Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-01 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом та просить конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області земельну ділянку, що належить на праві спільної часткової власності (по 1/2) громадянам російської федерації [PERSON] (рнокпп: [NUMBER] ) та [PERSON] (рнокпп: [NUMBER] ) із кадастровим номером 5924789500:08:001:0055 площею 0,2609 га, яка розташована на території Юнаківської сільської ради Сумського району, Сумської області. А також конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області земельну ділянку, що належить на праві спільної часткової власності (по 1/2) громадянам російської федерації [PERSON] (рнокпп: [NUMBER] ) та [PERSON] (рнокпп: [NUMBER] ) із кадастровим номером 5924789500090070183 площею 0,3819 га, яка розташована на території Юнаківської сільської ради Сумського району, Сумської області та стягнути з відповідачів на користь Сумської обласної прокуратури судовий збір, сплачений при поданні даного позову. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] та [PERSON] , які є громадянами російської федерації, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.12.2018 № 3618 та 3630 їм належить на праві спільної часткової власності ( по ) на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 5924789500:08:001:0055 загальною площею 0, 2609 га та на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.12.2018 № 3627 та 3615 їм належить на праві спільної часткової власності ( по ) на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 5924789500090070183 загальною площею 0, 3819 га, які знаходяться на території Юнаківської сільської ради Сумського району Сумської області. Перебування вказаних земельних ділянок у власності громадянки рф порушує ст.ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст. ст. 80, 81, 145 Земельного кодексу України, а тому враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] будучи іноземними громадянами, упродовж року після набуття права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення (з 17.12.2018 та 14.03.2019 року і по теперішній час) не відчужили їх, вбачаються підстави для їх конфіскації у власність держави. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник Головного управління Держгеокадастру у Сумській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] про час і місце розгляду справи повідомлена шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, що узгоджується з вимогами частини 11 статті 128 ЦПК України. В установлений строк письмовий відзив проти позову з посиланням на докази, якими він обґрунтовується, відповідач до суду не подала. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В суді встановлено, що згідно з інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за [PERSON] та [PERSON] як іноземними громадянами 14.03.2019 зареєстровано право спільної часткової власності (по 1/2) на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 5924789500:08:001:0055 площею 0,2609 га. Державна реєстрація права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5924789500:08:001:0055, здійснена на підставі свідоцтв про право на спадщину, серія та номер: 3618 та 3630, виданих 27.12.2018. Також встановлено, що згідно з інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за [PERSON] та [PERSON] як іноземними громадянами 27.12.2018 зареєстровано право спільної часткової власності (по 1/2) на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 5924789500090070183 площею: 0,3819 га. Державна реєстрація права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5924789500090070183, здійснена на підставі свідоцтв про право на спадщину, серія та номер: 3627 та 3615, виданих 27.12.2018. На даний час власниками в спірних земельних ділянок зазначено громадян російської федерації [PERSON] та [PERSON] . Вказані земельні ділянки згідно з витягів з Державного земельно кадастру № НВ-5900696672023 та № НВ-5900696692023 розташовані на території Юнаківської сільської ради Сумського району, Сумської області. Таким чином, після набуття земельних ділянок у власність, [PERSON] та [PERSON] грубо порушуючи вимоги національного законодавства, протягом року їх не відчужили. Відповідно до частини 3 статті 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У відповідності до частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Положення статей 13, 14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі статтею 80 Земельного кодексу України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте, з урахуванням змісту частини 2 статті 81 та інших норм Земельного кодексу України, суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до частини 2 статті 81 Земельного кодексу України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Згідно із частиною 3 статті 81 Земельного кодексу України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. Одночасно за змістом частини 4 статті 81 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Згідно пункту «е» частини 1 статті 140 Земельного кодексу України, однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. В разі невиконання вимог закону про обов`язок відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк настають наслідки, передбачені частинами 2, 4 статті 145 Земельного кодексу України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Частиною 5 статті 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] будучи іноземними громадянами, упродовж року після набуття права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення (з 17.12.2018 та 14.03.2019 року і по теперішній час) не відчужили їх, є підстави для конфіскації належних відповідачам земельних ділянок. Обраний спосіб захисту порушеного права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, яким відповідач незаконно володіє, є ефективним та належним способом захисту порушених прав держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, як уповноваженого органу на здійснення функцій держави щодо конфіскації у власність держави земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які незаконно використовуються іноземними громадянами. Зазначений спосіб захисту чітко визначений частиною 4 статті 81 Земельного кодексу України. Звернення до суду прокурора з позовом узгоджується з вимогами частини 3 статті 56 ЦПК України та частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру». Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, що має наслідком задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 4\~844,80 грн та за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 1211, 20 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved