Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

В серпні 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору недійсним. Свої вимоги мотивувала тим, що 04.04.2021 між нею та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу, відповідно до умов якого позивач продала, а відповідач купив автомобіль Toyota Rav 4, 2015 р.в., державний номер [NUMBER] . [PERSON] вважає, що вказаний договір підлягає визнанню недійсним, оскільки був підписаний не покупцем [PERSON] , а його сином [PERSON] , на той час чоловіком позивача. Підписання договору відбувалось в приміщенні ТСЦ, де позивач поставила свій підпис, а замість покупця договір підписав [PERSON] . Позивач вважає, що вказане є порушенням діючого законодавства, а саме ч. 2 ст. 203 ЦК України. Посилаючись на викладене, [PERSON] звернулась із даним позовом до суду, відповідно до якого просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу №\~4841/2021/2521857 транспортного засобу від 08.04.2021. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15.08.2023 відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено її розгляд у підготовчому судовому засіданні; витребувано у Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Миколаївській області відомості щодо власника автомобіля Toyota Rav 4, 2015 р.в., державний номер [NUMBER] . 31.08.2023 витребувані відомості надійшли на адресу суду. 18.10.2023 від представника відповідача [PERSON] адвоката Обуховської\~Р.В. надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого вона позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. Зазначає, що позивач не надала до суду жодного доказу та вмотивованого обґрунтування, чим саме порушено її право та чому слід визнати договір купівлі-продажу недійсним. Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16.11.2023 витребувано у Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Миколаївській області (Філія ГСЦ МВС) оригінал договору купівлі-продажу 4841/2021/2521857 транспортного засобу від 08.04.2021, а саме автомобіля TOYOTARAV4, 2015 р.в., номерний знак [NUMBER] , укладений між [PERSON] та [PERSON] ; витребувано у Миколаївської міської ради реєстраційну справу фізичної особи підприємця [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] ; витребувано у Головного управління ДПС в Миколаївській області реєстраційну справу фізичної особи підприємця [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . 08.12.2023 витребувані відомості надійшли на адресу суду від Головного управління ДПС в Миколаївській області. Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Миколаївській області (Філія ГСЦ МВС) надав на адресу суду витребуваний оригінал оскаржуваного договору 11.12.2023. Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.12.2023 по справі призначено судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання: Чи виконано підпис від імені [PERSON] в графі 10. Місцезнаходження і реквізити сторін «Покупець: [PERSON] » у договорі купівлі-продажу №\~4841/2021/2521857 транспортного засобу від 08 квітня 2021 року, укладеному між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] чи іншою особою? Проведення експертизи доручено експерту Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. 16.01.2024 на адресу суду від Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшло клопотання експерта про надання додаткових матеріалів і зразків та вчинення інших дій, пов`язаних із проведенням експертизи. А саме експерт просить надати 10-15 вільних зразків підпису [PERSON] , щоб розрив у часі виконання зразків та досліджуваного документу був мінімальним (2017-2023 роки). Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.01.2024 поновлено провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання договору недійсним. 12.03.2024 від представника відповідача [PERSON] адвоката Обуховської\~Р.В. на адресу суду надійшли письмові пояснення по справі. Згідно вказаних пояснень представник позивача зазначає про те, що в зв`язку із введенням воєнного стану та військовою агресією з боку Російської Федерації [PERSON] був змушений виїхати за межі України. З 14.03.2022 та дотеперішній час він проживає у Швейцарії. Крім того у відповідача погіршився стан здоров`я, він потребує оперативного втручання (пухлина правого передпліччя). В той же час, відповідач з`явився до суду для відібрання в нього зразків підписів, надав наявні в нього оригінали документів, які містять вільні зразки його підписів, тобто зробив все можливе для того, щоб судова почеркознавча експертиза була виконана. 12.03.20.24 Ленінським районним судом м. Миколаєва задоволено клопотання представника позивача [PERSON] та призначено по справі судову почеркознавчу експертизу, в межах наданих документів. Проведення експертизи доручено експерту Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Оплату за проведення експертизи покладено на позивача [PERSON] , згідно рахунку експертної установи. 20.03.2024 на адресу суду від Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшов рахунок № 24-1418 (18) від 18.03.2024 за проведення експертизи, який 21.03.2024 було направлено на адресу позивача [PERSON] та її представника адвоката Білецького О.П. Зі зворотнього повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що представник позивача отримав рахунок за проведення експертизи 03.04.2024 (а.с. 174). 13.05.2024 від Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України на адресу суду надійшло повідомлення про невиконання експертизи, оскільки станом на 07.05.2024 рахунок за її проведення оплачено не було. Матеріали цивільної справи № 489/4544/23 повернуто до суду без виконання експертизи. У відповідності до ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16.05.2024 провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] поновлено, призначено підготовче судове засідання. Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27.06.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] та її представники не з`явились, повідомлялись судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомили. Представник відповідача [PERSON] адвокат Обуховська Р.В. в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні в повному обсязі. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд встановив наступне. 08.04.2021 між [PERSON] (після розірвання шлюбу Клопотова) та [PERSON] був укладений Договір купівлі-продажу № 4841/2021/2521857 транспортного засобу, відповідно до якого [PERSON] зобов`язалась передати у власність [PERSON] транспортний засіб марки Toyota, модель Rav4, 2015 р.в., колір сірий, номер кузова (шасі, рама) [NUMBER] (а.с. 4). Згідно п. 2.1 договору передача транспортного засобу продавцем і прийняття його покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна. У відповідності до п. 3.1 договору за домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 120\~000,00 грн. Положеннями п. 10 договору купівлі-продажу продавцем за договором є [PERSON] , покупцем [PERSON] . В договорі містяться власноручні підписи сторін. Відповідно до повідомлення Філії ГСУ МВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Миколаївській області від 21.08.2023 від 31/3023-14-2023 автомобіль Toyota, модель Rav4, 2015 р.в., номер кузова (шасі, рама) [NUMBER] , зареєстрований за [PERSON] , [INFO] , транспортний засіб має номерний знак [NUMBER] (а.с. 13). Відповідно до ч. 1 статті 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15\~Цивільного кодексу\~України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі статтями 6, 11 та 12\~ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Відповідно до положень статті 202\~ЦК України правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Частиною першою статті 638\~ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно зі статтею 655\~ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За своєю суттю договір купівлі-продажу передбачає для однієї сторони право отримання предмета купівлі-продажу у власність та зобов`язання сплатити його покупну ціну, а для другої сторони право на отримання ціни та обов`язок передати предмет договору наступному власнику. Крім того, покупець може домовитись з іншою особою про придбання власності за її рахунок з наступним відшкодуванням цій особі витрат. Отже, предмет договору належить продавцю та переходить у власність покупця, якщо інше не передбачено домовленістю сторін, та покупець має сплатити ціну за власний рахунок, якщо інше не передбачено домовленістю сторін договору або покупцем та іншою особою. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України, зокрема, відповідно до частини першої статті 202, частини третьої статті 203\~ЦК України головною умовою правомірності правочину є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, тому основним юридичним фактом, який суд повинен установити, є дійсна спрямованість волі сторін при укладенні договору, а також з`ясувати питання про те, чи не укладено цей правочин з метою приховати інший та який саме. Відповідно до частини п`ятої даної статті правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно зі ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Таким чином, з наведено можна дійти висновку про те, що укладений правочин є правомірним, за виключенням прямої вказівки закону про його правомірність чи визнання його таким за рішенням суду. При цьому, останні вимоги повинен ініціювати та довести позивач. Змагальність сторін є одним із основних принципів цивільного судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір,

Outcome: dismissed