Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-31 00:00:00

10 червня 2024 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що 12 березня 2019 року Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне подружнє життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого у них часто виникали непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. На даний час шлюбні відносини фактично припинені. Сторони не ведуть спільне господарство, з березня 2022 року проживають окремо. За таких обставин, позивач вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім`ї та унеможливлює примирення з відповідачем. Таким чином позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] », а також стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 04.07.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу згоден. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 березня 2019 року Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблений відповідний актовий запис № 66 /а.с.5/. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 07.11.2019 року виконавчим комітетом Борівської селищної ради Фастівського району Київської області; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 13.10.2023 року Фастівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) /а.с.8-9/. У відповідності до ст. 110\~ч. 2\~СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один з подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення. В даному випадку встановлено, що молодшій дитині сторін по справі [PERSON] , [INFO] , ще не виповнилось одного року. При цьому, позивач надала до суду Терміновий заборонний припис стосовно кривдника, серія АА № 464462 від 09.05.2024 року з якого вбачається, що відповідач [PERSON] вчиняв сімейне насильство психологічного характеру відносно позивача [PERSON] , тому позивач наполягала на розірванні шлюбу. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила її шлюбне прізвище « [PERSON] » залишити без змін. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1211,20 грн. Враховуючи зазначене,\~відповідно до\~статей 105,\~110,\~112-114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved