Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-07 00:00:00

09 липня 2024 року заявник звернувся до суду та просить встановити факт, що він самостійно виховує та утримує дітей, які не досягли 18 років: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вимог зазначив, що 13 грудня 2023 року між ним та [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбу сторони маються спільного сина - [PERSON] , [INFO] . З квітня 2023 року заявник почав проживати однією сім?єю з [PERSON] та її двома дітьми від попереднього шлюбу - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Батько дітей - [PERSON] помер [INFO] . Таким чином, наразі завник має на утриманні трьох дітей до 18 років сина [PERSON] , [INFO] та падчерку - [PERSON] , [INFO] , та пасинка - [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з вищевикладеним заявник просить встановити факт самостійного виховання та утримання дітей, які не досягли 18 років: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні заявник свою заяву підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради у судовому засіданні просив ухвалити рішення в інтересах дітей. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи [INFO] , у судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 13.12.2023 р. (а.с.14). Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] (а.с.15). [PERSON] від попереднього шлюбу має двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] та Серія [NUMBER] (а.с.17,18). Батько [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] (а.с.24). Відповідно до Характеристики сім`ї учня 9-Б класу Дніпровського ліцею №134 гуманістичного навчання і виховання [PERSON] , хлопець забезпечений усім необхідним. Мати приділяє увагу вихованню та розвитку сина, завжди на зв`язку з класним керівником. Вітчим, [PERSON] , військовослужбовець, але у вільний від служби час займається вихованням дітей Відповідно до Довідки №294 від 29.04.2024 р. Солдат [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] (а.с. 28). Відповідно до Акту обстеження умов проживання №04/2283 від 27.06.2024 року, у будинку [ADDRESS] , проживає заявник, [PERSON] , разом зі своєю дружиною [PERSON] та неповнолітніми дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до змісту Акту обстеження умов проживання, санітарно-гігієнічний стан в житловому будинку в нормі, для дітей є умебльована кімната, є все необхідне для навчання, стосунки в сім`ї добрі, між батьком та донькою є порозуміння, багато часу проводять разом, діти дійсно проживають з батьком і перебувають на його утриманні (а.с.27). Згідно до ч. 1 ст. 141СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучатися зі своєю матір`ю. Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Пунктом 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини). З Акту обстеження умов проживання №04/2283 від 27.06.2024 року вбачається, що заявник, [PERSON] , разом зі своєю дружиною [PERSON] та неповнолітніми дітьми: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ,поживають у домоволодінні за адресою: буд. [ADDRESS] . Тим самим, з вказаних доказів слідує, що діти проживає разом із заявником, який піклується про дітей, бере участь у їх вихованні та утриманні, забезпечує дітям достатній рівень освіти незалежно від стосунків сторін. У судовому засіданні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , підтвердили що заявник, [PERSON] займається їх вихованням та надає кошти на їх утримання. Відповідно до ч. 1ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються в тому числі справи про встановлення фактів, що має юридичне значення. У відповідності до ч. 2ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. При цьому, наведений ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Враховуючи викладене, суд відповідно до ст. 89 ЦПК України оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи перш за все із інтересів дітей вважає, що подана заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки іншим чином встановити факт, що батько самостійно виховує та утримує неповнолітніх дітей, чинним законодавством не передбачено. На підставі викладеного та

Outcome: approved