Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~15.04.2024 року позивач [PERSON] , через свого представника, звернувся до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що йому та відповідачам у справі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . На даний час ідеальні частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності на майно не визначені. Дана обставина позбавляє його можливості розпорядитися належним йому майном. Враховуючи наведене, просить суд ухвалити рішення, яким визначити, що йому та кожному із відповідачів належить на праві власності по 1/7 частині квартири [ADDRESS] , та, як наслідок, припинити правовий режим спільної сумісної власності на майно її співвласників. Судові витрати по справі просить залишити за собою. Представником позивача до початку судового засідання було подано заяву з проханням розгляд справи проводити без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с. 64). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до початку судового засідання подали до суду подали аналогічні за своїм змістом заяви, відповідно до яких заявлені позовні вимоги вони визнають в повній мірі та не заперечують щодо їх задоволення. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про день, час, місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позовну заяву від них на адресу суду не надходили. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 20.04.2006 року (а.с. 5). \~ \~ \~ \~Як вбачається із витягу КП «Волинське обласне БТІ» про реєстрацію права власності на нерухоме майно, сторони у справі володіють вищевказаним об`єктом нерухомого майна на праві приватної спільної сумісної власності. Їх ідеальні частки у праві власності на квартиру не визначені (а.с. 6). \~ \~ \~ \~У своєму позові [PERSON] зазначає, що поширення на квартиру [ADDRESS] правового режиму права спільної сумісної власності позбавляє його можливості розпоряджатися належною йому часткою в майні. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України). Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України). Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 370 ЦК України, якою регулюється питання про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності та якою передбачено, що співвласники спільної сумісної власності, як і співвласники спільної часткової власності мають право на виділ у натурі частки із спільного майна з тією лише різницею, що учасники першої не мають завідомо визначених ідеальних часток у праві спільної власності, а відтак, вони мають бути передусім визначені, після чого стає можливим виділ частки в натурі. При визначенні розміру часток співвласників у спільній сумісній власності вважається, що вони є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між співвласниками, законом або рішенням суду. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою визначаються рівними. На даний час спірна квартира належить сторонам на праві спільної сумісної власності, тобто розмір часток співвласників у праві власності не визначений, проте презюмується, що такі частки мають бути рівними. З урахуванням презумпції рівності часток у праві спільної сумісної власності кожному зі співвласників спірної квартири належить по 1/7 її частині. Доказів іншого суду надано не було. Частиною 3 ст. 372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. \~ \~ \~ \~З огляду на наведене, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визначення часток у спільній сумісній власності в повному обсязі. \~ \~ \~ \~За наслідками розгляду спору суд не стягує із відповідачів судові витрати по справі, як це передбачено ст. 141 ЦПК України та залишає їх за позивачем, про що останній просив у своєму позові. На підставі ст.ст. 357, 368, 370, 372 ЦК України,

Outcome: approved