Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до Трускавецького міського суду Львівської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Дрогобицький відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Заява мотивована\~тим,\~що [PERSON] 19 листопада\~1983\~року уклала шлюб з [PERSON] та після одруження обрала прізвище свого чоловіка. На час отримання свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] , яке видане 19 листопада\~1983\~року, відділом ЗАГС міста Трускавця, прізвище заявника та прізвище її чоловіка на час укладення шлюбу помилково зазначено як « [PERSON] та [PERSON] » замість [PERSON] та [PERSON] . З\~1982\~року заявниця працювала в [PERSON] міськпобуткомбінаті і 31 липня\~1984\~року звільнилась з роботи і отримала трудову книжку [NUMBER] з прізвищем на російській мові [PERSON] , хоча прізвище вірно мало бути зазначено як « [PERSON] ». 18 червня\~2020\~року отримала паспорт громадянина України [NUMBER] , виданий 18.06.2020\~року, орган що видав паспорт\~ [NUMBER] , в якому прізвище зазначено вірно як [PERSON] . На час отримання паспорта було виявлено, що у свідоцтві про одруження не вірно був зроблений запис прізвища заявниці та її чоловіка. Помилка на той час особливого значення не мала бо [PERSON] на той час вже не існувало, а прізвище [PERSON] на російській мові нібито у перекладі на українську мову мало значитись як [PERSON] . А тому\~просить встановити факт належності правовстановлюючого документа, а саме, що трудова книжка [NUMBER] від 01 вересня 1982 року видана на ім`я « [PERSON] » та свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 19 листопада 1983 року видане на ім`я « [PERSON] » належать [PERSON] . Заявниця у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник заінтересованої особи подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, при розгляді заяви покладається на думку суду. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи суд розглядає справу за відсутності учасників справи та вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється ( ч.2\~ст.247 ЦПК України) Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно з частиною першою\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої\~статті 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч.2\~ст.315 ЦПК України\~в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що згідно паспорту громадянина України № [NUMBER] , виданого органом 4618, зазначено: [PERSON] , дата народження: [INFO] , місце народження: м.Трускавець Львівської області. В той час, як в трудовій книзі серії [NUMBER] , заявниця зазначена як [PERSON] . В свідоцтві про укладення шлюбу [NUMBER] від 19 листопада 1983 року, прізвище чоловіка і дружити (заявниці) після укладення шлюбу присвоєно « [PERSON] ». Різниця у написані прізвища заявника у одну літеру, є наслідком довільного перекладу його по-батькові з російської, якою було складено усі правовстановлюючі документи за часів СРСР, на українську мову, з боку осіб, які після закінчення існування держави СРСР заповнювали та видавали документи українською мовою. Пунктом 1Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 рокупередбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 760/22284/20 від 16.09.2022 справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому має бути з`ясована мета його встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.\~Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Таким чином,\~враховуючи вищевикладене, аналізуючи забрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності та те, що встановлення факту неправильності запису прізвища заявниці у трудовій книжці [NUMBER] від 01 вересня 1982 року видана та свідоцтві про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 19 листопада 1983 року має для неї юридичне значення, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved