Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-11 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , третя особа: Тячівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тячівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про оспорювання батьківства. Позовні вимоги мотивує тим, що з 11 лютого 2020 року по 11 вересня 2023 року він перебував у шлюбі з відповідачкою. [INFO] у відповідача народилася донька [PERSON] , і його було записано її батьком. Крім цього, на момент народження дитини, він вважав себе її батьком. Під час сварок відповідачка заявила йому, що він не є біологічним батьком дитини. Просить виключити відомості про нього, як батька, з актового запису № 164 від 19 серпня 2021 року про народження [PERSON] , [INFO] , зробленого у виконавчому комітеті Солотвинської селищної ради Тячівського району Закарпатської області. Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву не скористалася. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з`явися, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 03 квітня 2024 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства прийнято до розгляду та відкрито провадження у ній. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 квітня 2024 року до участі в справі в якості третьої особи на стороні відповідача залучено Тячівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тячівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 травня 2024 року по даній справі було призначено молекулярно-генетичну експертизу, а провадження у справі зупинено. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 22 липня 2024 року провадження у даній справі відновлено, у зв`язку із неможливістю виконати ухвалу суду про призначення експертизи. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 01 серпня 2024 року у даній справі закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду по суті. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] відомо, що батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] (а.с. 8). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] 11 лютого 2020 року зареєстрували шлюб у Глибокопотоцькій сільській раді Тячівського району Закарпатської області (а.с. 5). Із повідомлення експерта Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру про неможливість проведення експертизи від 09 липня 2024 року відомо, що 04 липня 2024 року відповідач [PERSON] з донькою [PERSON] з`явилися для відбору зразків букального епітелію, а позивач [PERSON] не з`явився. У зв`язку з неявкою позивача проведення експертизи є неможливим (а.с.85-86). V. Оцінка Суду. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. Згідно ч. 6 ст. 136 СК України до вимог чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. У постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.ч. 1, 2, 4, 8, 9, 10 ст.83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи. Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Беручи до уваги те, що жодних доказів на підтвердження обставин, що зазначені у позовній заяві (в тому числі і те, що відповідач під час сварок повідомила позивачу, що він не є біологічним батьком дитини) позивачем не подано, тобто, обставини, що викладені в позовній заяві є лише припущенням позивача, який на даний час перебуває за межами України (цей факт не заперечується представником позивача), через що він не може з`явитися в експертну установу для проведення експертизи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, у зв`язку із недоведеністю позовних вимог. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed