Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-31 00:00:00

26.12.2023 [PERSON] звернулася до Житомирського районного суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами", приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жданович В.М., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського нотаріального округу Гуревічов О.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №13448, вчинений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Гуревічовим О.М. від 17.12.2019 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами"заборгованості у розмірі 16488, 69 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Жданович В.М. на підставі виконавчого напису №13448 від 17.12.2019 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" було відкрито виконавче провадження [NUMBER] щодо стягнення заборгованості у сумі 16488, 69 з боржника [PERSON] . Про існування такої постанови приватного виконавця та виконавчого провадження, а також виконавчого напису позивачу стало відомо тільки 06.10.2023 після накладення арешту на картковий рахунок в АТ "Ощадбанк", який є зарплатним. Зазначає, що між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" не було укладено жодного фінансового договору, у тому числі і кредитного. На адресу позивача не направлялося від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" жодного повідомлення щодо відступлення права вимоги, купівлі - продажу боргових зобов`язань або іншого договору, згідно якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" набуло право вимоги по борговим зобов`язанням якщо такі існували взагалі. Крім того, нотаріусом не було повідомлено позивача як боржника про те, що до нього звернулися із заявою про вчинення виконавчого напису. Вважає, що даний борг є спірним, що є підставою для скасування виконавчого напису нотаріуса. При цьому зазначає, що при вчиненні виконавчого напису №13448 нотаріус мав перевірити безспірність вимог кредитора та в обов`язковому порядку повідомити боржника про звернення кредитора до нотаріуса про вчинення виконавчого напису. Вважає, що на момент звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" сума заборгованості зазначена в документах не була безспірною, враховуючи той факт, що кредитний договір або будь-який інший договір з позивачем взагалі не укладався. Також зазначає, що сума вимог до позивача була суттєво завищена, зокрема невідомо чи нараховувалися по даному боргу відсотки, а якщо нараховувалися, то на яку суму та за який період. Чи взагалі був діючий на момент нарахування відсотків спірний кредитний договір або інший договір і чи зазначені штрафи у виконавчому написі та у якому розмірі, чи нараховувалася пеня та за який період і чи взагалі враховані строки нарахування пені. На адресу позивача жодного разу не направлялася вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" як нового кредитора щодо нарахування пені на суму боргу, сама сума боргу, період нарахування пені та інше. Вважає, що заборгованість позивача перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" не є безспірною, оскільки на адресу позивача не було направлено претензію чи лист, у якому надавалася інформація щодо фінансового договору, суми, пені та період її нарахування і не відомо чи надавався нотаріусу для здійснення виконавчого напису розрахунок, а якщо і надавався, то чи був він надісланий позивачу. Крім того, позивачеві не була направлена вимога з повідомленням про те, що буде вчинено виконавчий напис і саме на яку суму та якщо сума у вимогах і сума, на яку вчинено виконавчий напис, різні, це може говорити про спірність стягнення. Також позивачу не відомо, які документи надавалися нотаріусу для вчинення виконавчого напису, а саме який кредитний договір і чи взагалі це договір, який укладений позивачем або інший договір і чи посвідчені ці договори нотаріально. До того ж нотаріус не повідомив позивача про те, що до нього звернулися із заявою про вчинення виконавчого напису, що створило ситуацію коли боржник був позбавлений можливості знати про час та місце вчинення виконавчого напису і можливості надати свої зауваження чи заперечення і можливість з`ясувати спірність чи безспірність сум, які стягуються, та існування того чи іншого кредитного або іншого договору. Разом з тим на підтвердження безспірності стягнення боргу Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" необхідно було надати нотаріусу первинні бухгалтерські документи, а саме чеки, квитанції, кредитний договір чи інший договір та інше, що підтверджує факт існування боргу позивача перед новим кредитором. Враховуючи вищевикладене позивач просить позов задовольнити. 28.12.2023 ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області справу за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами", приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жданович В.М., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського нотаріального округу Гуревічов О.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, передано за підсудністю до Дніпровського районного суду м.Києва (а.с.20-21). 26.01.2024 ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва справу за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами", треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Жданович В.М., приватний нотаріус Київського нотаріального округу Гуревічов О.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, передано за підсудністю до Корольовського районного суду м.Житомира(а.с.30-33). 27.02.2024 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Анциборенко Н.М. для розгляду (а.с.42). 15.03.2024 ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.44). 08.05.2024 представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" подано клопотання про врегулювання спору за участю судді (а.с.46). 08.05.2024 року представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" подано заяву про визнання позовних вимог та повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при подачі позову (а.с.49). 01.08.2024 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира виправлено описку в ухвалі Корольовського районного суду м. Житомира від 15.03.2024 про відкриття провадження у справі (а.с.63). 01.08.2024 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира у задоволенні клопотання представника відповідача про врегулювання спору за участю судді відмовлено (а.с.64). Позивач у судове засідання не з`явилася, згідно поданої заяви просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити (а.с.62). Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами"у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, причини неявки суду не повідомив (а.с.51, 57). Згідно поданої заяви від 08.05.2024 року позов визнає (а.с.49). Відповідач приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Жданович В.М.відзив на позов до суду не надала, копія ухвали про відкриття провадження від 15.03.2024 разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за місцезнаходженням відповідача (а.с.53, 61). У судові засідання 15.05.2024, 01.08.2024 відповідач не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Таким чином відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Київського нотаріального округу Гуревічов О.М., у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, причини неявки суду не повідомив (а.с.54-55, 59-60). Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 27.09.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Жданович В.М. при примусовому виконанні виконавчого напису №13448 від 17.12.2019 встановлено, що позивач отримує дохід від Житомирської філії АТ "Укртелеком" та винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку направлено для виконання до Житомирської філії АТ "Укртелеком" (а.с.9). Позивач у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Яготинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 11.05.2022, актовий запис №54 (а.с.15). Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно п.19 ст.34 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст.87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно п.п.2.1 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, п.п.3.2, 3.5 п.3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16). Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Гуревічовим О.М. від 17.12.2019 року №13448, оскільки відсутні належні та допустимі докази на підтвердження безспірності заборгованості, є недоведеним факт надання стягувачем нотаріусу всіх необхідних документів, що підтверджують безспірність заборгованості, та дотримання нотаріусом при вчиненні виконавчого напису всіх вищезазначених вимог Закону. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З врахуванням того, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" до початку розгляду справи по суті визнано позов, тому, суд,

Outcome: approved