Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-04 00:00:00

11.03.2024 року до суду звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про поділ майна подружжя, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та земельні ділянки. У позові зазначила, що зареєструвала шлюб з відповідачем 12.09.2009 року. За час перебування у шлюбі сторони придбали 7/20 часток житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,15 га з кадастровим номером 5321855300:30:004:0231 та земельну ділянку площею 0,0143 га з кадастровим номером 5321855300:30:004:0232. Оскільки відповідач перешкоджає [PERSON] у реалізації права власності на спірне майно, зокрема позбавляє доступу до житлового будинку та бажає його продати, позивач прохала суд визнати об`єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, земельну ділянку площею 0,15 га з кадастровим номером 5321855300:30:004:0231 та земельну ділянку площею 0,0143 га з кадастровим номером 5321855300:30:004:0232, що знаходяться за адресою [ADDRESS] та визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку та вказаних земельних ділянок. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 13.03.2024 року по справі відкрито провадження та призначено судове засідання. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23.05.2024 року по справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] . 21.06.2024 року від позивача до суду надійшла уточнена позовна заява про поділ майна подружжя, відповідно до якого прохала суд визначити та визнати за нею право власності на: 7/40 частини житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS], 1/2 частину земельної ділянки площею 0,15 га з кадастровим номером 5321855300:30:004:0231 та 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0143 га з кадастровим номером 5321855300:30:004:0232 (а. с. 76-81). Позивач та її представник, адвокат Євтухова Т. Д., в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та прохали задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 12.09.2009 року зареєстровано шлюб, який було розірвано рішенням суду від 22.06.2021 року (а. с. 11). В період шлюбу, 01.07.2014 року, сторони придбали 7/20 частин житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку площею 0,15 га з кадастровим номером 5321855300:30:004:0231 та земельну ділянку площею 0,0143 га з кадастровим номером 5321855300:30:004:0232, які зареєстровані на [PERSON] (а. с. 17-25). Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і норма ст. 368 ЦК України. Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до роз`яснень, викладених в абз. 1 п. 22, абз. 1 п. 23, абз. 1 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст. 60,69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Судом встановлено, що 7/20 частин спірного житлового будинку та спірні земельні ділянки належать сторонам на праві спільної сумісної власності. Таким чином, позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved