Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-11 00:00:00

Представник позивача, [PERSON] , діючи в інтересах позивача, звернувся до суду з позовом до [PERSON] \~про відшкодування шкоди в порядку регресу, мотивуючи даний позов тим, що 17.02.2020 року о 18 год. 50 хв. між населеними пунктами м. Івано-Франківськ та м. Тисмениця сталась дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON] , керуючи транспортним засобом «MAN» д.н.з. [NUMBER] здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , внаслідок чого останній від отриманих травм загинув на місці. Зазначає, що на момент дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказує, що представник потерпілої особи [PERSON] , [PERSON] 13.04.2020 року повідомив позивача про дорожньо-транспортну пригоду та в подальшому звернувся до позивача із заявою про отримання відшкодування шкоди. На підставі Наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, позивач здійснив регламенту виплату потерпілому у розмірі 7350 гривень. Загальний розмір фактично понесених витрат позивача склав 7350 гривень. Зазначає, що з метою досудового врегулювання спору, відповідачу було направлено претензію про відшкодування збитків в порядку регресу, однак жодних дій зі сторони відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було. У зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача 7350 (сім тисяч триста п`ятдесят) гривень завданої шкоди в порядку регрессу та понесені судові витрати. Представник позивача, [PERSON] , у судове засідання не з`явився, однак попередньо подав до суду клопотання, у якому просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Вказав, що позовну заяву підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, у встановленому законом порядку. Відповідно до\~ст.247 ч.2 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Між сторонами виник спір з приводу відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою по ДТП, що відбулась 17 лютого 2020 р. Судом встановлено, що 17.02.2020 року близько 18 год. 50 хв. на автодорозі Н-18 Івано-Франківськ-Тернопіль між населеними пунктами м. Івано-Франківськ та м. Тисмениця [PERSON] , керуючи транспортним засобом, автобусом, марки «MAN» реєстраційний номер [NUMBER] та рухаючись у напрямку м.Івано-Франківськ по проїзній частині вчинив наїзд на пішохода [PERSON] , який від отриманих травм помер на місці події. Зазначені обставини встановлені постановою слідчого начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області підполковника поліції Маланчин Л.Е., яким 29.05.2020 року було винесено постанову про закриття кримінального провадження за фактом вищевказаної події у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (а.с.5-7). З копії повідомлення від 13.04.2020 року вбачається, що представник за довіреністю [PERSON] , [PERSON] , повідомив Моторне (транспортне) страхове бюро України про дорожньо-транспортну пригоду, що відбулась 17.02.2020 року (а.с.8) та звернувся із заявою на виплату страхового відшкодування на суму 7350 гривень (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.11). Також у копії лікарського свідоцтва про смерть №73 від 18.02.2020 року зазначено, що смерть [PERSON] настала [INFO] на автодорозі Н-18 Івано-Франківськ-Тернопіль, та у довідці про причину смерті зазначено причина смерті (а.с.12). Згідно копії товарного чеку від 18.02.2020 року вбачається, що [PERSON] поніс витрати на поховання на суму 7350 гривень (а.с.13). Відповідно до наказу виданого Моторним (транспортним) страховим бюро України Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] по справі №67368, вбачається, що наказано сплатити [PERSON] 7350 гривень за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що складається з витрат понесених на поховання, згідно довідки №1 від 26.05.2022 року (а.с.14). З копії платіжної інструкції №820056 від 27.05.2022 року вбачається, що платник МТСБУ сплатив отримувачу [PERSON] 7350 гривень згідно наказу по справі №67368 (а.с.15). Згідно копії претензії про відшкодування збитків в порядку регресу по справі МТСБУ: 67368 від 08.02.2024 року вбчається, що позивач проінформував про справу №67368 та про необхідність відповідача компенсувати 7350 гривень за шкоду завдану потерпілому (а.с.17). Згідно ст.1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст.1193 ЦК України, шкода, завдана потерпілому внаслідок його умислу, не відшкодовується. Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Вина потерпілого не враховується у разі відшкодування додаткових витрат, передбачених частиною першою статті 1195 цього Кодексу, у разі відшкодування шкоди, завданої смертю годувальника та у разі відшкодування витрат на поховання. Суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням кримінального правопорушення. Згідно з абзацом 2 пункту 22.1. статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Виключний перелік регламентних виплат, що здійснюються МТСБУ передбачено статтями 41 та 42 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". У вказаних нормах визначено, що МТСБУ відшкодовує шкоду на умовах, передбачених цим Законом. Відповідно до пункту 38.2. статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону (підпункт 38.2.1.) Наведений у цій статті Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" перелік умов виникнення у МТСБУ права на подання регресного позову до суду є вичерпним. МТСБУ позов у цій справі подано в порядку статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Відповідно до ст.27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди . Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Судом встановлено, що МТСБУ здійснив регламентну виплату [PERSON] , витрат понесених на поховання в розмірі 7350,00 грн. А також позивач поніс витрати 3028 гривень, пов`язані з розглядом. Згідно ч.2 ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. При цьому, встановлено саме регресний характер зобов`язання, що виникає та визначено момент набуття права на регресне відшкодування. Отже, настали обставини, передбачені пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" які стали правовою підставою для звернення з позовом у справі, що розглядається. Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлюють право третьої особи на регресне відшкодування понесених витрат. Під час регресу право вимоги (регресу) виникає у третьої особи після виконання такою особою обов`язку боржника та, відповідно, припинення основного (деліктного) зобов`язання та виникнення нового (регресного) зобов`язання. Згідно пп. 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів річний строк встановлено для подання заяви про страхове відшкодування. Форма та порядок подання заяви про страхове відшкодування визначені ст.35 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За змістом цієї статті вбачається, що заява про страхове відшкодування подається саме страховику (у випадках, встановлених законом - МТСБУ). Право на регресну вимогу виникло у позивача після здійснення страхової виплати. За таких обставин, враховуючи вищезазначене, позов є підставним, та підлягає повному задоволенню. Тому з відповідача в користь позивача слід стягнути 7350 (сім тисяч триста п`ятдесят) гривень завданої шкоди в порядку регресу, та 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень судових витрат. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved