Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

До Лозівського міськрайонного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10.08.2021 року Лозівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис 172. Ухвалою суду було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надано строк учасникам справи для подання заяв по суті. Відповідачкою було подано до суду відзив, в обґрунтування якого вона вказує, що не заперечує проти позову, оскільки сім`я дійсно розпалася і примирення між сторонами неможливе. Однак зазначає, що єдиною причиною припинення шлюбних відносин стала подружня зрада позивача. Також [PERSON] звертає увагу суду на те, що в неї відсутній оригінал свідоцтва про шлюб. Спір про розподіл майна подружжя відсутній, на спільну дитину [PERSON] , відповідачкою вже були стягнуті аліменти з позивача також просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON] . Інших заяв по суті до суду на надходило. Позивачем не було надано оригінал свідоцтва про шлюб, у зв`язку з чим судом було направлено запит до Лозівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, щодо надання витягу з актового запису №172 про шлюб громадянина України [PERSON] , [INFO] та громадянки України [PERSON] , [INFO] . 09.07.2024 року на адресу суду надійшла відповідь Лозівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на запит з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб. Зважаючи на вище викладене, суд вважає за можливе, відповідно до ст.279 ЦПК України, розглянути справу за наявними в матеріалах доказами. Суд дослідивши матеріали позовної заяви та відзив, дійшов наступних висновків. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який було зареєстровано 10 серпня 2021 року Лозівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис №172, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб(а.с.25-26). В витязі вказано, що [PERSON] та [PERSON] були видані свідоцтва серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Шлюбні відносини між сторонами припинені повністю і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, позивач не бажає зберегти шлюб, а відповідачка не заперечує проти його розірвання. Від вказаного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.12). Спір про розподіл спільного майна та місце проживання дитини відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки примушування до збереження шлюбу може порушити право позивача на свободу та особисту недоторканність. Зважаючи на все вище вказане, беручи до уваги відзив, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка у ході судового розгляду скористалася своїм правом, відповідно до ст.113 СК України, та у відзиві просила залишити їй після розірвання шлюбу прізвище " [PERSON] ". Позивач в позові просив судовий збір з відповідачки не стягувати, а тому суд не буде вирішувати питання про стягнення з відповідачки на користь позивача суми судового збору, сплаченого при поданні позову. Беручи до уваги вище викладене,

Outcome: approved