Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

ТОВ «Діджи Фінанс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №101380791 від 04 червня 2021 року в розмірі 23\~950,00 грн, 2\~422,40 грн судового збору, 6\~000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 04 червня 2021 року в особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «Мілоан», [PERSON] було подано заявку на отримання кредиту №101380791. Відповідач уклав договір про споживчий кредит №101380791 від 04 червня 2021 року з ТОВ «Мілоан» та на підставі платіжного доручення йому були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 5 000,00 грн. Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання. Згідно умов договору відступлення прав вимоги №08Т, ТОВ «Мілоан» відступлено право вимоги за кредитним договором №101380791 від 04 червня 2021 року на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуто права вимоги до відповідача. Згідно договору відступлення права вимоги сума боргу перед новим кредитором становить 23\~950,00 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту 5\~000,00 грн; заборгованість за відсотками 18\~000,00 грн; заборгованість за комісійними винагородами 950,00; заборгованість за пенею 0,00 грн. Ухвалою суду від 25 червня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 22 липня 2024 року. Ухвалою суду від 22 липня 2024 року розгляд справи відкладено на 13 серпня 2024 року. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Діджи Фінанс». Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце засідання повідомлений у порядку визначеному ЦПК України, причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Представник ТОВ «Мілоан» у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце засідання повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків. 04 червня 2021 року ТОВ «Мілоан» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали договір про споживчий кредит №101380791 відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується на умовах визначених договором, строком на 30 днів з 04 червня 2021 року, надати позичальнику грошові кошти в сумі 5\~000,00 грн, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений договором термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит. Термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користуваня кредитом 04 липня 2021 року (п.1.4. договору). Пунктом 1.5 договору передбачено, що загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту), складають 3\~950,00 в грошовому виразі та 108,102.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у пунктах 1.5.1-1.5.2 договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 8\~950,00 грн. У пункті 1.5.1 договору зазначено, що комісія за надання кредиту - 950,00 грн, яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом 3\~000,00 грн, які нараховуються за ставкою 2,00 відсотка від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (пункти 1.5.2, 1.6 договору). Відповідно до\~п.2.1\~договору кредитні\~кошти надаються\~позичальнику шляхом\~переказу на\~картковий рахунок. Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2, 2.3 договору (п.1.7 договору ). Згідно з п.6.1 кредитного договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан». Додатком N 1 до договору про споживчий кредит №101380791 від 04 червня 2021 року є графік платежів за договором про споживчий кредит, згідно з яким дата платежу 04 липня 2021 року, сума кредиту за договором 5 000,00 грн, проценти за користування кредитом 3\~000,00 грн, комісія за надання кредиту 950,00 грн. Загальна вартість кредиту 8\~950,00 грн. Договір про споживчий кредит №101380791 від 04 червня 2021 року був вчинений в електронній формі. Відповідно до п.2.1 договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. На підтвердження виконання кредитодавцем свого обов`язку щодо надання позичальнику грошових коштів позивачем додано платіжне дорученням 28346736 від 04 червня 2021 року, згідно з яким ТОВ «Мілоан» перерахувало [PERSON] , згідно договору №101380791, на картковий рахунок 5\~000,00 грн. Положеннями п.3.2.6 кредитного договору передбачено, що ТОВ «Мілоан» має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати заставу, делегувати (доручати здійснення) свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього договору без згоди позичальника. 14 вересня 2021 року ТОВ «Діджи Фінанс» (фактор) та ТОВ «Мілоан» (клієнт) уклали договір факторингу N08Т, відповідно до умов якогоклієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, на умовах визначених договором. Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання договору (п.4.1 договору). Згідно з витягом з додатку до договору факторингу №08Т від 14 вересня 2021 року, у [PERSON] на момент відступлення права вимоги була наявна заборгованість за договором №101380791 в сумі 23\~950,00 грн, з яких\~5\~000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 18\~000,00 грн - заборгованість за відсотками, 950,00 грн заборгованість за комісією. Позивачем на адресу відповідача направлено досудову вимогу №3284009475-АВ від 27 вересня 2023 року, повідомлено про відступлення права вимоги від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Діджи Фінанс», зазначено інформацію про порядок погашення заборгованості по кредитному договору №101380791 від 04 червня 2021 року. Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст.514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У ст.526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань (ст.525 ЦК України). Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У ст.598 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Відповідно до положень ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи, що доказів належного\~виконання зобов`язань\~по сплаті\~кредиту відповідачем суду не надано, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 5\~000,00 грн заборгованості за тілом кредиту та 950,00 грн комісії за надання кредиту. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Кредит відповідачу надано строком на 30 днів з 04 червня 2021 року по 07 липня 2021 року. Відповідно до п.2.4 Договору Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого п.1.4 Договору, а у випадку пролонгації - не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування. Пунктом 2.3 договору визначено умови пролонгації строку кредитування. У п.2.3.1 договору зазначено, що, продовження вказаного в п.1.3 договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах. Для продовження строку кредитування на пільгових умовах позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту (п.2.3.1.1 договору). В матеріалах справи відсутні докази вчинення позичальником дій щодо сплати комісії за управління та обслуговування кредиту та частини заборгованості, які свідчили б про пролонгацію строку кредитування на пільгових умовах. Умови пролонгації на стандартних (базових) умовах визначені п.2.3.1.2 договору. Згідно з вказаними умовами позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в пункті 1.6 цього Договору. В п.2.3.2 кредитного договору зазначено, що розділ 2.3 договору є домовленістю сторін про зміну умов кредитного договору на умовах відкладальної(их) обставин(и) щодо якої(их) невідомо настане вона(и) чи ні, відповідно до ст.212 Цивільного кодексу України, і яка(і) полягає(ють) у: а) здійснені платежу(ів) позичальником після вибору доступних умов пролонгації на пільгових умовах, згідно п.2.3.1.1 Договору та розділу 6 Правил; б) продовженні користування кредитними коштами позичальником після спливу строку кредитування, визначеного згідно п.1.3, п.2.3.1.1, п.2.3.1.2 Договору. Після настання визначених в підпунктах «а» та/або «б» цього пункту обставин, умови кредитного договору, зокрема строк кредитування, згідно п.1.3, термін (дата) повернення кредиту і сплати винагород (плати), визначений п.1.4, змінюються пропорційно строку пролонгації. Зміни умов договору разом з актуальною сумою заборгованості відображаються кредитодавцем в оновленому графіку платежів, що розміщується кредитодавцем в особистому кабінеті позичальника, який уповноважує кредитодавця на таке оновлення (актуалізацію) та не потребують будь-якого іншого оформлення. У випадку розбіжностей між умовами кредитного договору та оновленим графіком платежів, застосовуються умови визначені графіком. Позивач не надав суду доказів, що відбулася\~пролонгація строку\~кредитування,\~відповідно до\~умов договору\~та доказів складання та доведення до відповідача оновлених графіків платежів, передбачених п.4.1, 4.2 договору. З відомості про щоденні нарахування та погашення вбачається, що ТОВ «Мілоан» за кредитним договором №101380791 нараховані відсотки в сумі 18\~000,00 грн по 02 вересня 2021 року включно, тобто після спливу визначеного договором строку кредитування. Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 та від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому суд зазначив, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки. Вказаний висновок було підтверджено і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі N 912/1120/16. Згідно додатку №1 до договору про споживчий кредит №101380791 від 04 червня 2021 року сума процентів за користування кредитом в межах строку дії договору становить 3\~000,00 грн, і саме ця сума підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Позивач також просить стягнути з відповідача 6 000,00 грн витрат на правову допомогу. Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Зі змісту положень даної норми вбачається, що витрати на правничу допомогу адвоката складаються з: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також сум, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, і ці суми встановлюються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вказаною нормою також передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вищезазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді позивачем надано договір про надання правової допомоги №42649746 від 01 квітня 2024 року, додаткова угода №003284009475 від 01 квітня 2024, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Білецьким Б.М., акт про підтвердження надання правничої допомоги адвокатом від 10 травня 2024 року, зі змісту яких вбачається, що адвокатом Білецьким Б.М. надало правову допомогу для ТОВ «Діджи фінанс» у справі щодо стягнення кредитної заборгованості з [PERSON] на суму 6\~000,00 грн. Клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, відповідачем не заявлялось. У ст.141 ЦПК України зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене, враховуючи надані документи на підтвердження фактично понесених позивачем витрат на правничу допомогу, з урахуванням часткового задоволення позову, суд вбачає підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 2\~242,17 грн витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 905,24 грн.

Outcome: partial