Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-01 00:00:00

18 червня 2024 року Дарницьким районним судом міста Києва ухвалено рішення у справі № 753/1699/24 за позовом [PERSON] як законного представника малолітньої [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у користуванні квартирою, яким було відмовлено позивачу у задоволенні позовних вимог. 25 червня 2024 року до Дарницького районного суду міста Києва від адвоката Хомича І.О. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі стосовно витрат на правничу допомогу. Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 15 липня 2024 року заяву передано судді Шаповаловій К.В. Звертаючись із поданою заявою, адвокат Хомич І.О. зазначає, що у відзиві на позов зазначав, що просить стягнути з позивача на користь відповідача понесені ним судові витрати у зв`язку з розглядом справи, складовою яких є витрати на професійну правову допомогу. Також у відзиві повідомив, що орієнтований розмір судових витрат складе 30 000,00 грн. Наразі адвокат зазначає, що фактичний розмір судових витрат понесений відповідачем склав 40 000,00 грн, та просить суд стягнути їх із позивача. 30 липня 2024 року до суду від представника позивача - адвоката Цимейко Г.О. надійшли заперечення на заяву про стягнення витрат на правову допомогу, у яких адвокат зазначила, що розмір витрат не є співмірним із складністю справи. Окрім того, зазначила, що Дарницьким районним судом м. Києва у справі № 753/18082/23 вже розглядалося питання про стягнення з [PERSON] судових витрат за вказаним договором про надання правової допомоги, де було зазначено аналогічні види правової допомоги, та судом було відмовлено щодо стягнення зазначених витрат. Адвокат також зазначила, що якщо суд дійде висновку про наявність підстав для задоволення заяви відповідача, то вона просить суд зменшити заявлений представником відповідача розмір витрат. У судове засідання призначене на 02 серпня 2024 року з`явилися представник позивача [PERSON] та представник відповідача [PERSON] . Представник відповідача заяву про стягнення витрат на правову допомогу підтримав, просив задовольнити. Представник позивача заперечувала щодо задоволення заяви, підтримала позицію викладену нею у письмових запереченнях. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, вислухавши думку сторін, вивчивши доводи, викладені в заяві представника відповідача та у запереченнях представника позивача, суд доходить наступного висновку. Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 18 червня 2024 року було відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у користуванні квартирою. Судом встановлено, що заява від адвоката Хомича І.О. про ухвалення додаткового рішення була надіслана до суду 21 червня 2024 року, що підтверджується відбитком поштового штемпелю на конверті. Рішення у справі було ухвалено 18 червня 2024 року, отже така заява подана представником відповідача з дотриманням строків, визначених ЦПК України. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Разом із заявою про стягнення витрат на правову допомогу суду було надано копію договору про надання правової допомоги № 66/цс від 03 листопада 2023 року, укладений між відповідачем та АБ «Івана Хомича». Відповідно до пункту 2.1 договору адвокатське бюро на підставі звернення клієнта приймає на себе зобов`язання з надання правової допомоги та представляти у встановленому порядку інтереси клієнта у справі за позовом № 753/18082/23 за позовом [PERSON] до клієнта про усунення перешкод у користуванні майном. Розділом 4 договору передбачена ціна договору та порядок оплати послуг, зокрема, за надання правової допомоги клієнт сплачує адвокатському бюро суму у розмірі 20 000 грн в строк протягом 5 робочих днів з дня підписання договору. Клієнт зобов`язується додатково сплачувати адвокатському бюро суму в розмірі 4000,00 грн за участь адвоката в судовому засіданні по справі. Пунктом 4.3 договору передбачено, що за результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатським бюро правової допомоги і її вартість. До матеріалів заяви було долучено акт прийому-передачі наданої правової допомоги за договором про надання правової допомоги від 03 листопада 2023 року №66/цс, з пункту 2 якого вбачається, що вартість наданої правничої допомоги виконавця складає; консультації з клієнтом щодо узгодження правової позиції 3000,00 грн (витрачений час -1 година), аналіз релеватних обставинам справи нормативно-правових актів законодавства України 2000,00 грн (витрачений час - 1 година), первинний аналіз документів наданих клієнтом 3000,00 грн (витрачений час 1 година), аналіз правової позиції відповідача 2000,00 грн (витрачений час - 1 година), підготовка та подання відзиву на позовну заяву 10 000,00 грн (витрачений час - 5 годин), участь адвоката у судових засіданнях у справі 19.03.2024, 18.04.2024, 27.05.2024, 28.05.2024, 18.06.2024 - 20 000, 00 грн (витрачений час - 4 години). Також до заяви були надані копії рахунку-фактури № 27 на суму 10 000,00 грн, у якому зазначено вартість послуг за договором № 66/цс від 03.11.2023 (участь адвоката у судових засіданнях) - 10 000,00 грн, та № 27 у якому зазначена вартість наданих послуг за договором №66/цс від 03.11.2023 - 30 000,00 грн. З долучених до матеріалів заяви квитанцій вбачається, що 21 червня 2024 року [PERSON] було перераховано на рахунок АБ "Івана Хомича" кошти у розмірі 10 000,00 грн та 30 000,00 грн. Відповідно до приписів частини восьмої статті 141 ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на правничу допомогу. Договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»); За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України. В пунктах 33- 34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19 зазначено, що нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову з урахуванням складності та значення справи для сторін. Також відповідно до усталеної практики Верховного Суду суд, вирішуючи питання про судові витрати та своєчасність подання доказів понесених додаткових витрат на професійну правничу допомогу, повинен враховувати, що: - не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, а тому, вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та від 16.11.2022 у справі №922/1964/21); - при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц); - суд зобов`язаний оцінити розмір адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим. При розгляді вказаної заяви судом серед іншого враховується, що у відзиві на позовну заяву представником відповідача було вже визначено вартість певних послуг та витрачений на них час, з урахуванням того, що таки послуги вже були надані відповідачу, а саме: аналіз позовної заяви -1000 грн за год, консультація з клієнтом щодо узгодження правової позиції - 800 грн за 1 год, правова оцінка та аналіз судової практики 2000 грн за 2 год, підготовка відзиву та копій документів до нього 1000 грн за 1 год, написання відзиву на позовну заяву 7000 грн за 7 год. В той же час, у акті приймання-передачі наданої правової допомоги від 18 червня 2024 року, адвокатом вже зазначено, що консультація з клієнтом та узгодження правової позиції коштує 3000 грн та витрачений час 1 год; підготовка та подання відзиву - 10000 грн, витрачений час - 5 год, первинний аналіз документів - 3000 грн за 1 год. Таким чином, зважаючи на підставу та предмет позову, ціну позову, зміст відзиву на позов, а також долучених до них доказів, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з огляду на явні суперечності між визначенням у відзиві на позов витраченого часу та вартості деяких послуг, які вже були надані станом на день подання відзиву, а отже адвокату достеменно було відомо кількість витраченого на ці дії часу, із вказаним витраченим часом та його вартістю в акті приймання-передачі наданих послуг, з огляду на кількість та тривалість судових засідань, зважаючи на заперечення представника позивача, та його клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, з огляду на принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, приписи статті 141 ЦПК України, суд дійшов висновку, щодо наявності підстав для часткового задоволення заяви представника відповідача про стягнення правничої допомоги у розмірі 12000,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial