Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-04 00:00:00

Керівник Конотопської окружної прокуратури Сумської області Васильківський О.Ю., в інтересах держави в особі - ГУ Держгеокадастру у Сумській області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про конфіскацію земельних ділянок. Позов обґрунтовує тим, що Конотопською окружною прокуратурою, за результатами вивчення питання законності використання землі сільськогосподарського призначення на території Конотопського району Сумської області, виявлено порушення вимог земельного законодавства. Так, згідно з інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 02.02.2022 року за іноземною громадянкою [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером 5920981600:05:001:0083, площею 2,8560 га. Державна реєстрація права власності на зазначену земельну ділянку здійснена приватним нотаріусом Конотопського районного нотаріального округу Анохіним О.В. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №103 від 02.02.2022 року. Вказана земельна ділянка успадкована відповідачкою від померлої [PERSON] , яка була її власником на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 14.04.2010 Буринською районною державною нотаріальною конторою Сумської області, до якого було долучено Державний акт на право приватної власності на землю серії РЗ №745535 від 10.12.2022. Також відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 02.07.2016 року за іноземною громадянкою [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером 5920981600:01:000:0162, площею 2,864 га. Державна реєстрація права власності на зазначену земельну ділянку здійснена державним реєстратором Буринської міської ради Гладченко С.Л. на підставі рішення Буринського районного суду Сумської області від 15.03.2016 року справа №574/2148/16-ц провадження 2/574/84/2016. Вказана земельна ділянка успадкована відповідачкою від померлої [INFO] [PERSON] , яка була її власником на підставі державного акту серії ЯИ №1847237 від 11.11.2009. Власником вказаних земельних ділянок зазначено громадянку російської федерації [PERSON] . Земельні ділянки розташовані на території Буринської ОТГ Конотопського (колишнього Буринського) району Сумської області. У той же час, окружною прокуратурою встановлено, що перебування вказаних земельних ділянок у приватній власності громадянки російської федерації [PERSON] порушує вимоги ст.ст. 3, 14, 41 Конституції України, ст.ст.80, 81, 145 Земельного кодексу України. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] будучи іноземною громадянкою упродовж року після набуття права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення (02.07.2016 та 02.02.2022) не відчужила їх, тому є підстави для її конфіскації у власність держави. На підставі викладеного просив конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області земельні ділянки, з кадастровим номером 5920981600:05:001:0083, площею 2,8560 га та з кадастровим номером 5920981600:01:000:0162, площею 2,864 га, які розташовані на території Буринської ОТГ Конотопського (колишнього Буринського) району Сумської області, що належать громадянці російської федерації - [PERSON] .. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 28.03.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 28.03.2024 року заяву керівника Конотопської окружної прокуратури Василівського О., який діє в інтересах держави, про забезпечення позову у справі за позовом Головного управління Держгеокадастру у Сумській області до [PERSON] про конфіскацію земельних ділянок задоволено. Накладено арешт на земельні ділянки, з кадастровим номером 5920981600:05:001:0083, площею 2,8560 га, яка розташована на території Буринської ОТГ Конотопського району Сумської області та з кадастровим номером 5920981600:01:000:0162 площею 0,2864 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Заборонено [PERSON] , розпоряджатись, змінювати цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання вказаних земельних ділянок. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 20.05.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду. Прокурор Буринського відділу Конотопської окружної прокуратури в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному. Представник ГУ Держгеокадастру у Сумській області в судове засідання не з`явився, надали пояснення, де просять розглядати справу без участі представника, позовні вимоги підтримали. Відповідачка [PERSON] , будучи неодноразово належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання жодного разу не з`явилася, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористалася та заяву про розгляд справи без її участі не подавала. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності учасників справи. Оскільки, сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії Р3 №745535, виданого 10.12.2002 року на підставі розпорядження голови Буринської райдержадміністрації від 18.07.2002 року за №157, [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка, площею 2,856 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Вознесенської сільської ради відповідно, що підтверджується копією вказаного державного акту на право приватної власності на землю (а.с.17). З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №184237, виданого 11.11.2009 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010962702039 вбачається, що [PERSON] була власницею земельної ділянки площею 0.2864 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5920981600:01:000:0162, яка розташована по [ADDRESS] (а.с.18). [PERSON] звернулася до суду з позовом до Вознесенської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Рішенням Буринського районного суду Сумської області від 15.03.2016 року позов задоволено. Встановлено факт, що має юридичне значення, а саме те, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №184236 від 11.11.2009 року та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №1842537 від 11.11.2009 року, що видані на ім`я [PERSON] , на підставі рішення Вознесенської сільської ради 25 сесії 5 скликання від 29.09.2009 року, належать померлій [INFO] в с. Вознесенка Буринського району Сумської області [PERSON] .. Визнано за [PERSON] , громадянкою [PERSON] , [INFO] , уродженкою с. Вознесенка Буринського району Сумської області, право власності на: житловий будинок - А-1, веранду - а, а також господарські будівлі та споруди: літню кухню - Б, веранду до літньої кухні - б, сарай - В, сарай - Г, сарай - Д, огорожу - N. що розташовані по [ADDRESS] ; земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0.2019 га, що має кадастровий номер 5920981600:01:000:0163, яка розташована по [ADDRESS] , відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №184236, виданого 11 листопада 2009 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010962702038; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0.2864 га, що має кадастровий номер 5920981600:01:000:0162, яка розташована по [ADDRESS] , відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №184237, виданого 11 листопада 2009 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010962702039, в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] в с. Вознесенка Буринськоро району Сумської області - [PERSON] (а.с.66-68). На підставі вказаного рішення суду 02.07.2016 державним реєстратором Буринської міської ради Сумської області Гладченко С.Л., зареєстровано за [PERSON] право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2864 га, кадастровий номер: 5920981600:01:000:0162, яка розташована адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.19-20). Згідно з інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 02.02.2022 приватним нотаріусом Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Анохіним О.В. на підставі свідоцтва про право на спадщину прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 63204949 від 02.02.2022 та зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2,856 га, кадастровий номер 5920981600:05:001:0083 за [PERSON] (а.с.19-20). З копії паспорта громадянина російської федерації серія та номер [NUMBER] , виданого 04.10.2013 ТП в м. Заозерськ міжрайонного відділу УФМС Росії по Мурманській області в м. Североморське, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Вознесенка Буринського району Сумської області зареєстрована за адресою [ADDRESS] , російська федерація (а.с.69-70). Установивши порушення вимог земельного законодавства, зокрема невідчуження відповідачкою, як іноземною громадянкою, протягом року після набуття права власності земельних ділянок керівник Сумської обласної прокуратури звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області з проханням повідомити, чи вживатимуться управлінням заходи щодо звернення до суду з позовом про конфіскацію даних земельних ділянок. На вказаний лист прокурора було надано повідомлення від 27.12.2023 за №10-18-0.611-3477/2-23 в якому зазначено, що у зв`язку з відсутністю коштів у Головного управління для подання позову щодо конфіскації земельних ділянок, просить вжити заходів щодо представництва інтересів держави в особі Головного управління на підставі ст.23 «Про прокуратуру» (а.с.15-16). Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 2.8560 га, кадастровий номер: 5920981600:05:001:0083 складає 83875,32 гривень, а нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 0.2864 га, кадастровий номер: 5920981600:01:000:0162 не визначена, що підтверджується витягами із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок (а.с.21-26, 27-32). Згідно ст.131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до положень ч.3, 4 ст.23 ЗУ «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Згідно ч.3, 4 ст.56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. Відповідно до висновків Верховного Суду викладених у постанові від 26.05.2020 по справі №912/2385/18 прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо. Прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ч.1 ст.5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний контроль за використанням та охороною земель також здійснюють виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у межах повноважень, визначених законом, у разі прийняття відповідною радою рішення про здійснення такого контролю. Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 р. № 15 зі змінами та доповненнями, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері національної інфраструктури геопросторових даних, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру. Згідно з п.п. 42 п.4 вищевказаного Положення Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань подає позов про конфіскацію земельної ділянки у випадках, визначених законом. Відповідно до п.8 вищевказаного Положення Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи. Відповідно до ч.1 ст.13, ст.14 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. За приписами ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Правовий статус та порядок використання, зокрема, земель сільськогосподарського призначення визначено Земельним кодексом України (далі - ЗК України). Набувати право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення можуть: а) громадяни України; б) юридичні особи України, створені і зареєстровані за законодавством України, учасниками (акціонерами, членами) яких є лише громадяни України та/або держава, та/або територіальні громади; в) територіальні громади; г) держава (ч.1 ст.130 ЗК України). Згідно з ч.4 ст.81 ЗК України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації таких прав. Відповідно до вимог п.п. "д", "е" ч.1 ст.140 ЗК України підставами припинення права власності на земельну ділянку є: конфіскація за рішенням суду, не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Примусове припинення прав на земельну ділянку у відповідності до п. "в" ч.1 ст.143 ЗК України здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки. Згідно з ч.ч.1, 2, 4 ст.145 ЗК України якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Статтею 354 ЦК України визначено, що до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом. Враховуючи, що відповідач [PERSON] , будучи громадянкою РФ, упродовж року після набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення і по даний час їх не відчужила, є підстави для конфіскації належних відповідачу земельних ділянок. Обраний спосіб захисту порушеного права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, якими відповідач незаконно володіє, є ефективним та належним способом захисту порушених прав держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, як уповноваженого органу на здійснення функцій держави щодо конфіскації у власність держави земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які незаконно використовуються іноземними громадянами. Зазначений спосіб захисту чітко визначений ч. 4 ст. 81 Земельного кодексу України. Звернення до суду прокурора з даним позовом узгоджується з вимогами частини 3 статті 56 ЦПК України та частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру». Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, що має наслідком задоволення позову. Оскільки позов підлягає повному задоволенню, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути, понесені ним судові витрати у розмірі 3028,00 грн. за сплату судового збору за подачу позову та в розмірі 1514,00 грн. за сплату судового збору за заявою про забезпечення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved