Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Бережна Я.С., звернулася до суду з позовом до Відповідача [PERSON] , відповідно до якого просить винести рішення про розірвання шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований Відділом державної реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції у Луганській області 24 вересня 2011 року за актовим записом № 253. На обгрунтування позовних вимог представник Позивача зазначила, що 24 вересня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу [PERSON] ) був зареєстрований шлюб Відділом державної реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції у Луганській області, про що 24.09.2011 року складено відповідний актовий запис № 253. Від шлюбу у подружжя є малолітній син: [PERSON] , [INFO] , на разі дитина проживає з матір`ю [PERSON] . На протязі останніх років сімейне життя між Позивачем та Відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних стосунків. На теперішній час подружжя не проживає разом та не веде спільне господарство. Позивач вважає, що подальше спільне проживання неможливе, в сім`ї склалась психологічна несумісність, що призводить до постійних конфліктів. Також з вищенаведених підстав Позивач вважає, що надання терміну для примирення є недоцільним. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2024 справу передано для розгляду судді Колесник С.А. Ухвалою суду від 15.02.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.20). 26.02.2024 до суду від представника відповідача [PERSON] - адвоката Жук Є.Г. надійшов Відзив на позовну заяву (а.с.32-34), у якому представник відповідача просить надати час на примирення подружжя строком на 6 місяців та зупинити провадження у справі, при цьому вказав, що сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Відносини між сторонами погіршилися із початком війни у зв`язку із розлукою подружжя. Позивачка із сином мешкає за кордоном в Іспанії, а відповідач певний час мешкав в Україні. На даний час відповідач виїхав до Іспанії, з метою збереження сім`ї. 06.03.2024 до суду від представника відповідача [PERSON] - адвоката Жук Є.Г. надійшов Відзив на позовну заяву (уточнений)(а.с.38-40). 06.03.2024 до суду від представника відповідача [PERSON] - адвоката Жук Є.Г. надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання малолітнього сина (а.с.41-44). Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 10.04.2024 витребувано з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (01601, м.Київ, вул.Володимирівська, б.26) відомості щодо перетину кордону громадянкою України [PERSON] та [PERSON] ( [INFO] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , код РНОКПП: [NUMBER] ) в період з 24.02.2022 по теперішній час, як на виїзд з території держави Україна так і на в`їзд до території держави Україна. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 02.05.2024 матеріали цивільної справи № 953/1173/24 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передані до Верховного Суду для визначення підсудності в порядку ст. 29 ЦПК України. Ухвалою судді Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду Фаловської І.М. від 27.05.2024 визначено підсудність цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу Київському районному суду міста Харкова. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 03.07.2024 відмовлено у прийнятті зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання малолітнього сина до спільного розгляду з позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання малолітнього сина - передано на авторозподіл для визначення складу суду. Копію зустрічної позовної заяви долучено до матеріалів справи (а.с.167). Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23.07.2024 відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача [PERSON] - адвоката Жука Євгена Григоровича про надання строку для примирення по цивільній справі № 953/1173/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с.217). Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23.07.2024 витребувано у позивача [PERSON] оригінал свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24 вересня 2011 року (а.с.219). Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовну заяву та просила її задовольнити. Представник відповідача у судовому засідання просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Вислухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Пунктом 1 частини 2 статті 49 ЦПК України визначено, зокрема, що відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог). Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони розуміють наслідки відповідних процесуальних дій, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні фактичні обставини. 24 вересня 2011 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що 24 вересня 2011 року складено відповідний актовий запис № 253 у відділі державної реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління юстиції, у Луганській області(а.с.98). Позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини фактично припинені та не можуть бути поновлені. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв`язку з викладеним суд вважає за можливе залишити позивачу шлюбне прізвище « [PERSON] ». Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд також виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалась даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141, а саме суд стягує з відповідповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved