Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-07 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовом до Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , терміном три місяці. Вимоги мотивувала тим, що після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилась спадщина на належне йому майно, вона у визначений законодавством строк не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знала про існування заповіту складеного спадкодавцем на її користь. Про заповіт дізналась в 2024 році і звернулась до нотаріуса для прийняття спадщини після смерті спадкодавця, але нотаріус у прийнятті заяви відмовила, через пропуск строку для її подання, тому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця. 01.05.2024 відкрито провадження у справі. В судове засідання позивачка не з`явилась, її представник адвокат Мартин В.І. 10.06.2024 подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, 10.05.2024 міський голова подав заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксація судового процесу технічними засобами згідно положень ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Із копії заповіту, посвідченого 26.04.1999 та зареєстрованого в реєстрі за № 1-844 убачається, що 26.04.1999 [PERSON] склав заповіт, за яким все належне йому майно заповів дочці [PERSON] (а.с.20). [PERSON] , що видно із копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , помер [INFO] (а.с.12). Відповідно до ст.\~6\~Європейської конвенції\~з прав\~людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Положеннями ст.\~17\~ЗУ «Про\~виконання рішень\~та застосування\~практики Європейського\~суду з\~прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Положеннями ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Така позиція висловлена у Постанові Верховного Суду від 26.06.2019р. у справі № 565/1145/17. Враховуючи, що позивачка на часі відкриття спадщини не була обізнана про наявність заповіту складеного [PERSON] , оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця не заводилася, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, суд приходить до висновку, що вона у шестимісячний строк не звернулась в нотаріальну контору для прийняття спадщини з поважних причин, а тому визначає їй додатковий строк, достатній для прийняття спадщини, терміном три місяці.

Outcome: approved