Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-31 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] (далі - позивачі) звернулися до Макарівського районного суду Київської області із позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення матеріальної (майнової) шкоди (збитків) заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просили: стягнути з відповідача на їх користь на відшкодування заподіяної матеріальної шкоди 424 628, 76 грн та судові витрати. В обґрунтування позову позивачі вказали, що у їхній спільній сумісній власності перебуває транспортний засіб автомобіль «SUBARU FORESTER» державний реєстраційний номер [NUMBER] . Вказаний автомобіль постійно спільно використовується ними як подружжям для здійснення підприємницької діяльності та в побутовому житті. 31.01.2022 року о 18 год 54 хв в смт Макарів Київської області, коли позивачі рухалися по вул. В. Стуса, водій зустрічного автомобіля, відповідач, керуючи транспортним засобом - автомобілем Citroen С4, днз. [NUMBER] у стані алкогольного сп`яніння, умисно грубо порушуючи Правила дорожнього руху, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та не врахував безпечної швидкості, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, по якій рухався автомобіль «SUBARU FORESTER» днз [NUMBER] під керування [PERSON] та допустив зіткнення. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивачів отримав суттєві механічні пошкодження. За результатами огляду та оцінки пошкодженого автомобіля «SUBARU FORESTER» проведеного спеціалістом оцінювачем, ФОП [PERSON] , встановлено перелік частин та агрегатів автомобіля, що були пошкоджені і визначено вартість завданих матеріальних збитків, яка загалом складає 424 628 гривень 76 копійок. Окрім того позивачами було проведено оплату роботи ФОП [PERSON] у сумі 4 800 гривень. Стосовно відповідача працівниками поліції були складені протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали яких скеровані до Макарівського районного суду для вирішення питання про винуватість у пред`явлених адміністративних правопорушеннях та притягнення його до адміністративної відповідальності. 17.02.2022 року Макарівським районним судом Київської області було прийнято постанову у справі про адміністративне правопорушення №370/283/22, згідно з якою відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень. Дана постанова набрала законної сили 28.02.2022 року. 19.10.2022 року Макарівським районним судом Київської області було прийнято постанову у справі про адміністративне правопорушення №370/365/22, згідно з якою відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавлення права керування транспортними засобами терміном на один рік. Дана постанова набрала законної сили 30.10.2022 року. Як було встановлено судом позивачам у справі як власникам пошкодженого транспортного засобу - автомобіля «SUBARU FORESTER» державний реєстраційний номер [NUMBER] , завдано суттєвої матеріальної шкоди. Цивільно-правова відповідальність відповідача як володільця та користувача транспортного засобу Citroen С4, днз. [NUMBER] , котрим він керував при вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та адміністративних правопорушень, у відповідності до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не була застрахована і відповідний поліс був відсутнім. Вина відповідача у скоєнні ДТП, внаслідок якої пошкоджено майно (автомобіль) позивачів і понесені матеріальні збитки, встановлена і доведена в процесі розгляду матеріалів про адміністративні правопорушення, шкода позивачам не відшкодована, тому за захистом своїх прав вони звернулися до суду з даною позовною заявою. Ухвалою суду від 03.01.2024 року позовну заяву [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної (майнової) шкоди (збитків) заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судовому засіданні 31.01.2024 року. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Ухвалою суду від 31.01.2024 року прийнято заяву представника позивача адвоката Живаги О.В. про зміну предмету позову та уточнення анкетних даних відповідача по справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальної (майнової) шкоди (збитків) заподіяної дорожньо-транспортною пригодою. Розгляд справи відкладався неодноразово, черговий раз на 01.08.2024 року. Ухвалою суду від 01.08.2024 року прийнято відмову [PERSON] від позову до [PERSON] про стягнення матеріальної (майнової) шкоди (збитків) заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, а провадження у справі № 370/970/24 в частині її позовних вимог - закрито на підставі п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. У судове засідання належним чином повідомлені сторони не з`явилися. Від представника позивача адвоката Живаги О.В. надійшла заява про розгляд справи у його та позивача відсутність та про підтримання позовних вимог, які просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач будь-яких заяв, клопотань та відзиву на позов не подавав, у зв`язку з чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Як вказав позивач та що не заперечив відповідач, у його власності перебуває транспортний засіб автомобіль «SUBARU FORESTER» державний реєстраційний номер [NUMBER] , який зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 11). Постановою Макарівського районного суду Київської області від 17.02.2022 року у справі № 370/283/22 [PERSON] , [INFO] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. Постанова набрала законної сили 28.02.2022 року (а.с. 12). Вказаною постановою встановлено, що 31.01.2022 року о 18 год 54 хв в смт Макарів Київської області, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом - автомобілем Citroen С4, днз. [NUMBER] , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та не врахував безпечної швидкості, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, по якій рухався автомобіль «SUBARU FORESTER» днз [NUMBER] під керування [PERSON] та допустив зіткнення. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Таким чином [PERSON] , порушив вимоги п. 2.3а, 12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП. Крім того, постановою Макарівського районного суду Київської області від 19.10.2022 року у справі № 370/365/22 [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь Держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000.00 гривень (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Постанова набрала законної сили 30.10.2022 року (а.с. 13-14). Вказаною постановою встановлено, що 31.01.2022 року близько 17.40 години в смт Макарів по вулиці Калініна водій [PERSON] керував транспортним засобом марки CITROEN д.н.з. [NUMBER] в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці за допомогою газоаналізатора ALCOTEST 6810, результат тесту 1,79 проміле, чим порушив п.2.9 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Відповідно до ч. 5, ч. 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За результатами огляду та оцінки пошкодженого автомобіля «SUBARU FORESTER» днз [NUMBER] проведеного спеціалістом оцінювачем ФОП [PERSON] , встановлено перелік частин та агрегатів автомобіля, що були пошкоджені і визначено вартість завданих матеріальних збитків, яка загалом складає 424 628 гривень 76 копійок, що підтверджується копією звіту про оцінку КТЗ № 01-20/02 від 20.02.2022 року (а.с. 15-33). При цьому посилання позивача на те, що ним було проведено оплату роботи ФОП [PERSON] з визначення вартості завданих матеріальних збитків у сумі 4 800 гривень матеріалами справи не підтверджено. Як зазначив позивач та що не заперечив відповідач, цивільно-правова відповідальність відповідача як володільця та користувача транспортного засобу Citroen С4, днз. [NUMBER] , котрим він керував при вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та адміністративних правопорушень, у відповідності до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не була застрахована і відповідний поліс був відсутнім. Отже, судом встановлено, що вина відповідача у скоєнні ДТП, внаслідок якої пошкоджено майно (автомобіль) позивача і понесені матеріальні збитки, встановлена і доведена як в процесі розгляду матеріалів про адміністративні правопорушення так і в процесі розгляду даної справи. Вирішуючи позовні вимоги за даним позовом, суд керується наступним. У відповідності до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до ст. ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Правовідносини, що виникли між сторонами є деліктними та регулюються відповідними нормами ЦК України. Відповідно до положень ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків, відшкодування моральної шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У відповідності з п. 1 ч. 2 цієї статті, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За змістом ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням зокрема транспортних засобів до створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Частиною 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. З огляду на вищевикладені норми, відповідальність за шкоду несе безпосередньо винуватець ДТП - особа, яка завдала шкоди. Відповідно до ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Оскільки, вина відповідача щодо пошкодження транспортного засобу позивача повністю встановлена постановою Макарівського районного суду Київської області від 17.02.2022 року у справі № 370/283/22, а кошти не відшкодовані, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума на відшкодування заподіяної матеріальної шкоди у розмірі 424 628, 76 грн, а тому оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності наданих позивачами на підтвердження своїх обґрунтувань, які відповідачем не спростовані, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у заявленому позивачем розмірі. Щодо розподілу судових витрат, слід вказати наступне. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позов задоволено повністю, підстав для звільнення відповідача від стягнення судового збору судом не встановлено, позивачем при подачі позову сплачено 4250,00 грн (а.с. 1), тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 4250,00 грн. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Так, на підтвердження понесених витрат на надання правової (правничої) допомоги позивачами подано ордер (а.с. 34), договір про надання правничої (правової) допомоги від 01.12.2023 року (а.с. 57), Акт № 02/24 від 15.01.2024 року приймання-передачі наданої правової (правничої) допомоги з детальним описом виконаних робіт (а.с. 58), прибутковий касовий ордер про сплачену позивачем суму 10 000,00 грн за договором (а.с. 59), свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 60). Згідно зазначених позивачем у заяві судових витрат, витрати на професійну правничу (правову) допомогу складають 10 000,00 грн., які повністю підтверджені наданими належними доказами. Тому враховуючи вищезазначені норми суд приходить до висновку про їх стягнення з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved