Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

25 березня 2024 року представник позивачки звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Під час спільного проживання позивачки та відповідача однією сім`єю, у них досить часто почали виникати сварки з різних побутових причин. Все це призвело до того, що в лютому 2015 року їх сім`я розпалась. З того часу позивач з відповідачем проживають окремо один від одного, ніякого спільного домашнього господарства не ведуть. Неповнолітня донька проживає спільно з позивачем та перебуває повністю на її утриманні. Відповідно до заочного рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 13.09.2016 у справі № 527/1783/15-ц, шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано. Відповідно до рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 09.10.2015 року у справі №527/2430/15-ц стягнуто з відповідача на користь позивачки щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , починаючи з 30.09.2015 і до досягнення дитиною повноліття. З початку 2017 року відповідач припинив будь-які стосунки як з позивачкою так і зі своєю дочкою. З того часу відповідач своїх батьківських обов`язків, зокрема обов`язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття, не виконує та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Будь-яких перешкод для виконання відповідачем своїх обов`язків, позивачка не чинила. Зокрема, позивачка неодноразово пропонувала відповідачу спілкуватися з донькою, купувати їй одяг і харчі, брати іншу участь у її вихованні та утриманні, але цього робити відповідач не бажає, свідомо ухиляючись від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідач зовсім не цікавиться розвитком, станом здоров`я доньки та не дбає про її інтереси. Піклування про доньку [PERSON] виявляє тільки позивачка та її цивільний чоловік. Враховуючи те, що відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків відносно власної дитини представник позивача вважає, що позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки підлягають задоволенню. На підставі викладеного представник позивача прохала суд позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до неповнолітньої доньки [PERSON] та стягнути в відповідача судові витрати та витрати на правову допомогу. У судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, представник позивачки направила до суду клопотання в якому прохала розгляд справи проводити за відсутності позивачки та її представника. Представники третіх осіб у судове засідання не з`явилися, направили до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань до суду не надавав, відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 05 лютого 2014 року виконавчим комітетом Опришківської сільської ради Глобинського району Полтавської області [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до копії рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 09 жовтня 2015 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] (а.с. 13-14). Згідно копії заочного рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 13 вересня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 11-12). Відповідно до довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів від 06 березня 2024 року та розрахунку заборгованості зі сплати аліментів № 8928/17.3-34 від 08 лютого 2024 станом на 06.03.2024 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 4 місяці з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання та становить 235034 грн 27 коп (а.с. 23-25). Згідно довідки виданої Бугаївською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області від 22.02.2023 №4 про те, що батько [PERSON] [PERSON] , контакту зі школою не підтримує, успішністю дитини не цікавиться, з вчителями не спілкується, батьківські збори не відвідує. Дитину до школи приводить і забирає мати, на виклики до школи приходить теж тільки мати (а.с. 26). Як вбачається із довідки Бугаївського старостинського округу Градизької селищної ради, [PERSON] , 2014 року народження зареєстрована та проживає разом з матір`ю [PERSON] (а.с. 30). Відповідно до довідки Бугаївського старостинського округу виконавчого комітету Градизької селищної ради від 21.02.2024 року № 86 на [PERSON] , компрометуючих фактів, повідомлень про порушення громадського порядку та інформацію про притягнення до адміністративної відповідальності в Бугаївський старостат не надходило (а.с. 31). Згідно Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно доньки [PERSON] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Градизької селищної ради Кременчуцького району № 5 від 13 червня 2024 року, виконавчий комітет Градизької селищної ради як орган опіки та піклування вважає, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно виховання та утримання малолітньої [PERSON] : протягом тривалого часу не піклується про життя та здоров`я дитини, не цікавиться шкільним життям дитини, не забезпечує лікуванням, матеріально не утримує, свідомо погодився на позбавлення батьківських прав, що вказує не небажання батька утримувати та виховувати дитину. Фактично [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов`язків стосовно дочки [PERSON] , тому заслуговує на позбавлення батьківських прав (а.с. 89-90). Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов № 66 від 08.04.2024, проведено обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що за даною адресою проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Умови задовільні, для дітей наявні всі умови для всебічного розвитку. (а.с.91). Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 Сімейного кодексу України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки (втрата прав, заснованих на спорідненості) як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Згідно ч.ч. 5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Судом встановлено, що на даний час дитина проживає разом з матір`ю. Проте, з наданих суду доказів взагалі неможливо встановити період коли саме відповідач почав ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків. У інформації з навчального закладу, де навчається дитина, відсутні відомості стосовно того, з якого часу дитина навчається у вказаному закладі, коли батько перестав приймати участь у вихованні дитини. Згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Разом з цим, як вбачається із дослідженого судом висновку, орган опіки та піклування, при ухваленні рішення про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] зазначив, що його може бути позбавлено батьківських прав. У вказаному висновку зазначено, що в ході бесіди із батьком встановлено, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав стосовно дочки [PERSON] . У постанові Верховного Суду від 10.11.2023 року (справа № 401/1944/22, провадження №\~ 61-10115св23), останній зазначив, що заява відповідача, в якій він відмовлялася від батьківських прав на дитину та визнання позов про позбавлення його батьківських прав,\~не можуть слугувати підставою для задоволення позову, оскільки відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства та не відповідає інтересам дитини. Верховний Суд наголошує, що саме лише подання заяви про визнання позову у справі про позбавлення батьківських прав не може бути підставою для звільнення позивача від обов`язку надання інших доказів на підтвердження існування обставин, передбачених частиною першою статті 164 СК України для позбавлення батьківських прав. Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі\~і застосуванні\~норми права\~до спірних\~правовідносин суд\~враховує висновки\~щодо застосування\~відповідних норм\~права,\~викладені в\~постановах Верховного\~Суду. \~ \~ \~ \~ У даній категорії справ визнання позову\~суперечить закону, а саме частині третій статті 155 СК України та порушує інтереси дитини. Крім того, суд зауважує, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, адже позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в їх діях. За викладених обставин, суд встановив, що в матеріалах справи немає\~беззаперечних та достатніх доказів, які б підтверджували винну та свідому поведінку [PERSON] щодо ухилення від участі у вихованні доньки, умисне і свідоме нехтування обов`язками батька. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що поведінку [PERSON] до доньки [PERSON] можливо змінити у кращу сторону без застосування крайнього заходу впливу, тому позов в частині позбавлення його батьківських прав до задоволення не підлягає.

Outcome: dismissed