Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

18.06.2024 р. позивачка [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом. Позов мотивовано тим, що сімейне життя позивачки з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та сім`ю. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у позивачки відсутні спільні інтереси з відповідачем, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Зазначає, що від цього шлюбу у подружжя народилася донька [PERSON] , [INFO] , однак відповідач не брав участі в утриманні неповнолітньої доньки, у звязку із чим судовим наказом виданим Воловецького районного суду Закарпатської області від 26.02.2020 в справі № 936/113/20 з відповідача [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дитини неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини заробітку (доходу). Позивачка стверджує, що дитина після розірвання шлюбу буде проживати разом із нею, оскільки відповідач дитиною не цікавиться. У звязку із наведеним, шлюбні стосунки між сторонами фактично припинились, внаслідок чого подальше проживання однією сімєю є неможливим. На підставі вищезазначеного, просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати, неповнолітню дитину залишити на її проживанні, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] » та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується оголошенням про виклик на офіційному веб-сайті судової влади, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ч. 1 п. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин та не подав відзиву на позов і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення із таких підстав. Судом встановлено, що між сторонами укладено шлюб 14.02.2019 року зареєстрований Виконкомом Скотарської сільської ради Воловецького району Закарпатської області, за актовим записом № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 13.06.2019 р), яка проживає разом із позивачкою. Згідно з ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони не змогли створити міцної сім`ї, сімейне життя у них не склалося, відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, їх шлюб існує лише формально, а тому із огляду на наведене, суд вважає, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими і це суперечило б інтересам сторін. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати та після розірвання шлюбу прізвище позивачці за її вибором слід залишити « [PERSON] ». Також, позивачка [PERSON] просить суд залишити проживати неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , разом з нею, за місцем її проживання. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач не брав участі в утриманні неповнолітньої доньки, у звязку із чим, судовим наказом виданим Воловецького районного суду Закарпатської області від 26.02.2020 в справі № 936/113/20 з відповідача [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дитини неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини заробітку (доходу). Прийняття судом рішення за зазначеною вимогою узгоджується із правовим висновком, що міститься: у Постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року справа № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19), згідно якого за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу; у Постанові Верховного Суду від 22 грудня 2021 року по справі № 339/143/20 (провадження № 61-6809св21) згідно якого зазначення у резолютивній частині рішення суду з ким дитина залишиться проживати, не свідчить, що суд вирішив позов про визначення місця проживання дитини, оскільки суд лише констатує, з ким залишається проживати дитина після розірвання шлюбу, не змінюючи при цьому місце її проживання. Відповідно до ч.4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Так, як встановлено, на даний час сторони проживають окремо, неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] , а відповідач проживає за іншою адресою [ADDRESS] . Якщо батьки дитини проживають окремо одне від одного, то дитина належить до сім`ї того з батьків, з яким вона проживає. Такий висновок зробив Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 10 червня 2022 року у справі № 544/856/20, яка стосувалася розподілу майна між колишнім подружжям. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що після розірвання шлюбу слід залишити проживати неповнолітню дитину [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] за місцем її проживання. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути сплачений нею судовий збір у розмірі 1121,20 гривень.

Outcome: approved