Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі ПрАТ «НАСК «Оранта», страховик, позивач), звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі [PERSON] , страхувальник, відповідач), в якому просив стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування в порядку регресу у розмірі 33\~423,84 грн. та витрати зі сплати судового збору. Позовні вимоги мотивує тим, що 09.08.2022 між ПрАТ «НАСК «Оранта» та [PERSON] укладений договір № 210472070 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, згідно з яким з забезпеченим транспортним засобом є автомобіль ВАЗ 2103 д.н.з. [NUMBER] . Вказує, що 15.05.2023 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 2103 д.н.з.\~ [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля SUZUKI ALTO д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до постанови Ірпінського міського суду Київської області від 12.06.2023 дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення [PERSON] ПДР, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Тому ПрАТ «НАСК «Оранта» було сплачено потерпілій в ДТП особі страхове відшкодування у розмірі 66\~847,68 грн. Договір № 210472070 був укладений з відповідачем з урахуванням п. 13.2 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», проте насправді власником автомобіля ВАЗ 2103 д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] . 19.09.2023 ПрАТ «НАСК «Оранта» звернулося до [PERSON] з заявою № 08-03-14/1-04/7049 про компенсування 50 % сплаченого страхового відшкодування у розмірі 33\~423,84 грн. у відповідності п. 13.2 ст.\~13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», проте відповідачем кошти компенсовані не були. Тому, позивач звернувся за захистом свого права до суду. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06.12.2023 матеріали даної цивільної справи передано за підсудністю до Макарівського районного суду Київської області. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 05.01.2024 дану справу передано на розгляд судді Білоцькій Л.В. Ухвалою суду\~від 08.01.2024\~року позовну\~заяву ПрАТ\~«НАСК «Оранта»\~прийнято до\~розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копія ухвали від 08.01.2024 року та копія позовної заяви з додатками відповідачу надсилалися за адресою реєстрації: [ADDRESS] , проте поштове відправлення № 0600243032960 повернулося на адресу суду з відміткою «адресат відсутні за вказаною адресою, 23.01.2024», що з урахуванням п. 99.1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених\~постановою КМУ №270 від 05.03.2009 року, та п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України\~вважається належним повідомленням особи про розгляд справи. Відповідно у встановлений судом строк, відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, у зв`язку з чим суд відповідно до ч. 8 ст.\~178\~ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 09.08.2022 між ПрАТ «НАСК «Оранта» та [PERSON] укладений договір № 210472070 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, згідно з яким з забезпеченим транспортним засобом є автомобіль ВАЗ 2103 д.н.з. [NUMBER] (а.с. 5). Під час укладення цього договору було застосовано пільгу 50 %, відповідно до п. 13.2 ст.\~13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки при укладенні відповідачем було надано Чорнобильське посвідчення [NUMBER] . 15.05.2023 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 2103 д.н.з.\~ [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля SUZUKI ALTO д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до постанови Ірпінського міського суду Київської області від 12.06.2023 дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення [PERSON] ПДР, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 30). Цією ж постановою відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення 850,00 грн. 17.05.2023 власником автомобіля SUZUKI ALTO д.н.з. [NUMBER] [PERSON] було подано до ПрАТ «НАСК «Оранта» повідомлення про ДТП та заяву про страхове відшкодування (а.с. 18). 23.05.2023 представниками ПрАТ «НАСК «Оранта» було складено протокол (акт) огляду транспортного засобу SUZUKI ALTO д.н.з. [NUMBER] (а.с. 19-21). 18.07.2023 ПрАТ «НАСК «Оранта» був складний страховий акт № ОЦВ-ЗГ-Х-23-32-91368/1, відповідно до якого сума страхового відшкодування склала 49\~847,68 грн. (а.с. 12). 18.07.2023 ПрАТ «НАСК «Оранта» було сплачено на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 49\~847,68 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №\~36382 (а.с. 11). 29.08.2023 ФОП [PERSON] було складено звіт вих. № 11-D/13/14/2023-05-15, відповідно до якого вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля SUZUKI ALTO д.н.з. [NUMBER] складає 72\~182,28 грн. з ПДВ та 67\~714,40 грн. без ПДВ (а.с. 22-29). 06.09.2023 ПрАТ «НАСК «Оранта» був складний страховий акт № ОЦВ-ЗГ-Х-23-32-91368/2, відповідно до якого сума страхового відшкодування склала ще 17\~000,00 грн. 06.09.2023 ПрАТ «НАСК «Оранта» було сплачено на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 17\~000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №\~44553 (а.с. 16). Тобто, загальна сума страхового відшкодування склала 66\~847,68 грн. 07.09.2023 між ПрАТ «НАСК «Оранта» та [PERSON] укладено угоду про припинення зобов`язання переданням відступного, відповідно до якої сторони погодила, що загальна сума страхового відшкодування складає 66\~847,68 грн., після сплати якої, сторони вважатимуть припиненими зобов`язання за полісом № 210472070 та не матимуть претензій одна до одної щодо страхового випадку (а.с. 10). Згідно з відповіддю НПУ про ДТП, власником автомобіля ВАЗ 2103 д.н.з.\~ [NUMBER] є [PERSON] (а.с. 7-9). 19.09.2023 ПрАТ «НАСК «Оранта» надіслано [PERSON] заяву № 08-03-14/1-04/7049 про компенсування 50 % сплаченого страхового відшкодування у розмірі 33\~423,84 грн. у відповідності п. 13.2 ст.\~13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», проте відповідачем кошти компенсовані не були. Між сторонами склалися відносини, які регулюються нормами ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до\~п.\~38-1.1\~ст.\~38- Закону\~України «Про\~обов`язкове страхування\~цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, з порушенням умов, передбачених п. 13.2 ст. 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту) то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Вказаний правовий висновок викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року, провадження № 14-176цс18. Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 7.1 ст. 7 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового платежу (внеску, премії) встановлюється страховиком самостійно шляхом добутку розміру базового страхового платежу та значень відповідних коригуючих коефіцієнтів, що затверджуються відповідно до пункту 7.2 цієї статті, а також з урахуванням положень пункту 13.2 статті 13 цього Закону. Страховику забороняється встановлювати або пропонувати\~встановити\~розмір страхового платежу, розрахований в інший спосіб. Однак, п. 38-1.1 ст. 38-1 Закону передбачає, що у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Згідно з п. 13.2 ст. 13 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до І або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Крім того, вказаний пункт Закону передбачає, що зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу. Поліс № 210472070 був укладений між позивачем та відповідачем із застосування пільги 50 % відповідно до п. 13.2 ст.\~13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки при укладенні відповідачем було надано Чорнобильське посвідчення Б 022697. Водночас, застрахований транспортний засіб на праві власності відповідачу не належить. За правилами, встановленими статтею 76 ЦПК, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частинами 1, 5статті 81 ЦПК визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. За змістом частини 2статті 77 ЦПК предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Приймаючи до уваги, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 15.05.2023, відбулася за участі забезпеченого автомобіля ВАЗ 2103 д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що є порушенням умов п. 13.2 ст. 13 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки при укладенні договору страхування (поліс № 210472070) 50% знижка на страховий платіж надавалася за умови належності відповідачу на праві власності застрахованого транспортного засобу, тому суд вважає, що відповідач, як особа відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, повинен компенсувати 50 відсотків виплаченого страховою компанією страхового відшкодування у розмірі 33\~423,84 грн. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що застрахований транспортний засіб відповідачу на праві власності не належить, а тому останній зобов`язаний компенсувати позивачу 50 % сплаченого страхового відшкодування. Щодо розподілу судових витрат, слід вказати наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, підстав для звільнення відповідача від стягнення судового збору судом не встановлено, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2\~684,00 грн. (а.с. 4). Згідно ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved