Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

31 травня 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позову позивач зазначила, що в період спільного проживання та шлюбі із [PERSON] в сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] [INFO] . На даний час сторони припинили спільне проживання та живуть окремо. Діти проживають разом із позивачем та перебувають на її утриманні. Після припинення спільного проживання із відповідачем, [PERSON] не приймає ніякої участі у матеріальному забезпеченні позивача, а також не надає коштів на утримання дітей, так як свою заробітну плату використовує на задоволення своїх власних потреб. У зв`язку із цим [PERSON] звернулася до Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області із позовом про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , трьохрічного віку тобто до 03.09.2026 року. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 червня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином у порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України, однак 25.07.2024 року через канцелярію суду подала заяву, якою просить розгляд справи здійснити без її участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання згідно ст. 128 ЦПК України, не повідомив про причини неявки, відзив не подав. Відповідно до частини п`ятої, пункту 2 частини сьомої, пункту 4 частини восьмої статті\~128\~ЦПК\~України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки, зокрема, про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 3 частини восьмої статті\~128\~ЦПК\~України). Ураховуючи наведене та те, що ухвала суду та копія позовної заяви з додатками разом із судовою повісткою про день, час та місце розгляду справи судом, які призначені на 10 липня і 25 липня 2024 року надіслані за зареєстрованим місцем проживання відповідача, була повернена до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до пункту 4 частини восьмої статті\~128\~ЦПК\~України свідчить про вручення повісток в день проставлення у поштових повідомленнях таких відміток. Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомлення відмітки про відсутність особи за адресою місця знаходження, що узгоджується з висновками в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №752/11896/17 (провадження № 14-507цс18), від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18 (провадження №12-233гс18) та від 29 липн 2022 року у справі № 148/2412/19. Згідно з частиною першою статті\~44\~ЦПК\~України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається насамперед на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється залежно від обставин справи та з огляду на її складність, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», заява № 36655/02). За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 липня 2024 року постановлено провести по даній справі заочний розгляд. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом установлено, що [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] , та [INFO] народився син - [PERSON] , якій проживають разом із матір`ю. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей та [PERSON] не надає. 27 серпня 2022 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується наявним в матеріалах справи копією повторно виданого свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Старокостянтинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 26 липня 2023 року, актовий запис №306. Згідно ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання жінки до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. Аналіз вказаної норми дає підстави для висновку, що у дружини виникає право на отримання аліментів за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: проживання разом із їх спільною дитиною, яка не досягла трьох років, та наявність у чоловіка достатніх коштів на надання матеріальної допомоги (аліментів). Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При вирішенні питання про спроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є особою працездатного віку, має можливості надавати таку допомогу дружині. Суд, ввирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дружини керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Враховуючи викладене вище, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу дружині, \~інших осіб на своєму утриманні немає та матеріальне становище позивача, яка не має змоги працювати і утримувати себе самостійно, а також інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає за можливе частково задовольнити вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини та стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дружини в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років, оскільки такий розмір на думку суду не буде надмірно обтяжливим для відповідача та не призведе до істотного погіршення його майнового стану, які слід стягувати починаючи із дня звернення 31 травня 2024 року і до досягнення малолітнім [PERSON] , [INFO] трирічного віку, тобто до [INFO] . Суд звертає увагу, що у разі зміни майнового стану відповідач не позбавлений можливості звернутися до суду з відповідним позовом про зменшення розміру аліментів на утримання дружини. Оскільки при подачі даного позову позивачка звільнялась від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial