Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка послалась на те, що 05 березня 2011 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Виконкомом Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, актовий запис №02. Від шлюбу мають двох синів: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що причиною розпаду сім`ї, стали сварки та скандали, що негативно впливало на психологічний стан дітей, відносини поступово погіршувались, що призвело до фактичного припинення шлюбу, з 06 серпня 2023 року ведення спільного господарства та сумісне проживання з відповідачем припинено, на даний час з відповідачем проживають окремо, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим, примирення між ними неможливе. Тому просить суд шлюб з відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище " [PERSON] ", стягнути з відповідача сплачений судовий збір. Ухвалою Царичанського районного суду від 09 липня 2024 року відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.15). Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує (а.с. 18). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає (а.с.17). Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони з 05 березня 2011 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Виконкомом Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, актовий запис №02, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05 березня 2011 року (а.с. 11). Cторони мають двох синів: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25 листопада 2016 року (а. с. 6); [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 26 жовтня 2011 року (а.с.7). Сторони припинили своє сумісне проживання з 06 серпня 2023 року, між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, сторони не створили міцної, дружньої сім`ї. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що подальше спільне проживання подружжя, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них та інтересам дітей, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно зі ст.\~113\~СК\~України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати в розмірі 1211,20 грн. на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved