Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-04 00:00:00

29.03.2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовую тим, що відповідач [PERSON] , згідно заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя провадження № 2/331/1686/2023 ЄУН 335/4507/23 від 29.09.2023 року позбавлений батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Її мати [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 24 жовтня 2016 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 750/3 від 28.11.2023 року їй надано статус дитини розбавленої батьківського піклування. За життя її матері за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя був виданий виконавчий лист № 2-1119 від 13.10.2008 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя провадження № 2/331/938/2024 Справа 331/415/24 від 27.02.2024 було ухвалено аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Зазначає, що з дня смерті її матері [PERSON] , вона мешкала разом із своєю бабусею [PERSON] , яка з 29.09.2023 року за зазначеним вище рішенням суду була її опікуном. Вони зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що стверджується витягом з реєстру територіальної громади № 2023/003013219. Звертає увагу суду на те, що відповідач від її народження, жодного разу не надав ні матеріальної, ні моральної допомоги Після смерті матері позивача, її бабуся [PERSON] повністю взяла на себе всю відповідальність за її життя, здоров`я, харчування, навчання, культурний та спортивний розвиток, спираючись лише на власні кошти. Зазначає, що вона навчається на бюджетній формі на «Електротехнічному факультеті» в Національному Університеті [PERSON] . Також вона займається у «Запорізькому юнацькому спортивному клубі дзюдо «Канокан», є срібним та бронзовим призером чемпіонатів України. На підставі вищевикладеного просить суд позов задовольнити. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , на утримання - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , починаючи з 29.03.2024 року аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів (заробітку) щомісячно до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Судовий збір покласти на відповідача [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала. Просила його задовольнити та винести заочне рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 1\~ст.\~280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 20.04.2006 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, Україна, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . За рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя був виданий виконавчий лист № 2-1119 від 13.10.2008 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Мати позивача [PERSON] - [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 24 жовтня 2016 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. З 23.10.2016 року [PERSON] мешкає разом із своєю бабусею [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , що стверджується витягом з реєстру територіальної громади № 2023/003013219. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29.09.2023 року позов [PERSON] (адреса зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) задоволений. Позбавлено [PERSON] , [INFO] (адреса реєстрації: [ADDRESS] ) батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (адреса зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ). Встановлено над неповнолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] (адреса зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) піклування. Призначено [PERSON] (адреса зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) піклувальником неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (адреса зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ). Стягнуто з [PERSON] , [INFO] (адреса реєстрації: [ADDRESS] ) на користь держави судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок. Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 750/3 від 28.11.2023 року [PERSON] надано статус дитини розбавленої батьківського піклування. Станом на час розгляду справи, [PERSON] досягла повноліття, але продовжує навчатися на 1 курсі Національного університету Запорізька Політехніка на бюджетній формі на «Електротехнічному факультеті». Термін зарахування на навчання до університету 01.09.2023 року, термін закінчення навчання університету 12.06.2027 рік. Позивач [PERSON] її бабуся не мають фінансової спроможності забезпечити витрати пов`язані із навчанням, відповідач у добровільному порядку допомоги не надає. Наразі, всі витрати пов`язані із утриманням позивача несе її бабуся [PERSON] . Відповідно до\~ст.\~11\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Зокрема, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги та спосіб сплати аліментів (ст.199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу Українипри розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Аналіз ст.ст. 199, 200СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частинах 1, 2 ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Разом із тим, аліменти, спрямовані на утримання повнолітніх дочки, сина, повинні бути достатніми і, разом із тим, співмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання. Зважаючи на те, що позивач [PERSON] , є донькою відповідача [PERSON] ,\~є повнолітньою особою, продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, беручи до уваги, що відповідач у добровільному порядку допомоги не надає, а також приймаючи до уваги те, що відповідно до ст. 141 СК України, батько та мати мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини, а відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Статтею 201 СК України визначено застосування норм цього Кодексу до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина. Згідно вказаної норми до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Як слідує з матеріалів справи, позивач [PERSON] є повнолітньою, а тому зазначені правовідносини регулюються ст. 199 СК України. У відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд вважає за необхідне визначити дату початку стягнень з дати звернення до суду, а саме - з 29.03.2024 року. Визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визначити дату закінчення [PERSON] навчання. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання нею освіти, граничний термін сплати аліментів, визначений ст. 199 СК України, змістом позовних вимог. Внаслідок чого, вважає за необхідне призначити до стягнення з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки до дати закінчення навчання, а за умови продовження останньою навчання - до досягнення 23 років. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки в даних правовідносинах позивач звільнений від сплати судових витрат і відсутні інші особи, які їх понесли, судові витрати необхідно стягнути із відповідача у розмірі 1211 грн. 20 коп. на користь держави.

Outcome: approved