Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

У травні 2024 року заявниця [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю з [PERSON] , який помер [INFO] , без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 року до його смерті. Заявниця мотивує свої вимоги тим, що [INFO] помер [PERSON] , з яким вона перебувала у фактичних шлюбних стосунках, проживали однією сім`єю з 1993 року, вели спільний бюджет, разом харчувалися, купували за спільні кошти продукти харчування, одяг, медикаменти, сплачували за спільні сімейні кошти комунальні платежі, піклувалися один про одного. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. В установленому законом порядку, заявниця звернулася до приватного нотаріуса КМНО Литвиненка О.М., з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не було надано доказів, на підтвердження того, що вона відноситься до четвертої черги спадкоємців за законом, у зв`язку з чим заявниця звернулася до суду з вказаною заявою, про встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.05.2024 вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.05.2024 відкрито провадження у справі, та призначено справу до судового розгляду, в порядку окремого провадження. В судовому засіданні заявниця та її представник подану заяву підтримали, з підстав, наведених в ній, просили суд, заяву задовольнити, надали пояснення аналогічні викладеним в заяві. Заінтересована особа: Київська міська рада, про час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, від представника надійшли письмові пояснення, в яких представник просив розгляд справи проводити за відсутності представника заінтересованої особи та ухвалити рішення згідно норм чинного законодавства. Заінтересована особа: Здовбицька сільська рада, про час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, від сільського голови надійшла заява, в якій заінтересаовна особа просила розглянути справу по суті без участі представника. В силу положень ст. ст. 211, 223 ЦПК України, суд вважає, за можливе продовжити розгляд справи у відсутність представників заінтересованих осіб. Суд, заслухавши пояснення сторони заявника, допитавши свідків, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, і це встановлено судом, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 03.08.2021, посвідченим приватним нотаріусом Рівненського районного територіального округу Рівненської області Чайковською А.О., зареєстрованим у реєстрі за № 848, земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0801 га, кадастровий номер якої 56226 820:00:01:001:1059, яка знаходиться у [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 03.08.2021, посвідченим приватним нотаріусом Рівненського районного територіального округу Рівненської області Чайковською А.О., зареєстрованим у реєстрі за № 849, земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0641 га, кадастровий номер якої 56226 820:00:01:001:1060, яка знаходиться у с. Здовбиця, Здолбунівського району Рівненської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 03.08.2021, посвідченим приватним нотаріусом Рівненського районного територіального округу Рівненської області Чайковською А.О., зареєстрованим у реєстрі за № 850. На момент смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживав за адресою: [ADDRESS] . Так як, заявниця [PERSON] мала постійне місце роботи у ДУ «Інститут нейрохірургії імені А.П. Ромоданова НАМН України», вона продовжила проживати у місті Київ. Однак, подружні стосунки з [PERSON] не припинилися. Судом встановлено, що до спадкоємців за законом, які звернулись в установленому законом порядку, з заявою про прийняття спадщини належить: заявниця [PERSON] . Стаття 1222 ЦК України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 цього Кодексу, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. За змістом ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Звертаючись до суду з вказаною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту проживання заявниці зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, остання зазначала, що фактично вони проживали в її квартирі, за адресою: [ADDRESS] . У 2020 році мати [PERSON] - [PERSON] , [INFO] ослабла за віком, у зв`язку з чим [PERSON] вимушений був поїхати у село Здовбиця Здолбунівського району Рівненської області, щоб здійснювати догляд за матір`ю. Після смерті матері [PERSON] залишився проживати у батьківській хаті за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, на підставі пояснень сторони заявника, допитаних в судовому засіданні свідків, що заявниця фактично проживала однією сім`єю з померлим [PERSON] , вели спільне господарство в період часу з 1993 року по день смерті останнього [INFO] . Шлюб між ними не був зареєстрований, оскільки, як зазначала заявниця в судовому засіданні, оскільки в цьому не було потреби. За час проживання однією сім`єю вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм квартири, а саме: робили ремонт, купували меблі, придбавали побутову техніку та інші предмети домашнього побуту. Судом встановлено, що в позасудовому порядку, заявниця звернулася з заявою про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] , до приватного нотаріуса КМНО Литвиненко О.М.. Однак, приватним нотаріусом КМНО Литвиненко О.М.. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що нею не було підтверджено факт родинних зв`язків з померлим та було рекомендовано звернутись до суду. В судовому засіданні встановлено, що факт проживання заявниці [PERSON] разом з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу підтверджується Договором про централізовану охорону майна фізичних осіб засобами сигналізації з реагуванням наряду поліції охорони № 5156/21/2/КВ/ОС-19 від 01.06.2021 укладеного між Управлінням поліції охорони в м. Києві та [PERSON] , в якому зазначено, що об`єктом охорони згідно договору є квартира за адресою: [ADDRESS] . Згідно актом від 16 серпня 2023р., виданим Керуючою компанією з обслуговування житлового Додатку 4 до Договору № 5156/21/2/КВ/ОС-19 від 01.06.2021 «Перелік уповноважених осіб замовника, яким дозволяється користуватись сигналізацією на Об`єкті , для взаємодії з Виконавцем з приводу договірних відносин» у таблиці № [NUMBER] зазначено « [PERSON] , телефон [NUMBER] ). В судовому засіданні заявниця наголошувала, що підтвердженням довірливих та близьких відносин між нею та спадкодавцем є видана ним довіреність НОН 924830 від 24.07.2020, посвідчена приватним нотаріусом Здолбунівського районного нотаріального округу Рівненської області, зареєстрована в реєстрі за № 224, якою [PERSON] уповноважив [PERSON] , продати від його імені, за ціною та на умовах по її власному розсуду належну йому 18/100 частки в квартирі [ADDRESS] . Крім того, заявниця разом, з спадкодавцем придбавали побутову техніку, зокрема, пилосос Xiaomi, T-2 Romsat, сушарку для білизни, засоби для прання, тощо, що підтверджується скріншотамиз електронних кабінетів інтернет-магазинів, у яких адресою доставки вказаних товарів зазначено [ADDRESS] та відділення компанії «Нова Пошта» у місті Здолбунів. В судовому засіданні заявниця наголошувала, що протягом 2020 та до моменту смерті [PERSON] здійснювала оплату комунальних послуг, що надавалися за адресами: [ADDRESS] та адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Додатком № 1 до Довідки АТ «Приватбанк» від 13.02.2024. Факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу та ведення ними спільного господарства підтверджується також, допитаними в судовому засіданні свідками: [PERSON] та [PERSON] .. Зазначені свідки надали суду покази щодо спільного проживання заявниці з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1993 року по день смерті останнього - [INFO] , ведення спільного господарства ними, надання один одному необхідної допомоги, здійснення прав та обов`язків притаманних подружжю, придбання побутових речей для спільного користування. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. За правилами ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу. За правилами ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Положенням ст. 74 СК України законодавчо визнано можливість створення сім`ї чоловіком, і жінкою, які не перебувають у шлюбі. Про утворення особами сім`ї може свідчити не тільки укладення шлюбу, кровне споріднення, усиновлення, а й інші обставини, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 21 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008р., при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкритті спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають і пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний термін повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживають однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцями, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999р. № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п. Згідно з ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги заявниці про встановлення факту, що має юридичне значення обґрунтовані, доведені та підлягають до задоволення.

Outcome: approved