Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

03 квітня 2024 року представник позивача - [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що позивач перебуває у шлюбі з відповідачем з 19 грудня 2015 року. З причин втрати взаєморозуміння між сторонами, їх взаємини як подружжя вичерпали себе в повній мірі і подальше спільне життя у них з відповідачем не складається. Кожний має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв`язку з цим, шлюбні стосунки сторони більше не підтримують, проживання у шлюбі суперечить їхнім інтересам. Сім`я фактично розпалась, їх з відповідачем шлюб носить лише формальний характер, у зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні їхнього розлучення. Майнових спорів щодо поділу майна подружжя між ними на даний час немає. [INFO] у сторін народилась донька - [PERSON] , та [INFO] народилась донька - [PERSON] . Спорів щодо проживання та виховання дітей в сторін на даний час немає. Просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] . 06 травня 2024 року суддею Великомихайлівського районного суду Одеської області Чернецькою Н.С. було винесено ухвалу про надання сторонам по справі терміну для примирення строком на три місяці. Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явились, через канцелярію суду надійшло клопотання, в якому представник позивача просить суд розглядати справу без їх участі, позов підтримують, та просять суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі відповідача, не заперечує проти розірвання шлюбу. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 19 грудня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Великомихайлівському району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 126, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 19 грудня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Великомихайлівському району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області. Від спільного життя мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Великомихайлівському району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Великомихайлівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). На підставі ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини, і однією сім`єю не проживають, відновлювати подружні відносини позивач не має наміру, у наданий сторонам строк на примирення, сторони не примирились. Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам позивача, адже позивач категорично налаштований на розірвання шлюбу, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу. Таким чином, з огляду на те, що позивач, після спливу строку на примирення, категорично наполягав на розірванні шлюбу суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, шлюб носить формальний характер, подружні стосунки між сторонами не підтримуються, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі ч.1,2 ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Спір стосовно поділу майна подружжя відсутній. Частина 3 ст. 115 Сімейного кодексу України регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved