Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

Представник позивача адвокат Скочко О.А., яка діє в інтересах [PERSON] 03.07.2024 звернулася до Дзержинського міського суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що 25.11.2008 між [PERSON] ( [PERSON] ) та [PERSON] . відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Донецьку зареєстровано шлюб, актовий запис №599. Подружжя має неповнолітніх дітей доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться; з лютого 2022 року позивач разом з дітьми проживають в іншій країні, шлюб існує лише формально, сім`я розпалась. Майнові спори відсутні. В судове засідання сторони та представник позивача не з`явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні. Позивач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач позов визнає, проти задоволення позовних вимог не заперечує, зауважив суду, що подружжям не вирішено питання поділу майна, має намір на звернення до суду. Дослідив матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В свою чергу, згідно зі ст.ст. 109, 110, 112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Як встановлено судом, 25 листопада 2008 року між [PERSON] ( [PERSON] ) та [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Донецьку зареєстрований шлюб, актовий запис №599. Подружжя має неповнолітніх дітей - доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Суд зауважує, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний " засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Шлюбних стосунків подружжя не підтримує, спільно не проживають, не господарюють. Також вбачається, що сім`я фактично розпалася, а подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Окрім того, суд бере до уваги визнання позову відповідачем, що, враховуючи наявність для цього законних підстав, є підставою для задоволення позову згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Таким чином, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає залишити прізвище « [PERSON] ». У матеріалах справи наявна квитанція про сплату позивачем судового збору в розмірі 1211,20 грн за подання до суду позову. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Разом з тим, відповідно з ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відтак, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору в сумі 605,60 грн, сплаченого при поданні позову, а іншу частину стягнути з відповідача.

Outcome: approved