Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 15.01.2022 року між [PERSON] та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було укладено кредитний договір № 2817668, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит на суму 6000 грн. 17.05.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №17052023, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, серед яких [PERSON] . Відповідно до Реєстру боржників від 17.05.2023 до договору факторингу № 17052023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в розмірі 20 153,98 грн, з яких: 5999,98 грн заборгованість за основною сумою боргу та 14 154 грн заборгованість за відсотками. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором. В супереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання, після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 2817668 від 15.01.2022 року в розмірі 20 153,98 грн та понесені судові витрати. Позовна заява надійшла до суду 01.05.2024 року. Ухвалою судді Куликівського районного суду Чернігівської області від 02.05.2024 року відкрито провадження у даній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився. В позовній заяві міститься клопотання розглядати справу за відсутності представника позивача, а в разі неявки в судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила з клопотанням про відкладення слухання справи до суду не зверталася. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з вимогами ст.ст. 280, 281 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 15 січня 2022 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено Договір № 2817668 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с. 6 - 12). Відповідно до умов даного договору відповідач отримала кредит в розмірі 6000 грн на умовах строковості, зворотності, платності строком на 360 днів. Строк може бути змінений за умовами договору. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Графіку платежів, який є Додатком №1 до даного Договору. Стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується в межах строку кредиту. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту. Відповідно до п. 1.6 Договору орієнтовна загальна вартість кредиту складає 48984 грн, за зниженою ставкою 45420 грн. Кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , реквізити якої надані клієнтом Товариству з метою отримання кредиту (а.с. 6-12). Кредитний договір та Паспорт споживчого кредиту відповідач підписала за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором В358. Грошові кошти в розмірі 6000 грн було усішно перераховано 15.01.2022 року на платіжну картку № [NUMBER] , номер транзакції в системі іРау.uа - 131346475 (а.с. 15). Згідно з графіком розрахунків за кредитним договором № 2817668 від 15.01.2022 року, який є Додатком 1 до договору, відповідач протягом 12 місяців повина була вносити платежі та сплатити сукупну вартість кредиту 41957,30 грн, яка складається із 6000 грн тіла кредиту та 35957,30 грн відсотків за користування кредитом (а.с. 12). Із розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2817668 від 15.01.2022 року, вбачається, що станом на 17.05.2023 року заборгованість [PERSON] складає 20153,98 грн, з яких 5999,98 грн - заборгованість за тілом кредиту, 14154 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 16-20). 17 травня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 17052023, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрах боржників (а.с. 21-25) Відповідно до пункту 1.1 Договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), та інші платежі, право на одержання яких належать клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші данні зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком 1 та є невідємною частиною договору. Відповідно до пункту 1.2 Договору факторингу сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до Реєстру боржників (додаток № 1 до Договору факторингу № 17052023 від 17.05.2023) ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в розмірі 20153,98 грн, з яких 5999,98 грн - заборгованість за тілом кредиту, 14154 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 27-28). Таким чином, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за Договором № 2817668 від 15.01.2022 року. Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України) Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір укладений в електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 09.09.2020 у справі №732/670/19 та від 23.03.2020 у справі №404/502/18. Згідно з положеннями ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача на укладення такого Договору на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст. 610 ЦК України). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За положеннями п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до умов п. 5.4 Договору № 2817668 клієнт зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит та сплатити проценти за користування, штрафні санкції (у разі наявності) та інші платежі, передбачені Договором. Проте, відповідач не виконала свого обов`язку не повернула наданий їй кредит в строки, передбачені вищевказаним кредитним договором. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Із розрахунку заборгованості вбачається, що після закінчення строку кредитування відсотки за користування кредитом не нараховувались. Згідно з частиною першою статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною першою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на викладене, оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання за договором не виконала, наявну заборгованість в добровільному порядку не погасила,що свідчить про порушення прав позивача, а тому суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Крім того, позивачем понесені судові витрати, які він просить стягнути з відповідача Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3028 грн, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №63529 від 22.03.2024 року (а.с. 1), інші підтверджені судові витрати відсутні. З огляду на викладене, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 3028 грн.

Outcome: approved