Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-04 00:00:00

22 липня 2024 року судом було ухвалено рішення, яким відмовлено у задоволені первісного позову [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом вселення. Також відмовлено у задоволені зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою. 26.07.2024 від відповідача за первісним позовом [PERSON] надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, в якій він просив стягнути із позивача за первісним позовом на його користь 10000 грн. витрат на правничу допомогу. Представник відповідача [PERSON] подав заяву про розгляд питання щодо стягнення судових витрат без їх участі. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, будь яких заяв чи клопотань до суду не надходило. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Згідно із п. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Водночас, в силу вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторони, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Так, [PERSON] до суду було подано заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування розміру понесених стороною судових витрат, до якої долучено: копію договору про надання правової допомоги від 31 січня 2023 року; акт здачі-прийняття наданої правової допомоги від 25.07.2024, до якого входить складання відзиву, що включає консультацію з клієнтом 310 грн., вивчення спірних правовідносин 415 грн., узгодження правової позиції 155 грн., безпосереднє складання відзиву 4120 грн., а також участь у судових засіданнях 5000 грн. (5х1000грн.), а всього 10000 грн. Згідно частини 3 умов договору, оплата послуг здійснюється протягом тридцяти днів після ухвалення судом рішення (а.с.239). Однак, суд вважає, що розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу є значно завищеним. У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial