Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-07 00:00:00

В провадження Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки від всіх його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду з даним позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свій позов мотивувала тим, що між нею та відповідачем 09.03.2019 зареєстровано шлюб, від якого сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.10.2022 (справа №127/18044/22) шлюб між сторонами розірвано. Дитина постійно проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Позивач зазначає, що відповідач може та зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, він працездатний, на його утриманні інших неповнолітній дітей та непрацездатних батьків немає. Викладене стало підставою для звернення позивачем до суду з цим позовом до відповідача. Ухвалою суду від 05.06.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 06.06.2024 на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.06.2024 відкрито спрощене позовне провадження в справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав. Судова кореспонденція надіслана судом на зареєстроване місце проживання відповідача: [ADDRESS] , з матеріалами позовної заяви та ухвалою про відкриття провадження повернулася на адресу суду з відміткою на довідці Укрпошти «за закінченням терміну зберігання». Враховуючи вищевикладене та положення ст.ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що сторони 09.03.2019 у Вінницькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області зареєстрували шлюб, про що 09.03.2019 вчинено відповідний актовий запис №58 (а.с. 7). Сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.03.2019 (а.с.9). Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.10.2022 (справа №127/18044/22) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 8). З довідки ОСББ «Пирогова 117» від 06.06.2024 за №3982, встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані та фактично проживають позивач [PERSON] разом із дитиною [PERSON] , [INFO] (а.с. 16). З наведеного судом встановлено, що спільна дитина сторін по справі [PERSON] , проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо від дитини, доказів надання допомоги на утримання дитини матеріали справи не містять. Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дітей і його виконання. Згідно положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як встановлено ч.1 ст.183 цього ж Кодексу частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно положень ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня 2024 року становить 2\~563 гривень. Дитині [PERSON] , [INFO] , на день ухвалення рішення суду виповнилося 5 років. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд звертає увагу, що відповідач доказів належного виконання своїх обов`язків по утриманню дитини до суду не надав, а тому право позивача на отримання аліментів на утримання спільної дитини сторін підлягає захисту шляхом стягнення з відповідача коштів на утримання дитини (аліментів). Визначаючись щодо розміру та способу стягнення аліментів, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дитину до її повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, те, що відповідач здорова, працездатна особа, а отже має можливість надавати матеріальну допомогу (іншого судом не встановлено), а дитина потребує такої допомоги. Тому, суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, взаємний обов`язок батьків по її утриманню, інші встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає розумним та справедливим стягнення аліментів на утримання однієї дитини в розмірі частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача. При визначені розміру аліментів судом враховано всі повідомлені позивачем обставини, які слід врахувати при ухваленні рішення, відповідно до вимог ст.182 СК України. Аліменти підлягають стягненню в контексті ст.191 СК України з дня пред`явлення позову, тобто в даній справі з 04.06.2024. На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 1\~211,20 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved