Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

У липні 2024 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову вказала, що 21 вересня 2013 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] ; сторони мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказала, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на життя, внаслідок чого часто виникали непорозуміння, приниження та сварки. Не проживають однією сім`єю більше п`яти років, створили нові сім`ї. Збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам, шлюбні відносини припинились та наміру їх відновлювати вони з відповідачем не мають, шлюб існує лише формально, жити однією сім`єю не бажають, спору про поділ майна немає, досягнуто угоди щодо проживання та виховання дітей, у зв`язку з цим просила розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, у заяві від 03 липня 2024 року просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить розірвати шлюб (арк.спр.10) Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, 25 липня 2024 року надіслав до суду заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи без його участі, позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу, просив строк для примирення не надавати, оскільки сторони створили нові сім`ї. Інших заяв та клопотань від учасників справи не надійшло. Ухвалою судді Старосинявського районного суду Хмельницької області від 08 липня 2024 року вказана вище позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (арк.спр.16). Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України, здійснює розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 21 вересня 2013 року, суд установив, що [PERSON] та [PERSON] 21 вересня 2013 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старосинявського районного управління юстиції у Хмельницькій області, про що було зроблено актовий запис №34 (арк.спр.6). Сторони мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 16 лютого 2015 року та [NUMBER] від 04 липня 2017 року (арк.спр.7, 8). Позивач, вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу, звернулася до суду з вказаним позовом за захистом свого порушеного права. Таким чином, спірні правовідносини з приводу припинення шлюбу, що виникли між сторонами у справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 11 Сімейного кодексу України (далі СК України). Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною першою статті 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, що визначено частиною третьою статті 105 СК України. Відповідно до вимог частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з вимогами частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин факту припинення між сторонами шлюбних стосунків, суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам останніх, що має істотне значення. Суд зауважує, що принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. При цьому суд враховує аргументи позивача, наведені нею в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема щодо припинення шлюбних відносин, небажання примиритися. Суд враховує також те, що відповідач повністю визнав позовні вимоги та погоджується на розірвання шлюбу, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та відповідно до вимог статті 206 ЦПК України є підставою для задоволення позову. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. При вирішенні спору суд застосовує норми права, які містяться в статтях 105, 110, 112 СК України, на окремі з яких вірно посилається позивач в поданому позові. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується частиною першою статті 141 ЦПК України та, враховуючи задоволення позову в повному обсязі, стягує з відповідача понесені позивачем витрати на оплату судового збору.

Outcome: approved