того,\~здійснюються вони\~державними чи\~приватними установами,\~що займаються\~питаннями соціального\~забезпечення,\~судами,\~адміністративними чи\~законодавчими органами,\~першочергова увага\~приділяється якнайкращому\~забезпеченню інтересів\~дитини.\~Держави-учасниці\~зобов`язуються забезпечити\~дитині такий\~захист і\~піклування,\~які необхідні\~для її\~благополуччя,\~беручи до\~уваги права\~й обов`язки\~її батьків,\~опікунів чи\~інших осіб,\~які відповідають\~за неї\~за законом,\~і з\~цією метою\~вживають всіх\~відповідних законодавчих\~і адміністративних\~заходів. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності з вимогами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При вирішенні спору суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України враховує такі обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини сторін, зокрема те, що дитина здорова, перебуває на утриманні матері; 2) стан здоров`я відповідача, що є задовільним, та матеріальне становище відповідача, який працює неофіційно, розмір його доходу невідомий; 3) відповідач має на утриманні неповнолітню дочку [PERSON] , 2008 року народження, непрацездатних утриманців не має; 3-1) відсутність даних щодо наявності у відповідача рухомого і нерухомого майна, грошових коштів. З урахуванням викладеного суд визначає до стягнення з відповідача щомісячний розмір аліментів у твердій грошовій сумі, що становить 2500 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначений судом розмір аліментів значно перевищує мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину відповідного віку, який на цей час становить 1598 грн (50 % від прожиткового мінімуму 3196 грн). З урахуванням вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з огляду на те, що позивачка згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, суд стягує з відповідача 1211,20 грн судового збору в дохід державного бюджету. На підставі\~наведеного,\~відповідно до\~ст.\~3,\~27\~Конвеції ООН\~про права\~дитини від\~20.11.1989 (у\~редакції зі\~змінами,\~схваленими резолюцією\~50/155\~Генеральної Асамблеї\~ООН від\~21\~грудня 1995\~р.),ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991, ст. 180, 181, 182, 184 СК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved