Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до Городоцької міської ради Хмельницької області, про визнання права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . До складу спадкового майна входить садиба, що знаходиться по [ADDRESS] . Дана садиба належала [PERSON] , оскільки вона своєчасно прийняла спадщину за законом після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , але юридично не оформила своїх спадкових прав. Позивачка зазначила що вона є спадкоємицею після смерті [PERSON] за заповітом і відповідним чином прийняла спадщину. Позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на садибу. Однак їй було відмовлено у вчинені будь-яких нотаріальних дій, оскільки відсутні документи що підтверджують право власності на садибу за спадкодавицею. В підготовче судове засідання позивачка не з`явилася, проте її представник в поданому позові просить слухати справу за їх відсутності та просить позов задовольнити, визнати за [PERSON] право власності на садибу, що знаходиться по [ADDRESS] та складається з : 1) цегляного житлового будинку «А» загальною площею 141.0 м.кв., житловою площею 57.5 м.кв.; 2) цегляної літньої кухні «Б» загальною площею 25.6 м.кв.; 3) цегляного хліва «В» загальною площею 53.1 м.кв.; 4) цегляного туалету «Г» загальною площею 1,3 м.кв.; 5) навісу «Д» загальною площею 31,6 м.кв.; 6) металевої огорожі «N». Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак до суду надійшла заява про те, що останній - позов визнає в повному обсязі і просить справу розглянути за його відсутності. Ч. 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи дану норму закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін (їх представників). Суд, оголосивши заяви сторін (їх представників), перевіривши матеріали справи в межах наданих суду доказів, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В ч.3 ст.200 ЦПК України визначено, що: За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] належним чином прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , що підтверджується копією довідки Скіпченської сільської ради №380 (а.с.73). Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, про що свідчать відповідні довідки з Хмельницького нотаріального архіву (а.с.86-87). В судовому засіданні було встановлено, що позивачка належним чином прийняла спадщину після померлої [PERSON] , що підтверджується: матеріалами спадкової справи №4/2017 від 23.02.2017 р., заведеної після смерті [PERSON] копію якої було витребувано судом із нотаріальної контори, в тому числі і з метою встановлення кола заінтересованих осіб у даній цивільній справі. А тому, факт прийняття спадщини позивачкою та матеріали спадкової справи свідчать також і про відсутність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину та претендували на дане спадкове майно (а.с.62-84). В підтвердження складу спадкового майна до матеріалів справи долучено копію довідки КП "Городоцьке БТІ" від 10.04.2024 р. №196 про склад спадкової садиби. Будівництва, реконструкції та перепланувань, здійснення яких відповідно до чинного законодавства передбачає наявність дозвільних документів, не виявлено (а.с.27). В підтвердження вартості спадкового майна до матеріалів справи долучено звіт №25 від 11.04.2024 року про оцінку садиби по [ADDRESS] , у відповідності до якого її вартість складає 140350 грн. (а.с.32). Позивачка у встановленому порядку не може оформити право власності на дану садибу, оскільки за життя спадкодавиці не було виготовлено правовстановлюючих документів на неї. Підтвердженням цього є постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.05.2024 р. що міститься в матеріалах справи (а.с.18). Згідно звіту технічного стану житлового будинку від 20.12.2021 р. вбачається, що спадкова садиба відповідає вимогам надійності і є можливість її безпечної експлуатації (а.с.28-30). Відповідно до довідки від 22.09.2021 р. №355/02.13.14-13, житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS] станом на 01.01.1992 р. рахувався за померлою [PERSON] (а.с.31). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ч.1 ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Суд приходить до висновку, що оскільки спадкування охоплює перехід всіх прав та обов`язків (за винятком визначених законом, які не можуть входити до складу спадщини - ст. 1219 ЦК України), то спадкуванню підлягають і права та обов`язки щодо об`єктів нерухомого майна, які знаходились у володінні спадкодавця хоча і не були оформленні у встановленому законом порядку. А отже такі права та обов`язки можуть успадковуватись, оскільки вони не припиняються зі смертю спадкодавця, а будуть існувати доти, доки буде існувати об`єкт нерухомості та до юридичного оформлення прав власності на нього спадкоємцем. Садиба - це земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями (ч.1 ст. 381 ЦК України). Враховуючи норми статей 186, 380, 381 ЦК України, господарсько-побутові будівлі (сарай, гараж, санвузол і под.), наземні і підземні комунікації (водопостачання, очисні споруди тощо), що розташовані з житловим будинком на одній земельній ділянці і призначені для забезпечення власника необхідними засобами благоустрою, вважаються приналежністю головної речі і не є самостійними нерухомими речами. Крім того, суд бере до уваги і позицію представника відповідача, який згідно поданої заяви позовні вимоги визнав у повному обсязі, що згідно положень ч.4 ст.206 ЦК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права третіх осіб. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Також, оскільки визнання позову відповідачем мало місце до початку розгляду справи судом по суті, то у порядку, визначеному ч.1 ст.142 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість повернення позивачці з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved