Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест авто плюс", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Територіальний сервісний центр МВС №5151 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області (філія ГСЦ МВС) Головного сервісного центру МВС про визнання права власності на рухоме майно. Позов мотивує тим, що згідно з договором купівлі-продажу від 19.01.2022 за №19/01/22/107 Товариство з обмеженою відповідальністю «Вест Авто Плюс» продало, а [PERSON] купив транспортний засіб автомобіль легковий, б/в, марки «Hyundai Sonata», серійний номер [NUMBER] , рік випуску 2014. Згідно вказаного договору вартість автомобіля складає 125800,00 грн., які перераховані в повному обсязі. На підтвердження виконання зобов`язань було підписано акт прийому-передачі транспортного засобу від 19.01.2022, згідно з яким відповідач ТОВ «Вест Авто Плюс» передав, а позивач отримав вищевказаний транспортний засіб. Окрім цього, зазначає, що 19.01.2022 було складено акт огляду реалізованого транспортного засобу №8101/22/000384, в якому зазначаються відомості про суб`єкт господарювання, що здійснює торгівлю транспортними засобами, відомості про власника, про покупця транспортного засобу та відомості про транспортний засіб. Також, покупцю (позивачу) були видані всі необхідні документи: акт технічного стану транспортного засобу від 19.01.2022 №8101/22/1/002936, відповідні сертифікати №30239369, сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу №228886, документи з відміткою митної служби buyer receipt (чек покупця), акт огляду реалізованого транспортного засобу №8101/22/000384 від 19.01.2022, акт прийому-передання транспортного засобу від 19.01.2022, електронне декларування UA500030/2021/220720. Також, вказує, що відповідачем позивачу видавались доручення №07-07/22/01 від 07.07.2022 та №07-09/22/01 від 07.09.2022 на транспортування автомобіля, проведенні сервісного, технічного обслуговування та ремонту автомобіля, проведення передпродажної демонстрації автомобіля, проведення сертифікаційних дій, технічного огляду і постановки на облік в сервісних центрах. 06.12.2022 позивач звернувся до територіального сервісного центру №5151 з метою проведення реєстрації транспортного засобу, однак під час проведення реєстрації транспортного засобу на ім`я позивача, посадовою особою в Територіальному сервісному центрі №5151 повідомлено, що зазначений договір не зареєстровано, акт огляду реалізованого транспортного засобу №8101/22/000384 від 19.01.2022 анульовано, у зв`язку з чим неможливо провести перереєстрацію транспортного засобу. Зазначає, що між сторонами було досягнуто домовленостей щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу автомобіля, позивач виконав всі умови договору та фактично набув право власності на предмет договору, проте відповідач без будь-яких правових підстав провів анулювання акту огляду реалізованого транспортного засобу та в односторонньому порядку відмовився від виконання зобов`язань за договором купівлі-продажу, умисно ухиляється від переоформлення транспортного засобу. Враховуючи вищевикладене, просить суд визнати за [PERSON] право власності на транспортний засіб - автомобіль легковий, б/в, марки «Hyundai Sonata», серійний номер [NUMBER] , рік випуску 2014. Не погоджуючись з поданим позовом, від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Відзив мотивує тим, що згідно п.7.1 договору купівлі-продажу від 19.01.2022 №19/01/22/107 під повним виконанням зобов`язань розуміється стовідсоткова оплата покупцем вартості товару, вказаної в цьому договорі та передача продавцем товару уповноваженій покупцем. Вказує, що жодних коштів від [PERSON] за спірний автомобіль товариством отримано не було та до позовної заяви не надано жодних доказів (розрахункових документів), які посвідчують факт купівлі транспортного засобу, здійснення фінансової операції сплати коштів в сумі 125800,00 грн. Окрім цього, вказує, що документи, подані позивачем, не можуть бути визнані належними, допустимими та достатніми доказами переходу права власності на транспортний засіб - автомобіль легковий, б/в, марки «Hyundai Sonata», серійний номер [NUMBER] , рік випуску 2014, до [PERSON] , наявності договірних відносин між позивачем та відповідачем щодо купівлі-продажу автомобіля. Окрім цього, від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Територіального сервісного центру МВС №5151 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області (філія ГСЦ МВС) Головного сервісного центру МВС надійшли до суду пояснення третьої особи щодо позову в порядку ст.181 ЦПК України. Зазначають, що за перевіркою Єдиного державного реєстру транспортних засобів МВС України (підсистема «Митний документ») щодо ВМД встановлено наступне картка №428311474 містить інформацію, що за вантажною митною декларацією 500030/2021/220720 від 07.09.2021, виданною Одеською митницею на ТОВ «Вест Авто Плюс» було розмитнено та випущено у вільний обіг 1 одиницю товару транспортний засіб «Hyundai Sonata», серійний номер [NUMBER] від 19.01.2022, укладений між ТОВ «Вест Авто Плюс» та [PERSON] . Вказують, що визначення ТСЦ МВС №5151 третьою особою у цій справі є безпідставним та передчасним, оскільки ТСЦ МВС №5151 не є окремою юридичною особою, права позивача не оспорює та не порушує, а також жодними рішеннями, діями чи бездіяльністю працівників РСЦ МВС в Одеській області права позивача не порушувались. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила такий задоволити. Представник відповідача в судове засідання 02.08.2024 не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. В попередніх судових засіданнях заперечив щодо задоволення позову, просив відмовити у такому. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного із доказів, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає із наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову. Судом встановлено, що 19.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вест Авто Плюс» та [PERSON] укладено Договір купівлі продажу №19/01/22/107, відповідно до якого ТОВ «Вест Авто Плюс» продає, а [PERSON] купує автомобіль легковий, б/в, марка «Hyundai Sonata», серійний номер [NUMBER] , рік випуску 2014. Пунктом 2.1 вищевказаного договору передбачено, що вартість договору складає 125800,00 грн. Відповідно до п.3.3 продавець має право вимагати сплати встановленої ціниза товар, відповідно до умов цього договору. Згідно п.7.1 Договору купівлі-продажу №19/01/22/107 від 19.01.2022 цей договір є дійсним з моменту його підписання до повного виконання зобов`язань по ньому; під повним виконанням зобов`язань розуміється стовідсоткова оплата покупцем вартості товару вказаної в цьому договорі та передача продавцем товару уповноваженій покупцем. Зі змісту митної декларації вбачається, що одержувачем товару (транспортного засобу) «Hyundai Sonata», серійний номер [NUMBER] , 2014 року випуску, є ТОВ «Вест Авто Плюс». 19.01.2022 керівником ОС ПП «АЄС Стандарт» [PERSON] видано Сертифікат відповідності №UA.013.243618-22 щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу «Hyundai Sonata», серійний номер [NUMBER] . Окрім цього, 19.01.2022 ТОВ «Вест Авто Плюс» складено Акт технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер №8101/22/1/002936, відповідно до якого транспортний засіб «Hyundai Sonata», серійний номер [NUMBER] , 2014 року випуску перебуває у справному стані. Також, 19.01.2022 ТОВ «Вест Авто Плюс» та [PERSON] складено Акт огляду реалізованого транспортного засобу «Hyundai Sonata», серійний номер [NUMBER] , 2014 року випуску, №8101/22/000384 на підставі договору купівлі-продажу №19/01/22/107 від 19.01.2022. Відповідно до Акту прийому-передачі транспортного засобу від 19.01.2022 ТОВ «Вест Авто Плюс» в особі директора Кулика З.М. передало, а фізична особа [PERSON] отримав транспортний засіб «Hyundai Sonata», серійний номер [NUMBER] , 2014 року випуску. 07.09.2022 директором ТОВ «Вест Авто Плюс» Куликом З.М. видано довіреність [PERSON] , якою йому надано право транспортування автомобіля «Hyundai Sonata», серійний номер [NUMBER] , 2014 року випуску; проведення сервісного, технічного обслуговування та ремонту автомобіля «Hyundai Sonata», серійний номер [NUMBER] , 2014 року випуску; проведення передпродажної демонстрації автомобіля «Hyundai Sonata», серійний номер [NUMBER] , 2014 року випуску; проведення сертифікаційних дій з КТЗ, технічного огляду і постановки на облік в сервісних центрах МВС автомобіля «Hyundai Sonata», серійний номер [NUMBER] , 2014 року випуску. Висновком експертного дослідження №16/5151/2096 від 06.12.2022 встановлено, що номер кузова [NUMBER] , наданого на дослідження транспортного засобу «Hyundai Sonata», не змінювався. 01.02.2023 [PERSON] скеровано на адресу ТОВ «Вест Авто Плюс» лист від 30.01.2023, в якому просив виконати зобов`язання за договором №19/01/22/107 від 19.01.2022, оскільки під час проведення реєстрації транспортного засобу на його ім`я, посадовою особою ТСЦ №5151 повідомлено, що зазначений договір не зареєстровано, у зв`язку з чим неможливо провести перереєстрацію транспортного засобу. Відповідно до відповіді Територіального сервісного центру МВС №5151 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області (філія ГСЦ МВС) Головного сервісного центру МВС №АЗ-3 від 22.02.2023, наданої адвокату Златі Н.С. на запит від 31.01.2023, згідно ЄДР ТЗ МВС України станом на 22.02.2023 акт огляду реалізованого транспортного засобу №8101/22/000384 від 19.01.2022, виданий ТОВ «Вест Авто Плюс» на транспортний засіб «Hyundai Sonata», серійний номер [NUMBER] , наявний в ЄДР ТЗ як анульований. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою\~статті 638\~ЦК України\~передбачено,\~що договір\~є укладеним,\~якщо сторони\~досягли згоди\~з усіх\~істотних умов\~договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до\~статті 316 ЦК України\~правом власності\~є право\~особи на\~річ (майно),\~яке вона\~здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України). Відповідно до\~статті 328 Цивільного кодексу України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень\~ЦК України\~з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року №1200\~та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року №1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. Таким чином, законодавцем визначений спеціальний порядок відчуження та набуття права власності на транспортні засоби, який невід`ємно пов`язаний з обов`язковою реєстрацією власником придбаного автомобіля у відповідних органах. Продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС. У разі продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, філією суб`єкта господарювання або уповноваженим дилером, крім акта приймання-передачі підприємства-виробника, покупцеві видається акт приймання-передачі, що укладається між суб`єктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером. За правилами\~статті 392 ЦК України\~позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Відтак, позивачем у позові про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред`явлення позову). З огляду на те, що відповідно до\~статті 328 ЦК України\~набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному\~статтею 392 ЦК України. Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, оскільки вважає, що набув права власності на транспортний засіб відповідно до акту прийому-передачі транспортного засобу від 19.01.2022, акту огляду реалізованого транспортного засобу №8101/22/000384 від 19.01.2022, довіреностей №07-07/22/01 від 07.07.2022 та №07-09/22/01 від 07.09.2022, а також у зв`язку з видачею відповідачем усіх необхідних документів щодо спірного транспортного засобу. Однак, суд вважає, що наведені вище докази не можуть бути прийняті до уваги, як такі, що відповідають діючому законодавству. Відповідно до частини першої статті\~328, частини четвертої статті\~334 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Згідно зі\~статтею 34\~Закону України\~"Про\~дорожній рух" Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, а порядок здійснення відомчої реєстрації та ведення обліку транспортних засобів\~визначається Кабінетом Міністрів України. Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року, №1388\~передбачено обов`язок власників транспортних засобів та осіб, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представників, зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом 10 діб після придбання, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів (п.7 вказаного Порядку). Відповідно до п.8 вищевказаного Порядку державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність, для юридичних осіб - організаційно-розпорядчий документ про проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів та видана юридичною особою довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Отже, виходячи з вищенаведених норм, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 30.10.2019 по справі № 683/2694/16-ц. Так, відповідно до листа Територіального сервісного центру МВС №5151 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області (філія ГСЦ МВС) Головного сервісного центру МВС №АЗ-3 від 22.02.2023, згідно ЄДР ТЗ МВС України станом на 22.02.2023 акт огляду реалізованого транспортного засобу №8101/22/000384 від 19.01.2022, виданий ТОВ «Вест Авто Плюс» на транспортний засіб «Hyundai Sonata», серійний номер [NUMBER] , наявний в ЄДР ТЗ як анульований. Отже, оскільки позивач не набув право власності на спірний транспортний засіб, у нього відсутнє право, яке підлягає захисту у в порядку, визначеному\~ст. 392 ЦК України. Окрім цього, позивач, покликаючись у позовній заяві на те, що ним перераховано відповідачу 125800,00 грн., а відтак ним виконано умови договору у повному обсязі, не надає жодного доказу (розрахункового документу), який б засвідчував факт сплати позивачем відповідачу грошових коштів на виконання умов договору купівлі-продажу №19/01/22/107 від 19.01.2022. Відповідач в свою чергу заперечив отримання таких грошових коштів. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно із ст.263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). З урахуванням всіх обставин справи, виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін, та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, виходячи із принципів розумності та справедливості, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позивач не довів факт здійснення оплати спірного транспортного засобу відповідачеві та не довів факт переходу права власності на спірний транспортний засіб, а відтак позовні вимоги не підлягають до задоволення з підстав та мотивів, викладених вище. Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, у разі відмови в позові, судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed