Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що 16.04.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем укладено договір №3608278 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 20000 грн., строком на 360 днів, зі сплатою відсотків у вигляді зниженої процентної ставки у розмірі 1% від суми кредиту за кожен день користування та у вигляді стандартної процентної ставки у розмірі 2% від залишку суми кредиту за кожен день. 10.11.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та позивачем укладено договір факторингу №10112023, за умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «УМ Факторинг» належне йому право вимоги до відповідача, у тому числі на суму заборгованості за основною сумою кредиту та нарахованими процентами, право на одержання яких належить ТОВ «Лінеура Україна». Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконував, припинив здійснення платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка становить 164000 грн., та складається із заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 20000 грн. та заборгованості за процентами у розмірі 144000 грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18.03.2024 у справі відкрито спрощене позовне провадження. У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. Відзиву на позов не надав, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Як убачається з матеріалів справи, відповідно до укладеного 16.04.2023 з ТОВ «Лінеура Україна» договору №3608278 відповідач отримав кредит на споживчі (особисті) потреби у розмірі 20000 грн., строком на 360 днів з процентною ставкою 13704,41% річних (знижена процентна ставка у розмірі 1% в день, стандартна процентна ставка у розмірі 2% в день, тип ставки - фіксована), і зобов`язався виплатити кредитодавцю суму кредиту та проценти за користування кредитом в порядку та у строки визначені паспортом споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною цього договору. Пунктом 4.4 договору передбачено, що у разі затримання клієнтом сплати процентів та/або частини кредиту (якщо таке повернення (виплата) частини кредиту передбачено графіком платежів) щонайменше на один календарний місяць, товариство має право вимагати повернення кредиту строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі. Згідно п.6.4 договору у випадку невиконання та/або неналежного виконання клієнтом зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом товариство має право нарахувати, а клієнт зобов`язаний сплатити на вимогу товариства штраф: у розмірі 15% від суми кредиту, що становить 3000 грн. на четвертий день такого невиконання та/або неналежного виконання; у розмірі 1,10% від суми кредиту, що становить 220 грн. починаючи з п`ятого дня за кожен день такого невиконання та/або неналежного виконання. ТОВ «Лінеура Україна» належно виконало умови кредитного договору, надавши [PERSON] кредитні кошти. Однак [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, своєчасно не повернув кредит, не сплатив проценти за користування кредитом. 10.11.2023 між ТОВ «Лінеура Україна» та позивачем укладено договір факторингу №10112023, за умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «УМ Факторинг» належне йому право вимоги до відповідача, у тому числі на суму заборгованості за основною сумою кредиту та нарахованими процентами, право на одержання яких належить ТОВ «Лінеура Україна». Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Після укладення кредитного договору відповідач своїх зобов`язань за вказаним договором не виконував, не здійснював платежів в рахунок погашення суми кредитів та нарахованих процентів, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 164000 грн., яка складається із заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 20000 грн. та заборгованості за процентами у розмірі 144000 грн. На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договорами зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаних договорів. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи. Отже, беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що позов є законним, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved