Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

У червні 2024 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась позивач [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, відповідно до якої просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2012 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області шлюб між сторонами розірвано. Позивач зазначає, що на теперішній час дитина проживає разом з нею. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає. Разом з тим, домовленості про участь відповідача в утриманні сина між сторонами у справі не досягнуто. Вказані обставини і вимусили позивача звернутися до суду з зазначеною позовною заявою. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 01 липня 2024 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків. 09 липня 2024 року позивачем усунено недоліки вказані і ухвалі суду. УхвалоюЖовтневого районного суду м. Харкова від 12 липня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Призначено судове засідання. Позивач, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позов задовольнити. Відповідач, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Так, судом було встановлено, що згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 08 травня 2024 року позов [PERSON] задоволено повністю. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 28 квітня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції в Харківській області, актовий запис №34. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №142, серія [NUMBER] . Батьками зазначені: батько [PERSON] та мати: [PERSON] (а.с. 8). Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що на теперішній час дитина проживає разом із нею, відповідач в свою чергу добровільно не надає допомоги в утриманні дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1-3\~ст. 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Частиною першою\~ст.191 СК України\~передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Так, судом було встановлено, що згідно довідок від 14.07.2023 № 6331-5002863741 та № 6331-5002863739 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, позивач [PERSON] та дитина [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з ч.1\~ст. 206 ЦПК України\~позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Отже, враховуючи наявні в матеріалах справи докази та те, що обидва батьки повинні утримувати своїх дітей, що відповідач визнав позов, виходячи із принципів справедливості, співмірності та верховенства права, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 червня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи вищевикладене, позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів\~у межах суми платежу за один місяць. Окрім того, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд відповідно до ч.1\~ст. 142 ЦПК України\~вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 50 відсотків судового збору, від якого позивач звільнена на підставі\~Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: approved