Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-11 00:00:00

Позивач звернулася до Франківського районного суду м. Львова з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 22.09.2022р. за актовим записом №488957. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 22.09.2022р року сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис №488957. [INFO] в сторін народилася донька - [PERSON] . Позивач зазначає, що на протязі останнього року сімейного життя між сторонами поступово погіршувалися стосунки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. На даний момент спільне господарство не ведеться, та сумісне проживання припинено. У зв`язку з вище викладеним позивач і була вимушена звернутися до суду з даними позовними вимогами. Ухвалою суду від 09.05.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено проведення засідання. Сторони в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі позивача та її представника. Позов просила задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач по справі в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечувала і представник позивача по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони 22.09.2022 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 22.09.2022р. за актовим записом №488957, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.09.2022 року. Під час шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23.02.2023 року. Згідно з ч.2 ст.140 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 51Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з приписами частини 3 статті 105Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Встановивши, що сторони втратили взаємні подружні почуття, між ними склались відносини, які не сприяють подальшому збереженню їх сім`ї, відтак суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що подальше спільне життя сторін не можливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частин 3 та 4статті 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Таким чином, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, а відтак шлюб слід розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, який сплачений останньою у розмірі 1211,20 грн. Позивач у позовні заяві просила суд прізвище залишити без змін.

Outcome: approved