Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

У березні 2024 року ТОВ ФК ЄАПБ звернулось до суду з позовом до [PERSON] в якому просить суд стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором № 78245851 у розмірі 35 200,00 грн. кредитним договором № 02198-03/2023 у розмірі 50 680,00 грн. кредитним договором №08047-03/2023 у розмірі 7 917,77грн. та кредитним договором № 6320000 у розмірі 16 380,09 грн. В обґрунтовування позовних вимог позивач зазначає, що 24.04.2023 між ТОВ ФК 1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів та відповідачем [PERSON] укладено договір позики № 78245851. Згідно умов договору відповідачу було надано кредитні кошти зі сплатою ним комісії за отримання кредиту та процентів за користування. Свої зобов`язання відповідач виконав не належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 35 200 грн. 14.06.2021 між ТОВ ФК 1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 14/06/21, до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло статусу нового кредитора та отримало право вимоги до боржників ТОВ ФК 1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів, зокрема і до відповідача. Згідно Договору факторингу сума боргу відповідача перед новим кредитором ТОВ «ФК «ЄАПБ» становить 35 200 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу становить 8 800 грн.; заборгованість за відсотками становить 26 400 грн. Крім того, 02.03.2023 між ТОВ ФК Інвеструм та [PERSON] було укладено кредитний договір № 02198-03/2023. 03.07.2023 між ТОВ ФК Інвеструм та ТОВ Стар Файненс Груп було укладено договір факторингу № 3072023. 27.10.2023 між ТОВ Стар Файненс Груп та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 27102023 у відповідності до умов якого, ТОВ ТОВ Стар Файненс Груп передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ Стар Файненс Груп Права Вимоги до Боржників, вказаним у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 50 680 грн., з яких: 13 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу;37 680 грн. - заборгованість за відсотками. Крім того, 18.03.2023 між ТОВ Аванс Кредит та [PERSON] було укладено кредитний договір № 08047-03/2023. 12.06.2023 між ТОВ Аванс Кредит та ТОВ Інвеструм Груп украдено договір факторингу № 12062023 відповідності до умов якого ТОВ Аванс Кредит передає (відступає) ТОВ Інвеструм Груп за плату належні йому Права Вимоги, ТОВ Інвеструм Груп приймає належні ТОВ Аванс КредитПрава Вимоги до Боржників, вказаним у Реєстрі боржників. 27.12.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 27122023-1 у відповідності до умов якого, ТОВ Інвеструм Груп передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ Інвеструм Груп Права Вимоги до Боржників, вказаним у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 7 917,77 грн., з яких: 2 900 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 5 017,77 грн. - заборгованість за відсотками. Крім того, 30.01.2023 між ТОВ Авентус Україна та [PERSON] було укладено кредитний договір № 6320000. 24.11.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 24112023 у відповідності до умов якого, ТОВ Інвеструм Груп передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ Інвеструм Груп Права Вимоги до Боржників, вказаним у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16 380,09 грн., з яких: 5 868,90 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 10 511,19 грн. - заборгованість за відсотками. Оскільки, станом на день пред`явлення даного позову до суду відповідачем не виконано взятих на себе зобов`язань згідно з кредитними договором, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Просить розгляд справи проводити без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки відповідача не заперечує проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи. З огляду на вказане, суд з урахуванням положень ч. 1\~ст. 280, ст. 281 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку. За приписами ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України\~\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19. Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону,\~\~вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Встановлено, що 24.03.2023 між\~ТОВ ФК 1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитівта відповідачем [PERSON] був укладений договір позики\~№ 78245851 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до умов якого\~ТОВ ФК 1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів зобов`язалося надати\~відповідач кредит у розмірі 8 800 грн, строком на 30 днів. 14.06.2021 між ТОВ ФК 1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 14/06/21, до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло статусу нового кредитора та отримало право вимоги до боржників ТОВ ФК 1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів, зокрема і до [PERSON] . На обґрунтування позовних вимог щодо наявності заборгованості по кредитному договору № 7845851 позивач надав наступні докази: договір позики, таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором; копію договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021; додаткові угоди до договору факторингу, витяг з реєстру боржників до договору факторингу; розрахунок заборгованості станом на 29.02.2024; акт прийому-передач Реєстру боржників (а.с.10-19). Згідно ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ документ, який містить відомості про господарську операцію. Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пункту 42 розділу III Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018р. №75, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Необхідність дослідження саме первинних документів в справах щодо стягнення кредитної заборгованості знайшла своє відображення у постанові Верховного Суду України від 30.01.2018р. в справі №161/16891/15-ц. Правова позиція щодо первинних документів відображена в постанові Верховного Суду України від 14.06.2018р. в справі №364/737/17, де зазначено, що розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує укладення договору на умовах, які вказані банком у позовній заяві. Згідно з пунктом 2.1 .та 2.3 умов договору, товариство зобов`язується надати позичальникові грошові кошти (кредит) в розмірі 9 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом не пізніше строку, визначеного в пункті 2.2 цього договору. Строк надання кредиту становить 30 днів (п. 2.3 Договору). Відповідно пункту 1 Договору кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти № [NUMBER] . Договір набуває чинності з моменту його укладання в електронній формі, а права і обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, якій визначається згідно договору та відповідно до способу надання кредиту. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази згідно вимог ст.ст. 77 - 80 ЦПК України мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, позивач звертаючись з даним позовом до суду повинен був надати суду докази з яких можливо було б встановити виконання з боку ТОВ ФК 1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів своїх зобов`язань по кредитному договору, зокрема щодо перерахунку кредитних коштів на картку відповідача. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч. 2 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що у ТОВ ФК 1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів та відповідача виникли права і обов`язки згідно умов Договору, оскільки відомостей про зарахування кредитних коштів на картку № [NUMBER] матеріали справи не містять, в зв`язку з чим суд дійшов висновку, що доводи позивача щодо виникнення у відповідача зобов`язань по договору не підтверджені належними доказами, в зв`язку з чим суд відмовляє в задоволенні позову в цій частині за необґрунтованістю. Також встановлено, що 02.03.2023 між позичальником [PERSON] та ТОВ ФК Інвеструм був укладений договір про надання фінансових послуг № 02198-03/2023 відповідно до умов якого товариство зобов`язалося надати кредит в сумі 13 000 грн. Відповідно до договору орієнтовний строк повернення кредиту - 25 днів з моменту отримання кредиту. Процентна ставка, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: 2,5 % за кожен день користування кредитом. 27.10.2023 між ТОВ Стар Файненс Груп та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 27102023 у відповідності до умов якого, ТОВ ТОВ Стар Файненс Груп передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ Стар Файненс Груп Права Вимоги до Боржників, вказаним у Реєстрі боржників. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу\~\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст.599 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Після закінчення строків, визначених у договорі про надання фінансового кредиту, [PERSON] не повернув грошові кошти та не сплатив проценти за користування ними. Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Відповідно до статті 251 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. За умовами договору про надання фінансового кредиту № 02198-03/2023 від 02.03.2023 сторони встановили строк кредитування 25 днів. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять. Таким чином, розмір відсотків відповідно до умов договору становить 8 125,00 грн. за період з 02 березня 2023 року по 27 березня 2021 року. Враховуючи ту обставину, що суду не надано доказів того, що [PERSON] повернув кредитні кошти, отримані ним на підставі вказаного договору про надання фінансового кредиту, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 21 125,00 грн., яка складається із суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 13 000 грн. та суми заборгованості за відсотками в розмірі 8 125,00 грн. Також встановлено, що 18.03.2023 між позичальником [PERSON] та ТОВ Аванс Кредит був укладений договір про надання фінансових послуг № 08047-03/2023 відповідно до умов якого товариство зобов`язалося надати кредит в сумі 2 900 грн. Відповідно до договору орієнтовний строк повернення кредиту - 25 днів з моменту отримання кредиту. Процентна ставка, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: 1,99 % за кожен день користування кредитом. 12.06.2023 між ТОВ Аванс Кредит та ТОВ Інвеструм Груп украдено договір факторингу № 12062023 відповідності до умов якого ТОВ Аванс Кредит передає (відступає) ТОВ Інвеструм Груп за плату належні йому Права Вимоги, ТОВ Інвеструм Груп приймає належні ТОВ Аванс КредитПрава Вимоги до Боржників, вказаним у Реєстрі боржників. 27.12.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 27122023-1 у відповідності до умов якого, ТОВ Інвеструм Груп передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ Інвеструм Груп Права Вимоги до Боржників, вказаним у Реєстрі боржників. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу\~\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст.599 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Після закінчення строків, визначених у договорі про надання фінансового кредиту, [PERSON] не повернув грошові кошти та не сплатив проценти за користування ними. Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Відповідно до статті 251 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. За умовами договору про надання фінансового кредиту № 08047-03/2023 від 18.03.2023 сторони встановили строк кредитування 25 днів. Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять. Таким чином, розмір відсотків відповідно до умов договору становить 1 442,75 грн. за період з 18 березня 2023 року по 11 квітня 2021 року. Враховуючи ту обставину, що суду не надано доказів того, що [PERSON] повернув кредитні кошти, отримані ним на підставі вказаного договору про надання фінансового кредиту, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 4 342,75 грн., яка складається із суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 2 900 грн. та суми заборгованості за відсотками в розмірі 1 442,75 грн. Також 30.01.2023 між 30.01.2023 між ТОВ Авентус Україна та [PERSON] було укладено кредитний договір № 6320000. 24.11.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 24112023 у відповідності до умов якого, ТОВ Інвеструм Груп передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ Інвеструм Груп Права Вимоги до Боржників, вказаним у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16 380,09 грн., з яких: 5 868,90 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 10 511,19 грн. - заборгованість за відсотками. Відповідно до п. п. 1.1. договору Первісний кредитор надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 6 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Відповідно до договору кредит надається строком на 360 днів, тобто до 30.01.2024. Строк дії договору починається з моменту його укладення відповідно до вимог\~ЗУ "Про електронну комерцію». Стандартна процннтна ставка становить 1,99%. Договір підписано [PERSON] шляхом накладання електронного підпису Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1049 ч. 1 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що відповідачем було порушено умови на яких ним було взято кредит, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: partial