Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-01 00:00:00

У лютому 2024 року [PERSON] , діючи через свого представника адвоката Єренка Д.В., звернулася до Запорізького районного суду Запорізької області із позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 24.09.2018 між [PERSON] та [PERSON] було укладеного договір позики, що підтверджується розпискою від 24.09.2018 року. Відповідно до умов розписки відповідач отримав від позивачки позику у розмірі 5000 доларів США, та зобов`язався повернути її у строк до 01.04.2022, проте на час звернення до суду із цим позовом грошові кошти позивачці не були повернуті. На момент подачі позовної заяви до суду 5000 доларів США складає 187950 грн, які позивачка просить суд стягнути з відповідача, а також стягнути судовий збір у розмірі 1879,50 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 19.03.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 15.05.2024 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду по суті. 10.07.2024 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі сторін, до якої долучено оригінал розписки від 24.09.2018 (а.с.60). Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, представником позивача надавалася заява про те, що сторона позивача не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.36, 69, 72). Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином (а.с.70-71), клопотань, заяв про відкладення розгляду справи, відзиву до суду не надходило. Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. На підставі наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Статтями 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підставі ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем [PERSON] власноруч було складено розписку від 24.09.2018 року, якою він посвідчив прийняття ним у позику від [PERSON] грошових коштів у сумі 5000 доларів США із зобов`язанням повернення їх [PERSON] до 01.04.2022 (а.с.61). Згідно з приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, а саме не повернув позику як станом на 01.04.2022, так і на час звернення позивачки до суду. Станом на\~09.02.2024\~ день\~звернення до\~суду із\~позовом (а.с.14)\~офіційний курс\~гривні щодо\~долару США\~складав 37,5707\~(а.с.62,\~65),\~отже 5000\~доларів США\~складає187853,50 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. Частиною першою статті 133\~ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України). Вирішуючи питання про відшкодування позивачу витрат на професійну правову допомогу у розмірі 10000 грн суд враховує, що відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати за надання правничої допомоги не підтверджені належними доказами, а саме: позивачем до позовної заяви додано лише копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №969 на ім`я [PERSON] та ордеру на надання правничої (правової) допомоги №1045009 від 09.02.2024, при цьому детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних для надання правничої допомоги та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги надано не було. Оскільки понесення позивачкою зазначених витрат чи необхідність у їх понесені не підтверджено належними доказами вони до стягнення з відповідача на користь позивача не підлягають. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивачки підлягає 1878,50 грн сплаченого судового збору за подання позовної заяви (а.с.6). На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial