Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.03.2024 року укладений правочин між [PERSON] та [PERSON] про позику останнім 50\~000 грн. На підтвердження отримання грошей в розмірі 50\~000 грн. та зобов`язання перед позивачем, відповідач власноруч письмово засвідчив розписку від 03.03.2024 на чітко визначений строк про повернення коштів через 78 діб, тобто 25 травня 2024 року. В разі неповернення коштів в строк, відповідач зобов`язувався виплатити неустойку в подвійному розмірі від суми позики за кожні сім днів прострочки до повного погашення суми отриманих коштів. На даний час свої зобов`язання відповідач не виконав і не виконує повністю. З метою досудового врегулювання спору, позивачем направлено відповідачу листи з вимогою повернути борг,однак відповіді та реагування не отримано позивачем, що і стало причиною звернення до суду із вказаним позовом. Просить стягнути з відповідача на його користь 50\~000 грн. суму боргу та судові витрати. Ухвалою судді\~від 27.06.2024\~року позовну\~заяву прийнято\~до розгляду\~та відкрито\~провадження у\~справі за\~правилами спрощеного\~позовного провадження\~без \~виклику (повідомлення)\~сторін. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. У відзиві на позов, поданому відповідачем до суду, відповідач позовні вимоги не визнає, оскільки вони не обґрунтовані належними та допустимими доказами. Позивачем на додаткове спростування доводів відповідача, надано суду до справи оригінал боргового документа (розписки). З огляду на це, суд дійшов висновку про вирішення спору за наявними матеріалами у справі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.03.2024 року між сторонами був укладений договір позики, відповідно до якого відповідач отримав 50\~000 грн., які зобов`язувався повернути через 78 діб (20.05.2024 року). Статтею 545 ЦК України\~визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Отже, наявність оригіналу боргової розписки у позивача без зазначення на ній про повернення оспорюваних сум, свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане. Вказаний висновок, викладений ВС у постанові від 12.11.2020 у справі №154/3443/18. Підстав для неприйняття доводів позивача про те, що розписка не виконана відповідачем, відсутні. За ч.1\~ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2\~ст.1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Відповідно до\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Наведене дає підстави вважати вимоги позивача правомірними, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу в розмірі 50\~000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідача витрати, понесені позивачем за оплату судового збору в розмірі 1211,20 гривень Позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10\~000 грн. Нормами ч.ч.2, 3, 4 статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг),виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат,необхідних для надання правничої допомоги; розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або)значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи; уразі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами; обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надані рахунок № 24 від 07.06.2024 року та копія квитанції про перерахування коштів. Суд наголошує, що не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial