Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначила, що вона народилася [INFO] у місті Небит-Даг Туркменської РСР, її батьками є [PERSON] та [PERSON] . 20 лютого 1988 року вона одружилася з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». 18 грудня 1990 року вона розірвала шлюб із [PERSON] , та після розірвання шлюбу залишила собі прізвище « [PERSON] ». 17 травня 1994 року вона одружилася із [PERSON] , при одруженні змінила прізвище на « [PERSON] ». У її діда та баби було п`ятеро дітей, а саме син [PERSON] , 1926 р.н., дочки [PERSON] (у документах - [PERSON] ), 1929 р.н., син [PERSON] , 1930 (31) р.н., [PERSON] (у документах [PERSON] ), 1932 р.н., та [PERSON] , 1938 р.н. (її мама). У жовтні 1947 році її дід [PERSON] з бабою [PERSON] і дітьми як члени сім`ї учасника ОУН були вивезені на спецпоселення в Карагандинську область Казахської РСР. Відповідно до постанови судової колегії по кримінальних справах Верховного Суду УРСР від 27.03.1948 р. Постановою Верховного Суду УРСР від 19.12.1968 року дід позивачки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а також [PERSON] були реабілітовані з поверненням конфіскованого майна. Дід позивачки [PERSON] помер [INFO] . Мама позивачки [PERSON] померла [INFO] . За її відомостями дядько [PERSON] був убитий у [PERSON] ще до реабілітації сім`ї у 1968 році, будучи неодруженим, відповідно ні дітей, ні дружини у нього не було. За її відомостями дядько [PERSON] був убитий НКВД-стами ще до виселення сім`ї у [PERSON] , тобто до 1947 року, будучи неповнолітнім, відповідно своєї сім`ї не мав, дітей також. За її відомостями тітка [PERSON] (у документах [PERSON] ) одружена не була, проте була мамою двоюрідного брата позивачки [PERSON] , батьком якого зазначений [PERSON] . За її відомостями тітка позивачки [PERSON] була одружена, при одруженні змінила прізвище на [PERSON] , була мамою її двоюрідних брата [PERSON] та її двоюрідної сестри [PERSON] . Позивачкою зазначається, що вона із сім`єю постійно проживає за адресою [ADDRESS] . За життя вона підтримувала гарні сімейні відносини зі своїм\~ двоюрідним братом [PERSON] та його мамою [PERSON] . Двоюрідний брат позивачки [PERSON] був хресним батьком її сина [PERSON] . У зв`язку із обставинами особистого життя як позивачки, так і її брата [PERSON] підтримання відносин переважно відбувалося у дистанційній формі - за допомогою телефонного зв`язку, а також особистими зустрічами з нагоди свят, ювілеїв чи подій певного характеру (весілля, хрестини, похорон) інших їхніх родичів. Брат позивачки [PERSON] у зв`язку із характером роботи (він постійно працював з межами України - в росії за вахтовим методом)\~ тривалі періоди був відсутній за місцем свого проживання, і в ці періоди з ним могло не бути зв`язку, що однак не сприймалося із тривогою, це було звично. Вона в свою чергу була зосереджена на особистому житті, постійно знаходилася у с. Сокирчин, виховувала четверо дітей та доглядала важко хвору (паралізовану) бабусю її чоловіка, відповідно не могла досить часто відвідувати інших її родичів, серед них і [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно. Після смерті [PERSON] Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Шеленко І.І. було відкрито спадкову справу. Із заявами про прийняття спадщини звернулися співвідповідачі у даній справі [PERSON] та [PERSON] , а також [PERSON] , яка стверджує, що проживала із її братом [PERSON] як чоловік і дружина однією сім`єю без реєстрації шлюбу. У березні 2018 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом до територіальної громади міста Івано-Франківська в особі Івано-Франківської міської ради про встановлення факту перебування в родинних відносинах з померлим [PERSON] і визнання за ними права власності на майно померлого, а 29 травня 2018 року [PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом про встановлення факту проживання з її померлим братом [PERSON] із нею як чоловіка і дружини однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання за нею права власності. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2023 року позов [PERSON] та [PERSON] задоволено повністю, а позов [PERSON] відхилено повністю. В подальшому дане рішення було предметом перегляду Івано-Франківським апеляційним судом, а пізніше Верховним Судом, за результатами чого справу було направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Весь хід розгляду справи позивачка не була залучена до участі у ній, дізналася про неї та про вищезазначені обставини тільки коли справа перебувала на розгляді Верховним Судом. Позивачем було подано до Верховного Суду та Івано-Франківського апеляційного суду письмові пояснення по справі, а також подано та прийнято до розгляду Івано-Франківським апеляційним судом її апеляційну скаргу на Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2023 року, яка розглядається спільно із апеляційною скаргою [PERSON] . На даний час рішення судом апеляційної інстанції ще не винесено, Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2023 року законної сили не набуло. Позивачем зазначається, що вона є сестрою її двоюрідного брата [PERSON] та його спадкоємцем, за умови законного (в нотаріальному порядку) розподілу спадщини за правом представлення її частка як спадкоємця становила б 1/2 від спадкового майна, а частка [PERSON] та [PERSON] становила б по 1/4 спадкового майна кожному. Ніхто із її родичів не повідомив позивачку про смерть її двоюрідного брата, яка сталася 19.04.2017 року у росії, де він перебував на той час на роботі, відповідно до недавнього часу їй зовсім не відомо було про його смерть. Вона не була залучена ні іншими учасниками, ні судом до розгляду справи на жодному з етапів судового розгляду, відповідно була позбавлена можливості участі у судових засіданнях як учасник справи, а також користуватися процесуальними правами учасника справи. [PERSON] та [PERSON] повідомлено Суду, що вони як двоюрідні сестра і брат померлого [PERSON] є єдиними його родичами. У зв`язку із цим вона тільки нещодавно зрозуміла причини такої ситуації, та вважає, що її родичі у даній ситуації поступили негідно, не повідомивши її про смерть двоюрідного брата та незалучивши до участі у судовому провадженні. На думку позивачки це було вчинено ними умисно, з метою подальшого розподілу спадкового майна між ними. Позивач, як спадкоємець за правом представлення, звернулася до Приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Шеленко I.I. із заявою про прийняття спадщини за померлим двоюрідним братом [PERSON] . 24 серпня 2023 року на її заяву приватним нотаріусом Івано-Франківського МНО Шеленко I.I. повідомлено позивача про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із пропуском встановленого строку для прийняття спадщини, на підтвердження чого надано Лист №15/01-16 від 24.08.2023 року. Також нотаріусом було роз`яснено їй, що пропущено встановлений ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини строк у шість місяців, рекомендовано звернутися до суду для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивачкою зазначається, що вказаний строк для прийняття спадщини (шість місяців) був пропущений з поважних причин - поширенню на території України коронавірусу COVID-19, а в подальшому введення в Україні воєнного стану у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, що унеможливило оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку. Враховуючи наведене просить суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті двоюрідного брата [PERSON] , на три місяці, після набрання рішенням суду законної сили. 07.02.2024 року представником [PERSON] адвокатом Павликівською Г.М. подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позивачкою пропущено строк на прийняття спадщини більше як шість років, враховуючи, що [PERSON] помер ще [INFO] . Звертаючись з позовом [PERSON] вказує, що їй не було відомо про смерть [PERSON] , а останній раз приїжджала до покійного в липні 2016 року, пізніше з ним не спілкувалася. При цьому, позивачка не зазначає коли саме їй стало відомо про смерть спадкодавця, а неодноразово зазначає у тексті позовної заяви термін «пізніше». Крім того, посилається, що про увесь хід справи їй нічого не було відомо, а про обставини їй стало відомо тільки тоді, коли справа перебувала на розгляді у Верховному Суді. Підставою для визначення додаткового строку на прийняття спадщини позивачка посилається на постанову КМУ від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», про встановлення карантину на території України, а також на Указ Президента України №64/2022, яким на території України введено воєнний стан, який неодноразово продовжується і триває до цього часу. Дані твердження не заслуговують на увагу, оскільки позивачка не навела ніяких поважних причин пропуску шестимісячного строку для звернення за прийняттям спадщини, зокрема протягом 2017-2020 років. Із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини [PERSON] звернулася лише під час слухання справи №344/3725/18 у Івано-Франківському апеляційному суді. Рішенням по даній справі встановлено факт перебування в родинних відносинах з померлим [PERSON] , учасників справи [PERSON] та [PERSON] , визнано право власності за\~ кожним на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , як спадкоємцями за правом представлення після смерті [PERSON] , померлого [INFO] та право власності на 1/2 частину транспортних засобів. Даним рішенням у позові третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту проживання [PERSON] , із [PERSON] , як чоловіка та дружини однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 142,5 кв.м., житловою площею 68,9 кв.м. - відмовлено. Також, зазначають, що [PERSON] ще у серпні 2023 року звернулася з касаційною скаргою у Верховний Суд, де вказувала про порушення її прав. Постановою Верховного Суду від 26 вересня 2023 року справа передана на новий апеляційний розгляд з підстави неналежного повідомлення учасника справи [PERSON] [PERSON] не звернулася в суд першої інстанції із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а у вересні 2023 року подала письмові пояснення до Івано-Франківського апеляційного суду, де виклала обставини аналогічні до тих, які вказані у позовній заяві. 16 жовтня 2023 року апеляційний суд роз`яснив порядок подання апеляційної скарги і ухвалою від 24.11.2023 року задовольнив заяву на продовження строку на апеляційне оскарження на рішення Івано-Франківського міського суду від 18.02.2022 року. 12.01.2024 року апеляційним судом оголошено перерву в судовому засіданні і цього ж дня [PERSON] подає позовну заяву, а 15 січня 2024 року Івано-Франківським міським судом постановлено ухвалу про відкриття провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а 16.01.2024 року така ухвала подана представником позивачки у засідання апеляційного суду, тобто усі дії зроблено у терміновому порядку. Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 16.01.2024 року по справі 344/3725/18 зупинене апеляційне провадження до набрання законної сили рішення міського суду у даній справі. Постановляючи дану ухвалу судом зазначено, що в судовому засіданні апеляційного суду [PERSON] пояснила, що є спадкоємцем померлого [PERSON] разом із [PERSON] та [PERSON] . Оскільки її не повідомили про смерть дядька та не залучили до участі у справі, вона не змогла своєчасно прийняти спадщину в зв`язку із чим звернулася до суду із позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. При цьому, є посилання на те, що з наданої представником [PERSON] адвокатом Семенцівим В.Д. ухвали судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області в справі № 344/584/24 вбачається, що 15 січня 2024 року відкрито провадження у справі за її позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про надання додаткового строку для прийняття спадщини та у справі призначено підготовче засідання на 12 лютого 2024 року. Суд вказав, що оскільки у справі, яка переглядається, спірні правовідносини виникли з приводу спадкування майна померлого [PERSON] , суду необхідно встановити коло його спадкоємців. Тому до вирішення питання надання [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини після померлого об`єктивно унеможливлює розгляд апеляційним судом цієї справи. Наведене свідчить, що позивачка [PERSON] достовірно знаючи про смерть спадкодавця [PERSON] і наявність спору з [PERSON] , яка заявляла самостійні вимоги щодо спадкового майна, чекала реальних наслідків і тільки тоді коли судовими інстанціями право власності було визнано на будинок та транспортні засоби за [PERSON] та [PERSON] , почала звертатися з касаційними та апеляційними скаргами. Таким чином враховуючи, що позивачка [PERSON] не навела поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини, підстави для задоволення позову відсутні. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, та просили позов задовольнити. Позивач зазначила, що про смерть [PERSON] їй стало відомо в липні 2023 року від його сусіда. Родичі не повідомили її про смерть [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, вважала, що позивач має право на спадкування разом з іншими родичами померлого [PERSON] . Також зазначила, що позивач не спілкувалася з [PERSON] з 2009 року. З [PERSON] вона проживала з 2009 року. Він працював вахтовим методом в РФ. [PERSON] підтримував родинні відносини з відповідачами. Вона займалася похованням [PERSON] . Позивачка не була присутня на похоронах [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову. Суду пояснив, що він підтримував родинні відносини з [PERSON] . Позивачка не була присутня на похоронах [PERSON] . Про смерть [PERSON] він позивачку не повідомляв, оскільки не було відомо її місця проживання. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Дослідивши письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення її по суті, суд встановив наступні обставини. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.80). 02.07.1956 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] (а.с.88). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER] (а.с.87). [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтв про народження Серія [NUMBER] , перекладеного з російської мови на українську (а.с.7-8). Постановою Верховного Суду УРСР від 19.12.1968 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] були реабілітовані з поверненням конфіскованого майна або його вартості, що підтверджується копією довідки судової колегії по кримінальних справах Верховного Суду УССР (а.с.12). 12.08.1978 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу (а.с.79). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 12.04.1980 року (а.с.13). 20 лютого 1988 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] », що підтверджується довідкою начальника відділу реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції від 17.05.2005 року №3-55/757 (а.с.9). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу Серії [NUMBER] від 18.12.1990 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки не змінювалось (а.с.10). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] від 19.08.1993 року (а.с.14). 17.05.1994 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с.11). [INFO] помер [PERSON] , в Пуровському районі, Ямало-Ненецький автономний округ, Російська Федерація, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 20.04.2017 року (а.с.94). 15.03.2002 року заведена будинкова книга для прописки громадян, що проживають у будинку [ADDRESS] . Згідно зазначеної будинкової книги домовласником зазначеної квартири був [PERSON] , та зареєстровані були [PERSON] та його мама [PERSON] (а.с.95-97). Відповідно до ухвали Івано-Франківського міського суду від 23.05.2017 року відкрито провадження у цивільній справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа: перша Івано-Франківська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу (а.с.99). Згідно копії спадкової справи №6/2017, яка була витребувана судом у приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Шеленко І.І. вбачається, що 25.07.2017 року до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Шеленко І.І. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулась [PERSON] , що підтверджується копією її заяви (а.с.76). Також, 25.07.2017 року до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Шеленко І.І. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся [PERSON] , що підтверджується копією його заяви (а.с.84). Крім того, 25.08.2017 року [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини після смерті її чоловіка [PERSON] (а.с.89). Відповідно до копії інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, станом на 25.07.2017 року у реєстрі відсутні відомості щодо спадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO] (а.с.81). 25.07.2017 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Шеленко І.І. зареєстрована спадкова справа №60982709 (номер у нотаріуса 6/2017) після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.83). 07.11.2017 року [PERSON] зверталась до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Шеленко І.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] (а.с.100). 01.12.2017 року [PERSON] зверталась до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Шеленко І.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] (а.с.101). Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18.02.2022 року позов [PERSON] , [PERSON] до територіальної громади міста Івано-Франківська в особі Івано-Франківської міської ради про встановлення факту перебування в родинних відносинах з померлим [INFO] [PERSON] ; визнання права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] за кожним із позивачів, як спадкоємцями за правом представлення після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ; визнання права власності на 1/2 частину автомобіля марки BMW 525 td номерний знак [NUMBER] року випуску та 1/2 частину автомобіля марки Mitsubishi Galant 2.0 TD номерний знак [NUMBER] 1983 року випуску за кожним із позивачів, як спадкоємцями за правом представлення після смерті [PERSON] , померлого [INFO] задоволено. Встановлено факт, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] є двоюрідними сестрою та братом [PERSON] , який помер [INFO] . Визнано за [PERSON] , [INFO] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом за правом представлення після померлого [PERSON] , який помер [INFO] . Визнано за [PERSON] , [INFO] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом за правом представлення після померлого [PERSON] , який помер [INFO] . Визнано за [PERSON] , [INFO] право власності на 1/2 частину автомобіля марки BMW 525 td номерний знак [NUMBER] року випуску та 1/2 частину автомобіля марки Mitsubishi Galant 2.0 TD номерний знак [NUMBER] 1983 року випуску в порядку спадкування за законом за правом представлення після померлого [PERSON] , який помер [INFO] . Визнано за [PERSON] , [INFO] право власності на 1/2 частину автомобіля марки BMW 525 td номерний знак [NUMBER] року випуску та 1/2 частину автомобіля марки Mitsubishi Galant 2.0 TD номерний знак [NUMBER] 1983 року випуску в порядку спадкування за законом за правом представлення після померлого [PERSON] , який помер [INFO] . В задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту проживання [PERSON] , [INFO] із [PERSON] , [INFO] , як чоловіка та дружини однією сімєю без реєстрації шлюбу; визнання права власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 142,5 кв.м., житловою площею 68,9 кв.м. відмовлено. Як вбачається з листа приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Шеленко І.І. від 24.08.2023 року №15/01-16 [PERSON] зверталась із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . [PERSON] повідомлено про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із пропуском встановленого строку для прийняття спадщини. Рекомендовано звернутися до суду для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.15). За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17. З указаним висновком погодився Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18). Вирішуючи по суті спори про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, обов`язковому встановленню підлягають факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини. Вказаний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17 (провадження № 61-17764св20). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо. При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16, Верховним Судом у постановах від 18 січня 2018 року у справі № 198/476/16-ц (провадження № 61-1750св18); від 12 лютого 2018 року у справі № 712/656/15-ц (провадження № 61-2397св18), від 06 червня 2018 року у справі № 592/9058/17-ц (провадження № 61-200св18), від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18). Так, судом встановлено, що на час відкриття спадщини позивач [PERSON] проживала в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області, а спадкодавець [PERSON] проживав в м.Івано-Франківську, працював вахтовим методом у Російській Федерації. Протягом тривалого часу позивач не підтримувала родинні відносини із [PERSON] . Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, позивачка зазначила, що встановлений законодавством шестимісячний строк прийняття спадщини з часу смерті спадкодавця, вона пропустила, у зв`язку з поширенням на території України коронавірусу COVID-19, а в подальшому введення в Україні воєнного стану у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, що унеможливило оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку. Крім того у позовній заяві позивачка зазначила, що ніхто із родичів не повідомив її про смерть двоюрідного брата, яка сталася 19.04.2017 року у росії, де він перебував на той час на роботі, відповідно до недавнього часу їй зовсім не відомо було про смерть [PERSON] . Слід зазначити, що згідно із Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з 12 березня 2020 року на усій території України був запроваджений карантин та згідно із змінами до вказаної постанови від 25.03.2020 року були обмежені регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, перевезення пасажирів залізничним транспортом в усіх видах внутрішнього сполучення, а також посилені інші карантинні, протиепідемічні заходи, обмежено роботу суб`єктів господарювання, нотаріальних контор та приватних нотаріусів. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022р. в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого продовжується та триває на даний час. В той же час, суд враховує, що [PERSON] помер в квітні 2017 року, а карантин запроваджено через 2 роки 11 місяців. Так само, як воєнний стан введено через 4 роки 10 місяців після відкриття спадщини. Суд вважає, що зазначені [PERSON] обставини не підтверджують поважних причин, які пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для спадкоємця, що унеможливили звернення до нотаріуса у визначений частиною першою статті 1270 ЦК України строк. Твердження про те, що ніхто із її родичів не повідомив позивачку про смерть [PERSON] не свідчить про поважність причин пропуску звернення із заявою про прийняття спадщини у визначений частиною першою статті 1270 ЦК України строк, а тому суд не може взяти їх до уваги. За наведених обставин, суд вважає, що позивачем не надано належних доказів, та не доведено обставин, які б підтвердили існування об`єктивних перешкод, у зв`язку з якими у [PERSON] \~ виникли істотні труднощі для вчинення такої дії, а тому вважає, що в задоволенні позову [PERSON] \~ слід\~ відмовити за недоведеністю.

Outcome: dismissed