Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

01 квітня 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю « Діджи Фінанс» звернулись до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа : товариство з обмеженою відповідальністю « Мілоан» про стягнення заборгованості за кредитним договором.В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 04 травня 2021 року [PERSON] уклав із ТОВ «МІЛОАН» (Первісний кредитор) договір про надання кредиту №4306893, яким відповідачу видано (перераховано на картковий рахунок) кредит у розмірі 10000,00 грн. 13 вересня 2021 року між TOB "Мілоан " та ТОВ "Діджи Фінанс " було укладено договір відступлення права вимоги №07Т, у відповідності до якого до ТОВ "Діджи Фінанс " перейшло право грошової вимоги за договором №4306893. Згідно договору відступлення права вимоги TOB " Діджи Фінанс " набув права грошової вимоги до відповідачки в сумі 45500,00 грн, з яких: 10000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 34500,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 1000,00 грн заборгованість за комісійними винагородами. Відповідач не виконав свого обов`язку з повернення кредитних коштів та припинив повертати кредит у строки, передбачені кредитним договором, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 45500,00 грн та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить суд розглядати справу за його відсутності та згоден на заочний розгляд справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, не повідомив суд про причини неявки; відзиву на позов не подавав. Оскільки відповідач належним чином повідомлявся про дату розгляду справи і позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 травня 2021 року [PERSON] уклав із ТОВ «Мілоан» (первісний кредитор) договір про споживчий кредит №4306893, яким відповідачу видано (перераховано на картковий рахунок) кредит у розмірі 10000,00 грн. 13.09.2021 року між TOB "Мілоан " та ТОВ "Діджи Фінанс" було укладено договір відступлення права вимоги №07Т, у відповідності до якого до ТОВ "Діджи Фінанс" перейшло право грошової вимоги за договором №4306893. Отже, відповідач [PERSON] уклав договір про споживчий кредит № 4306893 від 04.05.2021 року з первісним кредитором та на підставі платіжного доручення №45391608 від 04.05.2021 року відповідачу були перераховані кредитні кошти на Картковий рахунок в сумі 10000 грн. Водночас, враховуючи відступлення права вимоги первісним кредитором, TOB " Діджи Фінанс " набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 45500,00 грн, що відповідає витягу з додатку до договору факторингу, та складається з: - 10000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; - 34500,00 грн - сума заборгованості за відсотками; - 1000,00 грн - заборгованість за комісійними винагородами. Відповідачу [PERSON] на його адресу надсилалася досудова вимога від 27.09.2023 року з необхідністю сплати заборгованості в розмірі 45500,00 грн в термін до 15.11.2023 року на вказані у вимозі реквізити. Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбач Договором. Як передбаченост. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин справи, суд всебічно та повно з`ясував обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 8 ст.141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 11 грудня 2023 року між адвокатським бюро «Анастасії Мінковської » та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір про надання правової допомоги. Разом з договором про надання правової допомоги, додаткової угоди, актом про підтвердження надання правової допомоги від 20.02.2024, детального опису робіт, вартість послуг складає 6000,00 грн. З огляду на викладене, в зв`язку із задоволенням позову, виходячи з приписів ст.141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в розмірі 2422,40 грн судового збору та 6000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved