Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-13 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. Тячівська окружна прокуратура Закарпатської області в інтересах держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації (Закарпатської обласної військової адміністрації) звернулася в суд з позовом до Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області (Тячівської районної військової адміністрації) та [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України", третя особа на стороні відповідачів: головне управління Держгеокадастру в Закарпатській області, про визнання недійсним розпорядження, визнання недійсним та скасування державного акту, скасування державної реєстрації та повернення земельної ділянки. Позовні вимоги мотивує тим, що пунктом 2 розпорядження голови Тячівської РДА № 78 від 13 лютого 2012 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та передано у власність [PERSON] земельну ділянку за межами населеного пункту Лопухів Тячівського району, в урочищі "Луги", площею 0,4973 га, для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером 2124484400:08:001:0022. Надалі, на підставі вказаного розпорядження голови Тячівської РДА Крічфалушію Ю.Ю. видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 379580 від 04 липня 2012 року, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 212440001003616. Однак, у зв`язку з порушенням вимог земельного та лісового законодавства при наданні [PERSON] у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером 2124484400:08:001:0022, площею 0,4973 га, вважає, що п. 2 розпорядження голови Тячівської РДА № 78 від 13 лютого 2012 року та державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 379580 від 04 липня 2012 року є незаконним та підлягає визнанню недійсним, державна реєстрація земельної ділянки в Державному земельному також підлягають скасуванню, а спірна земельна ділянка поверненню у державну власність виходячи з наступного. Так, згідно з фрагмента із Публічної кадастрової карти України станом на 2010 рік з нанесеними межами кварталу 46 Турбатського лісництва ДП "Брустурянське ЛМГ" і межами їх таксаційних виділів відповідно до матеріалів базового лісовпорядування 2010 року, виготовленого Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням "Укрдержліспроект", відомо, що земельна ділянка з кадастровим номером 2124484400:08:001:0022 повністю накладається на земельну ділянку лісогосподарського призначення, що перебуває у постійному користуванні Державного підприємства "Брустурянське лісомисливське господарство" та знаходиться в межах 46 кварталу Турбатського лісництва вказаного підприємства. Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 13 листопада 2019 року у справі №361/6826/16 та від 06 липня 2022 року у справі №372/1688/17, відомості щодо розташування земель лісового фонду, надані ВО "Укрдержліспроект", як єдиним на території України суб`єктом, що виконує лісовпорядні роботи, є належними, оскільки об`єднання володіє інформацією про лісовпорядкування. Крім того, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/107-21/9197-ЗТ від 29 грудня 2021 року земельна ділянка з кадастровим номером 2124484400:08:001:0022 накладається на землі лісогосподарського призначення, а саме Турбатського лісництва ДП "Брустурянське ЛМГ". Зазначене, окрім іншого підтверджується матеріалами лісовпорядкування, а саме проектом організації та розвитку лісового господарства ДП "Брустурянське ЛМГ", згідно якого 46 квартал Турбатського лісництва відноситься до лісів протиерозійних. Відповідно до п. 5 Перехідних положень Лісового кодексу України до здійснення державної реєстрації, але не пізніше 1 січня 2027 року, державними та комунальними лісогосподарськими підприємствами, іншими державними і комунальними підприємствами та установами права постійного користування земельними ділянками лісогосподарського призначення, які надані їм у постійне користування до набрання чинності Земельним кодексом України, таке право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування. Зазначає, що земельна ділянка з кадастровим номером 2124484400:08:001:0022, площею 0,4973 га, сформована та передана у приватну власність [PERSON] за рахунок земель лісогосподарського призначення, що перебувають у постійному користуванні державного підприємства "Брустурянське ЛМГ". Просить визнати недійсним п.2 розпорядження голови Тячівської районної державної адміністрації № 78 від 13 лютого 2012 року про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність [PERSON] земельної ділянки, за межами населеного пункту Лопухів, урочище "Луги", з кадастровим номером 2124484400:08:001:0022, площею 0,4973 га.; визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №379580 від 04 липня 2012 року, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 212440001003616; скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 2124484400:08:001:0022, площею 0,4973 га, для ведення особистого селянського господарства; зобов`язати [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) повернути у власність держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації (код ЄДРПОУ - 00022496) земельну ділянку з кадастровим номером 2124484400:08:001:0022, площею 0,4973 га.; стягнути з відповідачів на користь Закарпатської обласної прокуратури судові витрати у справі. Відповідачі правом на подання відзиву не скористалися. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Прокурор Варга І.В. в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник Закарпатської обласної державної адміністрації (Закарпатської обласної військової адміністрації) в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача\~Тячівської районної\~державної адміністрації\~Закарпатської області\~(Тячівської\~районної військової\~адміністрації)\~в судове\~засідання не\~з`явився,\~однак подав\~заяву про\~розгляд справи\~без його\~участі,\~проти задоволення позову заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову заперечує. Представник державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в судове засідання не з`явися, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Представник головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 09 квітня 2024 року справу за позовом Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області в інтересах держави в особі Закарпатської обласної державної адміністрації (Закарпатської обласної військової адміністрації) до Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області (Тячівської районної військової адміністрації) та [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України", про визнання недійсним розпорядження, визнання недійсним та скасування державного акту, скасування державної реєстрації та повернення земельної ділянки, прийнято до розгляду та відкрито провадження у ній. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 02 травня 2024 року по даній справі забезпечено позов та до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером 2124484400:08:001:0022, площею 0,4973 га, яка розташована в с. Лопухів Тячівського району Закарпатської області, в урочищі "Луги" та на праві власності належить [PERSON] , в тому числі і шляхом заборони [PERSON] вчиняти дії, спрямовані на поділ чи об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером 2124484400:08:001:0022, площею 0,4973 га. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 23 травня 2024 року у даній справі в якості третьої особи на стороні відповідачів залучено головне управління Держгеокадастру в Закарпатській області. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 05 червня 2024 року підготовче провадження по даній справі закрито, і справа призначена для розгляду по суті. Судом на підставі частини 2 статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 379580, [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 0,4973 га, яка розташована в урочищі "Луги" Лопухівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, за межами населеного пункту, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 2124484400:08:001:0022 (а.с. 21). Із розпорядження голови Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області № 78 від 13 лютого 2012 року "Про затвердження проектів із землеустрою щодо відведення земельних ділянок" відомо, що п.2 даного розпорядження затверджено [PERSON] проект із землеустрою та передано у власність земельну ділянку, яка розташована за межами населеного пункту Лопухів, в урочищі "Луги", площею 0,4973 га, для ведення особистого селянського господарства (а.с. 46). Згідно висновку експерта № СЕ-19/107-21/9197-ЗТ від 29 грудня 2021 року, земельна ділянка з кадастровим номером 2124484400:08:001:0022 накладається на землі лісогосподарського призначення, а саме Турбатського лісництва ДП "Брустурянський лісгосп" (а.с. 49-94). Із висновку експерта № СЕ-19/107-22/4740-ОЗ від 15 липня 2022 року відомо, що вартість земельної ділянки з кадастровим номером 2124484400:08:001:0022, складає 428 732 грн. 77 коп. (а.с. 95-135). Згідно з листа філії "Брустурянське лісомисливське господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" № 111/21.32-2024 від 08 березня 2024 року, у підприємстві відсутні відомості про надання погодження на вилучення з постійного користування земельної ділянки [PERSON] (а.с. 136). Із проекту організації та розвитку лісового господарства Турбатського лісництва ДП "Брустурянське ЛМГ" Закарпатської області, плану лісонасаджень Плайського лісництва ДП "Брустурянське ЛМГ" Закарпатської області відомо, що земельна ділянка з кадастровим номером 2124484400:08:001:0022, належить Турбатському лісництву ДП "Брустурянське ЛМГ" Закарпатської області та знаходиться в кварталі 46 (а.с. 137-141). V. Оцінка Суду. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 55 Земельного кодексу України (далі ЗК України) до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства. Відповідно ч. 2 ст. 8 Лісового кодексу України (далі ЛК України) право державної власності на ліси набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій відповідно до закону. Згідно п. "ґ" ч. 4 ст. 84 ЗК України до земель державної власності, які не можуть передаватися в приватну власність, віднесено землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом. В пункті 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року (справа № 488/6211/14-ц) зазначено, що оскільки земельні ділянки та права на них на землях лісогосподарського призначення є об`єктами земельних правовідносин, то суб`єктний склад і зміст таких правовідносин має визначатися згідно з нормами земельного законодавства та лісового законодавства - у частині використання й охорони лісового фонду. Відповідно до ч. 3, 4, 7 ст. 122 ЗК України (в редакції станом на прийняття розпорядження) районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання; б) ведення водного господарства, крім випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті; в) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті. Обласні державні адміністрації передають земельні ділянки на їх території із земель державної власності у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами третьою, сьомою цієї статті. Кабінет Міністрів України передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у випадках, визначених статтями 149, 150 цього Кодексу. Згідно ч. 9 ст. 149 ЗК України (в редакції станом на прийняття розпорядження)Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, - ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, ліси площею понад 1 гектар для нелісогосподарських потреб, а також земельні ділянки природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення, крім випадків, визначених частинами п`ятою - восьмою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 150 цього Кодексу. Відповідно до\~п.5\~ч.\~1\~ст.\~31\~ЛК України\~(в\~редакції станом\~на прийняття\~розпорядження),\~Рада міністрів\~Автономної Республіки\~Крим,\~обласні,\~Київська та\~Севастопольська міські\~державні адміністрації\~у сфері\~лісових відносин\~у межах\~своїх повноважень\~на їх\~території передають у власність, надають у постійне користування для нелісогосподарських потреб земельні лісові ділянки площею до 1 гектара, що перебувають у державній власності, на відповідній території, а також у межах міст республіканського (Автономної Республіки Крим) та обласного значення та припиняють права користування ними. Отже, в Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області були відсутні повноваження на розпорядження за межами населених пунктів земельними ділянками державної власності лісогосподарського призначення, оскільки дані повноваження належали до компетенції Закарпатської обласної державної адміністрації. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЗК України (в редакції станом на прийняття розпорядження) земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування на підставі та в порядку, передбачених цим Кодексом. Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень. Жодних доказів про вилучення земельної ділянки у землекористувача - ДП "Брустурянське ЛМГ" суду не подано. Згідно ч. ч. 1, 2, 4 ст. 20 ЗК України (в редакції станом на прийняття розпорядження)віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення простворення об`єктів природоохоронного та історико-культурного призначення. Зміна цільового призначення земель, зайнятих лісами, провадиться з урахуванням висновків органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 57 ЛК України (в редакції станом на прийняття розпорядження) зміна цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання в цілях, не пов`язаних з веденням лісового господарства, провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земельних ділянок у власність або надання у постійне користування відповідно до Земельного кодексу України. Зміна цільового призначення земельних лісових ділянок здійснюється за погодженням з органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, територіальними органами центральних органів виконавчої влади з питань лісового господарства та охорони навколишнього природного середовища. Однак, Тячівською районною державною адміністрацією Закарпатської області під час вирішення питання про затвердження проекту землеустрою та передачі у приватну власність [PERSON] спірної земельної ділянки, безпідставно та за відсутності на це відповідних повноважень в повному обсязі віднесено до земель сільськогосподарського призначення, а питання про зміну цільового призначення такої із земель лісогосподарського призначення не вирішувалось взагалі. Зайняття земельної ділянки лісового фонду з порушенням ЗК України, ЛК України треба розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави. У такому разі позовну вимогу зобов`язати повернути земельну ділянку слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки лісогосподарського призначення. Вказані висновки відповідають правовим висновкам, викладеним у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц, від 07.04.2020 у справі № 372/1684/14-ц, від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц, від 07.11.2018 у справі № 488/6211/14-ц та від 30.01.2019 у справі № 357/9328/15. Також, в постанові Верховного Суду від 23.06.2021 у справі № 676/62/17 сформовано висновок про те, що зайняття земельних ділянок лісового фонду шляхом часткового накладення треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його володіння цими ділянками. Тож у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном. При цьому негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок. Аналогічні висновки зроблені у постановах Верховного Суду від 19.01.2022 у справі № 363/2877/18, від 16.02.2022 у справі № 363/669/17 та від 18.01.2023 у справі № 369/10847/19. Крім того, відповідно до положень ст. ст. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Згідно з п. 10 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Згідно п. "а" ч.1 ст. 21 ЗК України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам. Відповідно до ч.1 ст. 126 ЗК України (в редакції станом на прийняття розпорядження) право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Згідно ч.1 ст. 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр", державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Відповідно ч. 1, абзацу 1 ч. 10 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельної ділянки скасовується державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі , зокрема, ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Згідно ч. 13 ст. 79-1 ЗК України\~земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації. Беручи до уваги вищенаведене та те, що земельна ділянка з кадастровим номером 2124484400:08:001:0022, накладається на земельну ділянку, що перебуває у користуванні ДП "Брустурянське ЛМГ" та є земельною ділянкою лісогосподарського призначення, цільове призначення даної земельної ділянки не змінювалося, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. Відповідно до ч.7 та ч.8 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~ Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню, з відповідачів на користь позивача слід стягнути по 7 757 гривень 50 копійок судового збору, з кожного (15 515 грн. 00 коп. : 2).

Outcome: approved