Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що 17 грудня 1983 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб, який на той час мав прізвище [PERSON] . Після укладення шлюбу відповідач змінив прізвище на [PERSON] . У її паспорті та в паспорті відповідача їх прізвища написані по різному. [INFO] в них народилася донька [PERSON] , якій вже виповнилося 39 років та яка після укладення шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . З 2007 року шлюб з відповідачем припинено, вони не проживають разом і не ведуть спільного господарства. Подружнє життя не склалося через різні характери і погляди на спільне життя. Вказуючи на те, що збереження шлюбу неможливе та буде суперечити їх інтересам, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] до суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, наполягаючи на позові, письмово повідомили суд про розгляд справи в її відсутність. Відповідач [PERSON] також до суду не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином, подав суду заяву про розгляд справи в його відсутність та про те, що позовні вимоги він визнає у повному обсязі. Згідно із ухвалою суду від 10.07.2024 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 17 грудня 1983 року Білицькою міськрадою м.Добропілля Донецької області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 139. Після укладення шлюбу чоловікові і дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », яке записано російською мовою. Зазначене підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] , яке видане 17.12.1983 на російській мові. Відповідно до паспорта серії [NUMBER] , виданого Красноармійським МВ УМВС України в Донецькій області 27.09.1997, цей документ видано на [PERSON] , [INFO] , російською мовою зазначено « [PERSON] ». На аркуші 10 у розділі «сімейний стан» цього паспорта наявний штамп про те, що Білицькою міськрадою м.Добропілля Донецької області 17.12.1983 зареєстрований шлюб з [PERSON] . Відповідно до паспорта\~серії [NUMBER] , виданого Красноармійським МВ УМВС України в Донецькій області 24.11.2000, цей документ видано\~на [PERSON] , [INFO] , у якому російською мовою зазначено « [PERSON] ». На сторінці 10 у розділі «сімейний стан» цього паспорта наявний штамп про те, що Білицькою міськрадою м.Добропілля Донецької області 17.12.1983 зареєстрований шлюб з [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст. 294 ЦК України фізична особа має право на транскрибований запис її прізвища та імені відповідно до своєї національної традиції. Транскрибованим слід розуміти такий запис прізвища та імені фізичної особи, який здійснюється шляхом точного передавання на письмі звуків певної мови за допомогою літер української мови незалежно від орфографічних норм. Судом встановлено, що згідно даних паспорта позивач має прізвище [PERSON] , а відповідач - [PERSON] . Розбіжності щодо правопису російського прізвища « [PERSON] » українською мовою, на думку суду, пов`язані специфікою у його перекладі та можливостями транскрибованого запису прізвища, що зазначені вище. Про те, що сторони є тими особами, що уклали між собою шлюб, свідчать вищенаведені докази, у яких співпадають відомості про дату і місце реєстрації шлюбу, рік народження, ім`я та по батькові сторін. Також судом встановлено, що шлюбно-сімейні стосунки сторони припинили в 2007 році, мають різні місця проживання, спільне господарство не ведуть, неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч.1 ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України основною засадою, на якій ґрунтується шлюб, є вільна згода жінки та чоловіка. У шлюбі дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ч.1 ст.55 СК України. Згідно із ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, а примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною четвертою ст.4 СК України закріплено та ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на повагу до приватного та сімейного життя, що включає в себе захист права на розірвання шлюбу у спосіб та в порядку, передбачені законодавством. Зокрема, згідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 СК України суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до\~уваги вищевикладене\~та те,\~що \~шлюб сторін\~фактично розпався\~17\~років тому, примирення та збереження сім`ї сторони вважають неможливим, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя сторін і збереження їх сім`ї не відповідало б їх інтересам та суперечило б моральним засадам суспільства, а тому шлюб сторін підлягає розірванню. Спір майнового характеру сторонами не заявлений. За приписами ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище.\~ Відповідач не заявив про відновлення свого дошлюбного прізвища. Сплачений позивачем при зверненні до суду через підсистему «Електронний суд» з цим позовом судовий збір у розмірі 969 грн 00 коп. на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved