Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-25 00:00:00

У вересні 2023 року позивач звернувся з позовом до Ірпінського міського суду Київської області про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 11.12.2021 року [PERSON] приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банку» з метою укладення кредитного договору № б/н та отримання кредитної картки. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ «Акцент-Банку» відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,8% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач своїх обов`язків не виконує, у зв`язку з чим станом на 18 серпня 2023 року має заборгованість в розмірі 16802,05 грн., яка складається з: 9999,19 грн. заборгованість за кредитом, 6802,86 грн. заборгованість по відсоткам. З огляду на це позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість в розмірі 16802,05 грн. та витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 вересня 2023 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 грудня 2023 здійснено перехід розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в суд не з`явився однак, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні та не заперечував щодо ухвалення заочного рішення у справі. За ст.128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, заяв чи клопотань на адресу суду не направила. Судова кореспонденція направлена на адресу зареєстрованого проживання відповідача. Конверт повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Додатково відповідач повідомлявся шляхом направлення смс-повідомлень та розміщенням оголошення на сайті суду, що є належним повідомленням. Згідно ч. 8ст.178ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно вимог ст.223,280,281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи не заперечує і представник позивача. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. У відповідності до ч. 5 ст.268ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Суд, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, прийшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідност.13ЦПКУкраїни суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.12,81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Доказами, відповідно ч. 1ст.76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 11.12.2021 року [PERSON] підписала заяву, про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку, у зв`язку з чим підтвердив свою згоду на те, що підписана угода складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві та, що відповідач ознайомлена та згодна з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку». Відповідно п. 2.11.1.2.3 та 2.1.1.2.4 вказаних Умов та Правил, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (збільшити, зменшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Частиною 1, 2ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 3 ст.1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір, відповідно ст. 1055 ЦК України, укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно вимог ч. 1-3 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За змістом ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Відповідно ч. 1ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ч. 1ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. При цьому, суд також враховує, що відповідно ч. 1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як встановлено зі змісту Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент - Банк» від 11.12.2021 року відповідач [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Дослідженням долученого до позовної заяви Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг встановлено наступне. Банк на боргові зобов`язання за кредитом і овердрафтом нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами банку, з розрахунку 365 / 366 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13, що узгоджується з п. 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг. Пунктом 1.1.3.2.3 вказаних Умов та Правил передбачена можливість банку здійснювати зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту, зобов`язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картковому рахунку. Якщо протягом 7 днів банк не одержав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту банк залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта. Відповідно п. 2.1.1.5.5 та 2.1.1.5.6 Умов та Правил, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту, оплати винагороди банку. Згідно п. 2.1.1.5.7, власник картки зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. За умовами п. 2.1.1.12.2.1 у разі виникнення прострочених зобов`язань за договором, клієнт сплачує банку плату за користування кредитом у розмірі подвійної місячної процентної ставки визначеної в тарифах, що діє на дату нарахування відсотків. Відсотки в подвійному розмірі, замість базового розміру процентної ставки, нараховуються від суми загальної заборгованості з моменту виникнення зобов`язання під час дії пільгового періоду за карткою, внаслідок невнесення щомісячного мінімального платежу в повному обсязі. При цьому сторони усвідомлюють та підтверджують, що таке збільшення розміру процентної ставки не є зміною умов цього договору та / або зміною процентної ставки за договором, що здійснюється банком в односторонньому порядку, і відповідно, внесення змін до договору не потребує. Відповідно п. 2.1.1.12.10 Умов та Правил надання банківських послуг, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань у цілому або в певній частці у разі невиконання клієнтом та / або довіреною особою клієнта своїх боргових та інших зобов`язань за цим договором. При цьому слід зазначити, що підпис відповідача про ознайомлення з даними Умов та Правил надання банківських послуг, відсутній. Відповідно ст.525,526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З наданого позивачем розрахунку заборгованості встановлено, що станом на 18 серпня 2023 року відповідачка має заборгованість в розмірі 16802,05 грн., яка складається з: 9999,19 грн. заборгованість за кредитом, 6802,86 грн. заборгованість по відсоткам. Оскільки розмір заборгованості за використаними кредитними коштами підтверджено уповноваженою банком особою у вищезазначеному розрахунку та відповідачем не оспорюється, підстав сумніватися в дійсності наведеної в розрахунку інформації в частині використаних відповідачем кредитних коштів, у суду відсутні. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої заборгованості за кредитом, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Водночас, надаючи оцінку обґрунтованості та доведеності заявленої позивачем суми заборгованості, суд дійшов наступних висновків. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання, його умови розроблює підприємець, у даному випадку АТ «Акцент - Банк». Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст ст.633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Разом з цим, у заяві позичальника від 11.12.2021 року процентна ставка не зазначена, а також відсутня умова про відповідальність боржника у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. При цьому до позовної заяви додано роздруківку витягу з Умов та правил надання банківських послуг. Надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг АТ «Акцент - Банк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана нею і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих їй умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Відповідна правова позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року №342/180/17, яка згідно ст.263ЦПКУкраїни враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Так, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 зробила висновок, що Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» (Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна») та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачем та не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Таким чином, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ «Акцент - Банк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону «Про захист прав споживачів», про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги ч. 2ст.530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. А отже, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. У цьому зв`язку, суд зазначає, що в ході розгляду цивільної справи встановлено, що у долучених позивачем Витягу з Умов та правил надання банківських послуг відсутній підпис відповідача [PERSON] . Будь-яких доказів на підтвердження того, що з вказаними фінансовими умовами ознайомлений саме відповідач [PERSON] уклала договір, позивач емсуду не надано. Крім цього, матеріали справи не містять жодного доказу, що саме долучені до позовної заяви АТ «Акцент - Банк» Умови та Тарифи були додатками до підписаної відповідачем заяви від 11.12.2021 року, оскільки в даному документі відсутня дата. Суд також не приймає до уваги Довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна» і Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, оскільки він не містить підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 11.12.2021 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Відтак позивачем не доведено, що між сторонами досягнуто згоди щодо розміру відсотків за користування кредитом, пені, комісії та штрафу. З урахуванням наведеного суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення з [PERSON] на користь АТ «Акцент Банку» заборгованості за відсотками. Зважаючи на вказане, позов підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь банку лише заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 9999,19 грн. У задоволені решти позовних вимог слід відмовити. Відповідно вимог п. 1 ч. 2ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 2684,00 гривень, що є мінімальною ставкою, визначеною ст. 4 Закону України «Про судовий збір», підлягають стягненню на його користь з відповідача. Разом з тим, відповідно ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволено на 59,5 % (9999,19 /(16802,05/100)), у зв`язку з чим з відповідача на користь Банку слід стягнути судові витрати у розмірі 1 596,98 грн. ((2684,00/ 100) х 59,5 % ). На підставі викладеного та

Outcome: partial