Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-04 00:00:00

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] \~до [PERSON] про припинення стягнення аліментів з батька та стягнення аліментів з матері спільних дітей. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, 18.06.2005 р. між позивачем і відповідачем було зареєстровано шлюб. За час шлюбу у позивача та відповідачки народилися спільні діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.11.2019 по справі № 638/13261/19 шлюб між позивачем і відповідачем було розірвано. Попередньо між позивачем і відповідачем було укладено нотаріально посвідчений договір про стягнення аліментів, який в подальшому між сторонами було розірвано. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.11.2021 р. у справі № 638/7475/21 змінено розмір стягнення аліментів з батька дітей до розміру 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 50відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання рішенням чинності і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Проте, через деякий проміжок часу діти почали спільно проживати з батьком, в наслідок чого позивач звернувся до суду з позовом про встановлення місця проживання дітей. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.04.2024 р. у справі № 638/12644/23 було в повному обсязі задоволено позов [PERSON] про визначення місця проживання дітей. Згідно резолютивної частини вищевказаного судового рішення визначено місце проживання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом з їхнім батьком, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] . Позивач вказує, що діти проживають з позивачем, відповідач не надає фінансової допомоги дитині та продовжує безпідставно отримувати аліменти, на підставі чого позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилась, про причини неявки не повідомила, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, відзив на позовну заяву не надавала. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату час і місце була повідомлений належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.4 ст.\~223, ст.ст.280-281 ЦПК України. Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалась згідно вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч.1\~ст.11 Цивільного процесуального кодексу України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього\~кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі. З матеріалів справи вбачається, що сторони від шлюбу мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2019 року по справі № 638/13261/19 шлюб між позивачем і відповідачем було розірвано. З доданих до позовної заяви документів вбачається, що місце проживання дітей визначено рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.04.2024 р. у справі № 638/12644/23, відповідно до якого місце проживання дітей визначено разом з їхнім батьком, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Право на отримання аліментів має виключно той з батьків, з ким проживають діти Вказана обставина врегульована нормами ч.3 ст. 181 СК України. Згідно зі\~статтею 141 Сімейного кодексу України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.ч. 1-2\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За змістом статей\~12,\~13,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до\~статті 184 СК України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Отже, аналізуючи положення статті\~182\~та\~184 СК України\~слід дійти висновку, що, під час ухвалення судового рішення у справі про стягнення аліментів, визначених позивачем у твердій грошовій сумі, суд зобов`язаний враховувати, щоб розмір аліментів у твердій грошовій сумі не був меншим мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину відповідного віку, й у разі визначення позивачем твердої грошової суми у меншому розмірі ніж вказана гарантія, ухвалити рішення, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який буде відповідати вказаному гарантійному розміру, передбаченому абз. 2 ч. 2\~ст. 182 СК України. Разом з тим, нормою\~статті 184 СК України\~не передбачено повноважень суду, під час розгляду справи в порядку позовного провадження та ухвалення рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, вказувати у його резолютивній частині положення про те, що визначений у твердій грошовій сумі розмір аліментів повинен бути не меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вже було зазначено вище, відповідач у судове засідання не з`явилась, не скористалась своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надала належних та допустимих доказів на спростування доводів та вимог позивача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з вимог ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, за якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~ Згідно з частиною 6\~статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.\~ Відповідно до пункту 3 частини 1\~статті 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Враховуючи, що позов судом задоволений у повному обсязі, позивач від сплати судового збору звільнений, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору за дві вимоги немайнового характеру, що в загальній сумі складають - 2422,40 грн.

Outcome: approved