Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права на завершення приватизації та здійснення державної реєстрації права власності з отриманням витягу з Державного реєстру на земельні ділянки, а саме: - земельну ділянку № [NUMBER] , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, площею 0,19 га, адреса: біля присадибної ділянки в [ADDRESS] ; - земельну ділянку № [NUMBER] , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, площею 0,08 га, адреса: урочище «Ситище» в с.Дубечне Ковельського району Волинської області. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилось спадкування на належне спадкодавцю нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , право на земельну частку (пай), право на майновий пай. Крім того позивач вказує, що [PERSON] , одержав дозвіл на приватизацію земельних ділянок відповідно до рішення Дубечненської сільської ради Старовижівського району Волинської області № 12/7 від 13.08.1997 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування», яке уточнювалось рішенням Дубечненської сільської ради Старовижівського району Волинської області № 33/5 від 06.04.2010 року «Про уточнення площ та цільового призначення земельних ділянок гр. [PERSON] », а саме: - земельна ділянка № [NUMBER] , цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею - 0,25 га, адреса- [ADDRESS] ; - земельну ділянку № [NUMBER] , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, площею 0,19 га, адреса: - біля присадибної ділянки в [ADDRESS] ; - земельну ділянку № [NUMBER] , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, площею 0,08 га, адреса: - урочище «Ситище» в с.Дубечне Старовижівського району Волинської області. Зазначає, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла одноособово дружина спадкодавця [PERSON] , шляхом постійного проживання зі спадкодавцем. Рішенням Дубечненської сільської ради Старовижівського району Волинської області № 34/7 від 25.01.2013 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку з подальшою передачею у власність [PERSON] » орган місцевого самоврядування надав дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку з подальшою передачею у власність [PERSON] на земельні ділянки орієнтовною площею 0,52 га в тому числі: - земельна ділянка № [NUMBER] , цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею - 0,25 га, адреса- [ADDRESS] ; - земельну ділянку № [NUMBER] , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, площею 0,19 га, адреса: - біля присадибної ділянки в [ADDRESS] ; - земельну ділянку № [NUMBER] , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, площею 0,08 га, адреса: - урочище «Ситище» в с.Дубечне Старовижівського району Волинської області. Однак, [INFO] [PERSON] померла, оформивши за собою право власності на житловий будинок, але не оформивши своїх спадкових прав на земельну частку (пай) та право на майновий пай та не скориставшись можливістю завершення приватизації вищевказаних земельних ділянок. За договором купівлі продажу житлового будинку [PERSON] відчужила позивачу вказаний житловий будинок. Позивач в листопаді 2023 року оформив за собою право власності на земельну ділянку з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею - 0,25 га, адреса- [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала заповіт, у якому заповіла усе своє майно позивачу. Спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняв належним чином шляхом постійного проживання зі спадкодавицею на момент відкриття спадщини. Спадкова справа після смерті [PERSON] реєструвалась 27.03.2024 року державним нотаріусом Старовижівської державної нотаріальної контори п. Хвещук А.В. Станом на сьогоднішній день позивач бажає закінчити приватизацію та одержати правовстановлюючі документи наступних земельних ділянок відповідно до рішення «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування», та рішення Дубечненської сільської ради Старовижівського району Волинської області № 33/5 від 06.04.2010 року «Про уточнення площ та цільового призначення земельних ділянок гр. [PERSON] »: - земельну ділянку № [NUMBER] , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, площею 0,19 га, адреса: - біля присадибної ділянки [ADDRESS] ; - земельну ділянку № [NUMBER] , цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, площею 0,08 га, адреса: - урочище «Ситище» с.Дубечне Старовижівського району Волинської області. Вказує, що обставина смерті спадкодавців стала причиною не отримання спадкоємцем правовстановлюючих документів на землю, а отже унеможливлює спадкування земельних ділянок шляхом подачі відповідних документів нотаріусу. Також позивач\~зазначає,\~що звернувся до Дубечненської сільської ради з питання завершення процедури приватизації. На що листом сільською радою відмовлено, в зв`язку з відсутністю порядку завершення процедури приватизації земельних ділянок спадкоємцями після смерті спадкодавців шляхом подачі заяв до органів місцевого самоврядування. За таких обставин [PERSON] просить визнати за ним право в порядку спадкування за законом на завершення приватизації та здійснення державної реєстрації права власності з отриманням витягу з Державного реєстру на вищевказані земельні ділянки. Позивач в підготовче засідання не з`явився, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності і без участі позивача, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Дубечненської сільської ради у підготовче засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить проводити розгляд справи за відсутності представника за наявними у справі документами, не заперечує проти вирішення справи на користь позивача за умови достатніх правових підстав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головного управління Держгеокадастру у Волинській області в підготовче засідання не з`явився, подав клопотання, в якому у зв`язку із запровадженням воєнного стану в Україні не заперечує щодо розгляду справи без його участі та залишає питання щодо врегулювання спору на розсуд суду. Вказана заява розцінюється судом як визнання позову. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, спадкової справи № 107/2008 до майна померлого [INFO] [PERSON] , спадкової справи № 46/2024 до майна померлої [INFO] [PERSON] приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1216 ЦК України, входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст. 1268 ЦК України). Ч.3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: - цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; - свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК України). Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: - ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; - виготовлення технічної документації на земельні ділянки; - визначення меж земельної ділянки в натурі; - погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; - одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; - реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст.1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно з ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМ України від 26.12.1992 р. «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14.09.2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (п. 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16.09.2008 року № 509-VІ). Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМ України від 26.12.1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч.3 ст.116 ЗК України). Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с.35). Був зареєстрований та постійно проживав по [ADDRESS] разом із дружиною [PERSON] та онуком [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом сільської ради не посвідчувався. Після його смерті спадщину прийняла його дружина [PERSON] та онук [PERSON] шляхом спільного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Але, не оформивши своїх спадкових прав, [PERSON] [INFO] померла. (а.с. 30-31, 33-34, 52 на звороті). За життя [PERSON] 13.12.2007 року склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно заповіла [PERSON] (а.с. 32). Після смерті [PERSON] спадщину прийняв позивач [PERSON] шляхом постійного проживання із спадкодавицею на час відкриття спадщини. Про що подав заяву нотаріусу (а.с. 47 на звороті). Доказів про існування інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] судом не встановлено. [PERSON] відчужила житловий будинок [ADDRESS] [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 19.07.2013 року (а.с. 23-26). Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка з кадастровим номером 0725081301:01:005:0076 зареєстрована за [PERSON] (а.с. 22). Крім того, з наявних у матеріалах справи письмових доказів, встановлено, що спадкодавець [PERSON] одержав дозвіл на приватизацію земельних ділянок відповідно до рішення Дубечненської сільської ради Старовижівського району Волинської області № 12/7 від 13.08.1997 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування», яке уточнювалось рішенням Дубечненської сільської ради Старовижівського району Волинської області № 33/5 від 06.04.2010 року «Про уточнення площ та цільового призначення земельних ділянок гр. [PERSON] », а саме: ділянка № [NUMBER] площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS] ; ділянка № [NUMBER] площею 0,19 га біля присадибної ділянки (для ведення особистого селянського господарства); ділянка № [NUMBER] площею 0,08 га в ур. «Ситище» (для ведення особистого селянського господарства) (а.с. 14-17). Дубечненською сільською радою листом адвокату Гайдашуку В.М. повідомлено, що згідно підпункту 5 пункту 27 розділу Х безоплатна передача земель держаної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Рекомендовано звернутися до суду (а.с. 20). Враховуючи наведені обставини, а також те, що спадкодавиця за життя не завершила процедуру приватизації зазначеної вище земельних ділянок відповідно до чинного законодавства, дана обставина стала причиною не отримання нею правовстановлюючих документів на землю, що унеможливлює спадкування позивачем земельної ділянки, а тому право на завершення приватизації підлягає спадкуванню спадкоємцем після її смерті, що цілком відповідає зазначеним вище нормам матеріального права, які регулюють дані правовідносини. Таким чином враховуючи наведене, суд дійшов висновку, про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved