Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

06.06.2024 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання батька. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві. Зазначив, що він являється пенсіонером, крім того має інвалідність ІІ групи та отримує пенсію в розмірі 2725 грн.00 коп. Інших джерел доходу немає. Його матеріальне становище є вкрай нужденним. Він часто хворіє і даної пенсії йому не вистачає ні на ліки, ні на харчування, ні на оплату комунальних послуг. Вказав, що він є батьком дев`ятьох дітей, які на даний час всі повнолітні, однак жодної матеріальної допомоги йому не надають, хоча в свій час він їх виховував, сплачував аліменти на їхнє утримання та фінансово допомагав під час навчання в навчальних закладах. Однак, документи про народження дітей у нього відсутні. Йому вдалося вибрати дублікат свідоцтва про народження тільки на одну дитину - дочку [PERSON] , яка на його думку, взмозі надавати йому хоч якусь матеріальну допомогу. Просив суд постановити рішення, яким задоволити його позовні вимоги та стягувати з відповідача - [PERSON] , його доньки, на його утримання, як батька, аліменти в розмірі по 1200 грн. щомісячно. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася заздалегідь та належним чином рекомендованою кореспонденцією по зареєстрованому місцю проживання. Крім того, про час і місце слухання справи відповідач повідомлена належним чином, у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомила, заяви про слухання справи у її відсутність на адресу суду не надходило. Враховуючи наведене, зі згоди позивача, згідно ухвали від 06.06.2024 року, суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до наступного висновку: Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є пенсіонером та особою з інвалідністю другої групи довічно, в зв`язку з чим отримує пенсію по інвалідності, що підтверджується довідкою УПФУ ГУПФУ в Івано-Франківській області від 14.05.2024 року за №665 та копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] від 10.01.2023 року, які долучені до матеріалів справи. З пояснень позивача, даних ним в судовому засіданні встановлено також, що він проживає сам в [ADDRESS] в будинку, що належав його батькам. Підсобного господарства не веде. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідач є працездатною особою та може надавати йому матеріальну допомогу. Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Як роз`яснено у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст.202 СК ), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц дійшов висновку, що тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей з утримання своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька у матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей з утримання батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність у матеріальній допомозі. Таким чином, право на утримання від дочки, сина, мати та батько матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. Відповідно до ст.1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону. Встановлено, що позивач по справі - [PERSON] досяг пенсійного віку, крім того він є особою з інвалідністю другої групи, тобто непрацездатним. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст.204 СК України. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Як вбачається з матеріалів справи, позивач, крім пенсії по інвалідності, не отримує державних пільг, субсидій. Згідно ч. 1 ст.205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Згідно ч. 2 ст.295 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів, однак не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька. З матеріалів справи не вбачається підстав, передбачених ст.204 СК України для звільнення відповідача від сплати аліментів на утримання позивачки. Приймаючи до уваги те, що позивач [PERSON] є непрацездатною особою з інвалідністю другої групи, отримує пенсію по інвалідністі, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] , аліменти на його утримання, як батька, в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1211 грн.20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, ст.ст. 202,205.СК України,

Outcome: approved