Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідача про відшкодування завданої внаслідок залиття квартири матеріальної шкоди в розмірі 47461,32 грн та моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн, а також просять стягнути витрати на правничу допомогу та витрати за сплату судового збору. В обґрунтування позову зазначено, що вони, [PERSON] та [PERSON] , є співвласниками по 1/2 частини однокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 03 лютого 2021 року їхню квартиру було затоплено. Як виявилось, витік води стався в квартирі [ADDRESS] , що на 3-му поверсі, вода протекла через 2-й поверх і залила їхню квартиру. Власником квартири [ADDRESS] , де стався витік води, є [PERSON] . 03 лютого 2021 року комісією в складі представника управителя ТзОВ «Нова Долина» П.Корбута, особи відповідальної за утримання конструктивних елементів [PERSON] та особи відповідальної за утримання сантехнічних мереж - А.Курила, а також за його присутності було складено «Акт обстеження на предмет затоплення квартири». В Акті зазначено, що виявлено мокрі плями на стелі, окремі плити впали від розмокання. На стіні в коридорі видніються мокрі плями в напрямку від стелі до підлоги. На підлозі по всій квартирі наявні плями води. В туалеті виявлено просідання пластикової вагонки. Відповідно до висновку комісії причиною затоплення їхньої квартири є те, що 03.02.2021 близько 06.00 год у квартирі [ADDRESS] (на 3-му поверсі над їхньою квартирою), власником якої є [PERSON] , тріснув шаровий кран на з`єднанні двох частин, внаслідок чого відбулась розгерметизація запірної арматури, тому стався витік води. На час, коли сталася ця аварійна ситуація, власник квартири [ADDRESS] був відсутній. Щоб визначити суму завданих залиттям квартири збитків, зокрема відновлювальних робіт разом із витратами на матеріали, він звернувся до «ПП [PERSON] ». Відповідно до «Зведеного кошторисного розрахунку вартості об`єкта будівництва в поточних цінах станом на 2021 рік» та доданих до нього «Дефектного акту» і «Локального кошторису з розрахунком договірної ціни № 32-02-1-1» вартість відновлювальних робіт і матеріалів становить 47461.32 грн. Крім самої квартири від залиттям пошкоджено також меблі, телевізор, холодильник, одяг, оскільки на підлозі було води глибиною більше 10см. Винними у залитті квартири вважають: [PERSON] - власника квартири [ADDRESS] , яка знаходиться на третьому поверсі будинку і безпосередньо над їхньою квартирою, де стався прорив води. Оскільки відповідно до висновку комісії причиною залиття квартири є те, що тріснув шаровий кран на з`єднанні двох частин, внаслідок чого відбулась розгерметизація запірної арматури, то відповідальність за його справність покладається саме на власника квартири, в якій він знаходиться. Таким чином, вважають, що залиття їхньої квартири сталося в результаті винної бездіяльності власника квартири [ADDRESS] [PERSON] , який допустив прорив запірної арматури (крана). Завдану матеріальну шкоду оцінюють в 47461,32 грн відповідно до експертної оцінки. Затопленням з вини відповідача квартири йому, [PERSON] , було завдано не тільки матеріальну, а й моральну шкоду. Хвилювання та думки про те, як відновити свою квартиру, тримають його у постійній нервовій та психологічній напрузі, що впливає і на відносини в сім`ї. Крім того, залиття квартири створило для нього та його сім`ї дискомфорт через постійну сирість у квартирі, вологу та запах плісені. Розмір завданих йому моральних збитків оцінює в 10000 грн. На даний час вони не мають можливості здійснити самостійно за власні кошти ремонт квартири, оскільки для них сума вартості ремонтно-відновлювальних робіт є досить значною. Зазначив, що він є інвалідом II групи, а його мама є інвалідом 3-ї групи. Оскільки із [PERSON] вони не досягли домовленості щодо добровільного відшкодування ним завданих збитків, то за таких обставин вони змушені звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивачі та їх представник в судових засіданнях підтримали позовні вимоги, зіславшись на обставини викладені у позовній заяві. Просили позов задовольнити. В судових засіданнях відповідач та його представник позов визнали частково, вказали що визнають матеріальну шкоду у розмірі, яку зазначив експерт. 25.07.2024 відповідач та його представник не прибули в судове засідання, від останнього поступила заява про проведення даного судового засідання без присутності відповідача та його представника. Відповідач позовні вимоги визнає у межах суму, яку визначив експерт. Окрім цього, при визназначенні стягненння витрат на правничу допомогу врахувати майновий стан відповідача, який є пенсіонером, на даний час хворіє. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено\~та вбачається\~з Витягу\~про реєстрацію\~права власності\~на нерухоме\~майно №21554994\~від 15.01.2009\~(а.с.14)\~на підставі\~свідоцтва про\~право власності\~на спадщину\~№2275\~від,\~посвідченого 05.11.2008\~державним нотаріусом\~Долинської міської\~ДНК Белей\~Е.І.,\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~на праві\~власності належить\~по \~частини однокімнатної\~квартири,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] , квартира однокімнатна, знаходиться на 1-ому поверсі 3 поверхового будинку, про що не заперечують сторони ( акт обстеження на предмет затоплення квартири від 03.02.2024 а.с.16). Відповідач є власником квартири [ADDRESS] , квартира однокімнатна, знаходиться на 3-ому поверсі 3 поверхового будинку, про що не заперечують сторони ( акт обстеження на предмет затоплення квартири від 03.02.2024 а.с.152). Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за № 927/11207 (п.2.3.6), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт, затверджений додатком №4 до даних Правил. Даним Актом передбачено складання його комісією, опис і що трапилось, причини, висновок комісії про те, що потрібно зробити і хто заподіяв шкоду, з таким Актом ознайомлюється відповідних мешканців квартир і затверджується керівником ЖЕО. Також, згідно цих Правил, власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпорядження приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване в установленому законом порядку. Заявки на несправність інженерного обладнання або конструкцій повинні розглядатися в день їх надходження. У тих випадках, коли для усунення несправностей необхідний тривалий час, потрібно письмово повідомити заявника про прийняті рішення із зазначенням строку виконання робіт. При цьому термін виконання робіт повторно не продовжується. Неусунення несправностей в установлений термін є невиконанням робіт. Заявки, пов`язані з забезпеченням безпеки проживання, усуваються в терміновому порядку (п.2.3.6). Причинами, що погіршують роботу системи, є в т.ч. порушення правил експлуатації жилих приміщень і водопровідно-каналізаційних систем, несправність запірно регулювальної арматури, несвоєчасне усунення протікання, тощо. Під час обслуговування системи водопроводу і каналізації необхідно вчасно виконувати роботи з ремонту внутрішньобудинкових водопровідно-каналізаційних систем за заявками мешканців (п.5.3.4.). Згідно до акта обстеження на предмет затоплення квартири [ADDRESS] , складеного ТзОВ «Нова Долина» від 03.02.2021 та доданих до нього фотознімків (а.с.16-27) встановлено, що при обстеженні квартири виявлено мокрі плями на стелі, окремі плити впали від розмокання (стеля типу «Армстронг») по всій площі квартири. На стіні в коридорі видніються мокрі плями в напрямку від стелі до підлоги. На підлозі по всій квартирі наявні пліми води. Оглядаючи туалет, виявлено просідання безшовної пластикової вагонки на одному з`єднанні. З`ясовуючи причину затоплення додатково було проведено огляд квартири, розташованої на третьому поверсі (кв. [ADDRESS] [PERSON] ) та з`ясовано, що орієнтовано о 06:00 год 03.02.2021 в квартирі [ADDRESS] розгерметизувалась запінена арматура (шаровий кран тріснув на з`єднані двох частин), в наслідок чого сталось витікання води. На момент розгерметизації системи водопостачання вище вказаної квартири власники були відсутні. Як свідчить зведений кошторис розрахунку вартості об`єкта будівництва №32 щод ремонту квартири [ADDRESS] , складеного в поточних цінах станом на 2021 рік ПП «Пироговим Е.М.» та доданих до нього дефектного акта, локального кошторису з розрахунком договірної ціни №32-02-1-1 та відомостей ресурсів до локального кошторису №32-02-1-1, встановлено, що вартість відновлювальних робіт і матеріалів становить 47461,32 грн (а.с.28,29,30-32,33-34). Встановлено в судому засіданні та підтверджується матеріалами справи, що внаслідок залиття квартири було пошкоджено меблі, телевізор, холодильник та одяг позивачів. З урахуванням процесуальних принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Відповідно до ст.76 ЦПК України дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів) для вирішення справи, встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством (ч. 1 ст. 102 ЦПК України). Відповідно до висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи у цивільній справі № 343/459/21 від 21.03.2024, вартість відновлювального ремонту внаслідок затоплення квартири [ADDRESS] , пошкоджених елементів та конструкції, які зазначені у акті від 03.02.2021, складеного представником ТОВ Нова Долина, ставновить 41\~544,00 гривень з урахуванням фізичного зносу (а.с.172-179). Моральна шкода обґрунтовується позивачем перебуванням у стресі, негативних емоціях, потреби ремонту житла через пошкодження майна. За вимогами ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно зі статтею 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України). Відповідно до статті 151 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом України. Законом «Про житлово-комунальні послуги» покладено на споживача обов`язки щодо своєчасного вжиття заходів з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини; своєчасного проведення підготовки помешкання та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; допущення у приміщення квартири представників виконавця/виробника послуг для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку, тощо. При цьому, споживачі власники нерухомого майна й є стороною договірних відносин з надавачами послуг. Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що власник квартири зобов`язаний утримувати дане майно, в т.ч. у належному стані і своєчасно усувати недоліки у його роботі. Майнова шкода, завдана іншим особам у зв`язку з невиконанням таких обов`язків, підлягає відшкодуванню власником. Відповідальність за завдану шкоду настає за наявності таких підстав як наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вина останнього. Розмір витрат на відновлення квартири та майна визначається експертом. За ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати винуватця відшкодувати у повному обсязі завдані збитки, розмір яких визначається за реальною вартістю втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої залиттям квартири. Належним відповідачем у справі є особа, з вини та неправомірних дій чи бездіяльності якої заподіяно шкоду. На неї покладається обов`язок з її відшкодування. Шкоду завдано внаслідок неправомірних дій саме відповідача, який повинен утримувати справним водопостачальне обладнання в своєму приміщенні. Відповідач не довела, що відсутні дії з її сторони, які спричинили завдану шкоду. За змістом ч. 3 ст. 386, ст. 22 ЦКУкраїни власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди. Майновими (реальними) збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням майна, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Т.ч., під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням майна, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. Такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням порушеного права потерпілого, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення порушеного права особою. Такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Відтак, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Залежно від об`єкта розрізняють деліктну відповідальність за завдання шкоди майну та деліктну відповідальність за завдання шкоди особі. Для настання деліктної відповідальності відповідно до ст. 1166 ЦКУ необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача. Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки необхідні для всіх випадків відшкодування шкоди. Шкода полягає у будь-якому знеціненні блага, що охороняється правом, а майнова шкода - у зменшенні майнової сфери потерпілого, що, своєю чергою, тягне за собою негативні майнові наслідки для правопорушника. Частина 1 ст. 1166 ЦКУ передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Тобто відшкодуванню підлягає не лише реальна шкода (майно, втрачене або пошкоджене в результаті протиправної поведінки), але й упущена вигода. Теорія цивільного права базується на принципі генерального делікту, відповідно до якого кожному заборонено завдавати шкоди майну іншої особи, що і знайшло юридичне втілення в ст. 1166 ЦКУ. Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦКУ особа звільняється від відповідальності, якщо доведе, що шкода завдана не з її вини. Таким чином, підставою деліктної відповідальності є вина - психічне ставлення осудної особи до вчиненого неї протиправного діяння, а також до негативних наслідків, що настали в результаті такої поведінки або діяння. Стаття 614 ЦКУ розрізняє дві форми вини: умисел та необережність. Умисел полягає в тому, що особа розуміє значенні своїх дій, передбачає настання негативних наслідків і свідомо їх допускає. Необережність полягає в тому, що особа не передбачає можливість завдання шкоди при обов`язку її передбачити. Частина 2 ст. 1166 ЦКУ говорить, що вина заподіювача шкоди припускається, тобто заподіювач повинен сам довести відсутність своєї вини. До цього часу він вважається винним, що означає для нього відповідні негативні правові наслідки. Будь-яких доказів на спростування зазначених у актах відомостей про події залиття, причини та обсяги пошкоджень відповідач не надав. Крім того, судом враховується та обставина, що наданий акт є лише одним із доказів, однак не єдиним, що підтверджує факт залиття квартири позивачів та її причину внаслідок недбалості відповідача, як власника квартири, й підтверджуються наявними актами, висновком експерта наявних в матеріалах справи, поясненнями сторони позивача, що не заперечила і сторона відповідача. Вирішуючи питання щодо розміру завданої шкоди, суд приймає до уваги висновок, складений експертом за результатами проведення будівельно-технічної експертизи у цивільній справі № 343/459/21 від 21.03.2024, згідно якого вартість відновлювального ремонту внаслідок затоплення квартири [ADDRESS] , пошкоджених елементів та конструкції, які зазначені у акті від 03.02.2021, складеного представником ТОВ Нова Долина, ставновить 41 544,00 гривень з урахуванням фізичного зносу. Оскільки стороною відповідача вказаний розмір шкоди визнаний, про що свідчить заява представника відповідача від 25.07.2024, то суд приймає його як достовірний та вважає можливим стягнути з відповідача завдані позивачу матеріальні збитки в розмірі 41 544,00 гривень. Крім матеріальної шкоди позивачу, на його думку також завдано моральну шкоду, яку позивач оцінює у 10 000,00 грн. Згідно з ст.23 ЦК України (зі змінами від 13.05.2020) моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України ( п.3, 9) № 4 від 31.03.95 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема, в моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Обґрунтовуючи завдання моральної шкоди, позивач вказав, що була необхідність усунення наслідків залиття, появилось хвилювання, виникла необхідність захисту порушених прав в т.ч. у судовому порядку. Тому суд, виходячи з засад розумності та справедливості, прийшов до переконання про відшкодування моральної шкоди на суму 10\~000 грн., тому вимоги в цій частині також підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені частково, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати у вигляді судового збору. Окрім судового збору в розмірі 908.00 грн., позивачі понесли витрати на правову допомогу на суму кожний по 2 000, 00 грн. Що стосується витрат на правову допомогу, то суд зазначає наступне. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України) Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Позивачами долучено до матеріалів справи копію договорів про надання правничої допомоги, дві квитанції на суми по 2 000 грн. Відтак, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі по 2 000,00 грн. кожному, оскільки саме такий розмір витрат на правничу допомогу. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому зсіданні дослідити кожен доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»). Пленум Верховного Суду України у п.11 постанови від 18.12.2009 р. №11 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 1166 ЦК України,

Outcome: partial