Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

Позивач, АТ «Універсал Банк», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з відповідача на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» у розмірі 79 912,33 грн, в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 79 912,33 грн, стягнути із відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 2 684 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03.05.2019 між сторонами було підписано Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. На підставі укладеного Договору відповідач отримав кредит у розмірі 70 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . AT «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, a саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі, то має відображення у розрахунку заборгованості за договором). Позивач стверджує, що станом на 03.07.2023 у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, на підставі положення 5.17 п.5 Розділу II Умов, відбулось істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 03.07.2023 направив повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте відповідач на контакт не виходив та не вчинив жодної дії, направленої на погашення заборгованості в зв`язку з чим та відповідно до п. 5.18, 5.19 кредит став у формі «на вимогу». Однак, всупереч чинного законодавства та умовам договору, відповідач належним чином покладені на нього обов`язки перед банком не виконав і має прострочену заборгованість, яка станом на 10.09.2023 становить 79 912,33 грн, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту), що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08.12.2023 року відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, яким роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи і визначено відповідні процесуальні строки. Копію вказаної ухвали з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем отримано 20.02.2024. Позивач копію ухвали суду про відкриття провадження у справі отримав 12.12.2023. 11.03.2024 року [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, у якому частково визнає заявлені позовні вимоги, посилаючись на те, що окрім анкети-заяви від 03.05.2019 до Договору, іншого документа, у тому числі електронним накладення електронного цифрового підпису, не підписував. Вказує, що підписання анкети-заяви не свідчить про ознайомлення з Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank, у тому числі у редакції станом на 27.11.2021, тарифами за карткою Чорна та паспортом споживчого кредиту Чорної картки monobank. Зауважує, що анкета-заява від 03.05.2019 до Договору не містить даних про погоджену суму кредиту, обрання банківських послуг, умов користування кредитними коштами, їх розміру та порядок нарахування, а відтак, на думку відповідача, не свідчить про укладення Договору та не є його складовою частиною. Зазначає, що ним не отримано жодного іншого документа, окрім анкети-заяви від 03.05.2019, яка не містить відомостей про оформлення кредитного договору на умовах, обумовлених у позові, і позивачем не надано доказів на підтвердження укладення кредитного договору, у тому числі видачі кредиті і його розміру, а роздруківки із сайт Банку не можуть вважатися належними доказами. Визнає, що продовжує користуватися карткою і дотепер і станом на 03.03.2024 фактично отримана сума коштів становить 25 636, 33 грн . Також вважає передчасним звернення до суду з позовом, посилаючись на те, що позивач не звертався до нього з вимогою про повернення коштів в порядку абзацу 2 ч. 1 ст. 1049 ЦК України. Крім того, стверджує про безпідставність заявленої вимоги про стягнення з нього на користь Банку судового збору у розмірі 2684 грн, які банк самовільно списав з його карткового рахунку. 14.03.2024 від АТ «Універсал Банк» до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначив, що 03.05.2019 між сторонами укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви, пунктом 3 якої підтверджено ознайомлення відповідача з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, та отримано їх у мобільному додатку monobank. Стверджує, що саме в Умовах і правилах надання банківських послуг, Тарифах, та Паспорті споживчого кредиту визначена процентна ставка, пеня і комісія. Банк зазначив, що боржник не звертався до Банку про непогодження зі змінами Умов і правила надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорта споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та продовжував користуватися карткою, а отже, з ними погодився. Відповідно до п.п. 4.2.19 п. 4 Розділу І Умов і правил надання банківських послуг на постійній основі, але не рідше ніж один раз на 30 календарних днів, клієнт зобов`язаний ознайомлюватися з чинною редакцією договору, що розташований за посиланням https://www.monobank.ua/terms та/або в мобільному додатку, з метою виконання умов договору з урахуванням можливих змін до нього. АТ «Універсал Банк» вказував на те, що особливістю проекту monobank є укладення договорів в електронній формі відповідно до розміщених на сайті банку Умов обслуговування рахунків фізичної особи та здійснення банківського обслуговування дистанційно без відділень. Банк стверджує, що підписанням анкети-заяви позичальник засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Відповідач повідомив про свою згоду з умовами надання банківських послуг, які надає позивач за Договором про надання банківських послуг «Monobank», на підтвердження чого у мобільному додатку було введено OTP-пароль, який попередньо був надісланий на зазначений ним мобільний номер. За змістом пункту 5.22 Кредит збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості. При цьому банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з Тарифами, якщо інше не передбачено умовами цього договору. Як стверджує позивач, відповідно до виписки про рух коштів на рахунку баланс станом на 07.03.2024 складає мінус 25 636, 33 грн. Розмір заборгованості становить 49 060 грн, яка складається з повністю використаного відповідачем кредитного ліміту у сумі 74 696,33 грн та суми овердрафту (мінусу по картці 25 636 грн 33 коп.). Також зазначає, що відповідачем була оформлена заява послуги «Переведення витрати у розстрочку» на суму 3 459,70 грн, а також «Кредит готівкою» на суму 40 000 грн. Відповідно до виписки про рух коштів по картці всього за весь час користування карткою боржником проведено поповнення карткового рахунку на суму 278 976,13 грн, а витрат - 353 672,46 грн. Отже, на думку Банку, сума неповернутих коштів становить 74 696,33 грн. Оскільки відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї картки, розмір суми поповнення був меншим за поточні витрати за картковим рахунком, тому і утворилась заборгованість. 21.03.2024 відповідачем подано до суду заперечення на відповідь на відзив, у якому відповідач наголосив, що анкета-заява від 03.05.2019 підписана ним власноручно, а тому посилання позивача на чисельні судові рішення вважає недоречними. Також. У відповіді на відзив позивач визнав факт списанні коштів - судових витрат у розмірі 2 684 грн, з його рахунку на свою користь, але від вказаної вимоги не відмовився. Станом на даний час, фактично отримана сума кошів становить 25 636,33 грн, що підтверджується наданою позивачем випискою по рахунку. Таким чином, відповідач визнає свій обов`язок щодо повернення грошових коштів у сумі 25 636,33 грн, але за відсутністю вимоги про повернення позики, пред`явленої в порядку та строки, передбачені абз. 2 ч.1 ст. 1049 ЦК України, пред`явлення позову вважає передчасним. 05 та 11.04.2024 до суду надійшли письмові пояснення позивача. Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України). Встановлена вказаною статтею презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Частиною 1 статті 634 ЦК України, встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони де запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту наданій йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів регулюються Законом України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015 (стаття 1 цього Закону, надалі по тексту - Закон № 675-VIII). Цей Закон визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Із прийняттям Закону № 675-VIII на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (стаття 3 цього Закону). Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною (частина 3 статті 11 Закону № 675-УІІІ). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-УІІІ). Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», опубліковані на офіційному сайті банку та публічно доступні в режимі реального часу для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису (стаття 641 ЦК України). Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним (частина 5 статті 11 Закону № 675-УІІІ). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом: заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частини 6 статті 11 Закону №675-УІІІ). Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу в мобільний за стосунок банку кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. В абзаці другому частини другої статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Як свідчать матеріали справи та встановлено судом, позивачем було відкрито новий проект «Монобанк», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank», на яких, за заявою клієнта, встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту «Монобанк» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень, а Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» розміщені на офіційному сайті банку і доступні для ознайомлення.

Outcome: partial