Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-31 00:00:00

[PERSON] заявив позов до [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості за аліментами за період з лютого 2006 року по липень 2015 року, які були стягнуті на підставі рішення Святошинського районного суду м.Києва від 24.03.2006 року по цивільній справі №2-691-1 на утримання сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] [INFO] , в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно. Позов мотивовано тим, що позивач в період з лютого 2006 року по липень 2015 року проживав разом з дітьми, утримував їх, про наявність виконавчого листа про стягнення з нього аліментів не знав. Крім того, має на утриманні матір пенсіонерку. Провадження відкрите відповідно до ухвали від 08.09.2023 року, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою від 26.03.2024 року призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач надіслала відзив, яким позов не визнала та просила відмовити. Від позивача надійшла відповідь на відзив, яким на вимогах позову наполягав. Відповідач надіслала заперечення на відповідь на відзив, якими просила в позові відмовити. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити, надав пояснення які зводяться до викладеного в позовній заяві. Відповідач, позов не визнала, просила відмовити, надала пояснення, які зводяться до викладеного у відзиві. Дослідивши та оцінивши наявні в справі докази приходжу до такого висновку. Судом встановлено, що на виконанні у Святошинському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м Київ) перебуває виконавче провадження N?17287599 щодо примусового виконання виконавчого листа N?2-691-1, виданого 24.03.2006 року Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 09.02.2006 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до довідки про доходи позивач з січня 2022 року по квітень 2023 року проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] та його загальна сума доходу становила 1095110,09 грн. З довідки виданої Святошинським ВДВС, вбачається, що станом на 01.06.2023 року заборгованість позивача по аліментах перед відповідачем становить 219166,42 грн. Відповідно до положень статті 3 Конвенції ООН «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Згідно статей 8,11 Закону України «Про охорону дитинства`кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтею 180 Сімейного кодексу Українивизначено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідностатті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому частиною другою статті 197 СК України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно частини першоїстатті 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Відповідно до пункту 22 постанови пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 рокусуд, у випадках передбаченихстаттею 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам. З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя. Будь-яких доказів того, що вищевказана заборгованість зі сплати аліментів виникла у зв`язку з тяжкою хворобою позивача або іншою обставиною, що має істотне значення, матеріали справи не містять і на такі обставини позивач не посилається. Перебування на утриманні позивача матері пенсіонерки, стосуються матеріального стану позивача, що прямо передбачено частиною першоюстатті 197 СК України, та може бути підставою відстрочки або розстрочки сплати ним заборгованості, однак не для звільнення від її сплати. Суд зазначає, що звільнення позивача від часткової заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини, яка проживає окремо, призведе насамперед до порушення прав такої дитини. Оскільки, позивачем не надано доказів, які б свідчили про наявність підстав для часткового звільнення від сплати заборгованості по аліментам, тому суд доходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed