Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 4000 грн щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16 листопада 2012 року між сторонами укладено шлюб, який рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2016 року розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати разом із позивачем. Вказує, що відповідач у вихованні дитини участі не бере, кошти на утримання доньки надає періодично, тобто ухиляється від обов`язків, передбачених ст. 180 СК України. Позивач вимушений самостійно забезпечувати утримання малолітньої доньки, займатися її розвитком, оплачувати відповідні витрати, однак це не звільняє відповідача від обов`язку утримувати дитину. Відповідач є особою працездатного віку, тому має об`єктивну можливість виплачувати аліменти. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. На підставі досліджених доказів судом встановлені наступні фактичні обставини. З 16 листопада 2012 року сторони перебували у шлюбі, який рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2016 року, що набрало законної сили 04 березня 2016 року, розірвано (а.с.7, 9-10). Від шлюбу сторони мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Також судом встановлено, що сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч.ч.1,3 ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 18 Сімейного кодексу України, суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 182 цього ж Кодексу, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3?) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Дитина [PERSON] , [INFO] , самостійного доходу не має; має задовільний стан здоров`я. Відповідач має задовільний стан здоров`я; матеріали справи не містять відомостей щодо наявності у нього інших дітей та утриманців, а також стягнень за виконавчими документами. Відповідно до положень ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи визначені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України обставини, суд дійшов висновку, що заявлений позивачем розмір аліментів у сумі 4000 грн є надмірним, і такими, що відповідають як фактичним обставинам справи, так і вимогам закону будуть аліменти на утримання дитини у розмірі 3000 грн, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1073,60 грн.

Outcome: partial