Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

Виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області, що діє в інтересах малолітньої [PERSON] , звернувся до Обухівського районного суду Київської області із позовом до [PERSON] , третя особа: Обухівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. На обґрунтування позову зазначено, що відповідач неналежно виконує свої батьківські обов`язки, зловживає спиртними напоями, не приймає участі у вихованні та утриманні своєї доньки, що слугувало підставою для відібрання у відповідача дитини [PERSON] , [INFO] , та передачу її сім`ї патронатного вихователя. Після вилучення дитини відповідач не з`являється до служби у справах дітей та сім`ї Виконавчого комітету Обухівської міської ради, не цікавиться життям та станом здоров`я доньки, за місцем проживання відсутня. Відтак, розглянувши на засіданні комісії з питань захисту прав дитини відповідне питання, прийнято рішення про затвердження висновку органу опіки та піклування щодо позбавлення відповідача батьківських прав. Ухвалою Обухівського районного суду від 30.10.2023 року відкрито провадження у справі за загальними правилами позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою Обухівського районного суду від 01.02.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позові. У судовому засіданні відповідач та її представник заперечили щодо задоволення позову, просили відмовити у його задоволенні. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Обухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 02.06.2022 року. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] у графі «мати» зазначено [PERSON] (далі відповідач, [PERSON] ), [INFO] . Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, громадянка [PERSON] , [INFO] , є одинокою матір`ю. [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 23.12.2020 року № 622 квартира за адресою: [ADDRESS] , передана в спільну часткову власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1/3 частки та є приватизованою. Із матеріалів справи слідує, що в період 2019-2021 проводилися обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . 21.09.2021 року Службою у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області винесено офіційне попередження [PERSON] , [INFO] , за неналежне виконання батьківських обов`язків, не влаштування нормальних умов для проживання дитини. Відповідно до акту від 21.02.2022 року за результатами обстеження місця проживання [PERSON] , [INFO] , встановлено, що за даною адресою: [ADDRESS] , проживають: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . У даному акті зазначено, що в квартирі відключено електропостачання за борги, санітарно-гігієнічні умови не відповідають вимогам, спальне місце одне для дитини та матері, у помешканні брудно, розкидані речі, поганий запах, накурено. У зв`язку з наведеним, 21.02.2022 року відносно [PERSON] , [INFO] , складено протокол про адміністративне правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП. Також, 21.02.2022 року начальником відділу у справах дітей [PERSON] , представником органів внутрішніх справ та представником органу опіки і піклування складено акт про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють, та відібрано [PERSON] , [INFO] , у [PERSON] , [INFO] . 22.02.2022 року Службою у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області видано наказ № 12 «Про тимчасове влаштування малолітньої [PERSON] , [INFO] », згідно з яким вирішено тимчасово влаштувати до сім`ї [PERSON] , [INFO] , яка є патронатним вихователем, [PERSON] , [INFO] , як таку, що залишилася без батьківського піклування та на підставі акту про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють, від 21.02.2022 року. У подальшому, на підставі наказу № 21 від 11.05.2022 року Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області припинено тимчасове влаштування [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з її подальшим влаштуванням у сім`ю патронатного вихователя [PERSON] , [INFO] , з 11.05.2022 року. Надалі, рішеннями Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області строк перебування [PERSON] , [INFO] , у сім`ї патронатного вихователя [PERSON] , [INFO] , неодноразово продовжувався, зокрема, згідно з рішенням від 09.05.2023 № 154 строк продовжено на шість місяців у зв`язку з перебуванням даної сім`ї за межами кордону України. Згідно з висновком від 29.06.2022 року № 01-14-30 Центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Обухівської міської ради Київської області повернення дитини [PERSON] , [INFO] , в біологічну сім`ю вбачається неможливим через низький батьківський потенціал матері, злісне ухилення від виконання батьківських обов`язків, зловживання алкогольними напоями, веденням аморального стилю життя та небажанням його змінювати, нехтуванням сімейними цінностями. 24.05.2022 року, 05.12.2022 року та 15.03.2023 року складено акти обстеження житлово-побутових умов сім`ї, дітей, відповідно до якого доступ до квартири за адресою: [ADDRESS] , відсутній. Рішенням виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області від 04.04.2023 року № 117 затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . У висновку зазначено, що [PERSON] веде асоціальний спосіб життя, не має постійного місця роботи та джерел доходів, зловживає алкогольними напоями, приводить до додому сумнівні компанії. Сім`я проживає в однокімнатній квартирі, що потребує ремонту, знаходиться в занедбаному стані. Базові потреби дитини в їжі, відпочинку, сну, продуктах харчування та медичному обстеженні не забезпечені. [PERSON] протягом року не з`являється до служби у справах дітей та сім`ї Виконавчого комітету Обухівської міської ради, не цікавиться життям та станом здоров`я доньки, її успіхами, не допомагає матеріально, не проявляє інтерес до повернення дитини у біологічну сім`ю. За місцем свого проживання відсутня, місце перебування громадянки - невідоме. Згідно з письмовими поясненнями патронатної виховательки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , потрапила до неї занедбаною, втомленою та хворою, матір не приділяла дитині достатньої уваги, ігнорувала емоційні потреби дитини. Наразі, дитина не висловлювала бажання повернутися до матері, не охоче розмовляла з нею, коли вона дзвонила. При цьому, біологічний батько дитини також дзвонив лише два рази та висловлював погрози в бік [PERSON] . Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої статті 1 Закону України "Про охорону дитинства"). Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України "Про охорону дитинства"). Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини (пункти 1)-6) частини першої статті 164 СК України). Тлумачення змісту пункту 2 частини першої статті 164 СК України дає можливість зробити висновок, що ухилення від виконання обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна оцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Подібні правові висновки щодо застосування відповідних норм СК України викладені у постановах Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі N 553/2563/15-ц, від 23 січня 2020 року в справі N 755/3644/19 та від 23 червня 2021 року в справі N 953/17837/19. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і потрібно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Отже, вирішуючи спір про позбавлення батьківських прав, суд передусім повинен дати оцінку дотриманню якнайкращих інтересів дитини, що передбачає пошук і знаходження балансу між усіма елементами, які потрібні для ухвалення справедливого судового рішення. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, тощо), які надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є винятковим заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування потрібно вирішувати виключно після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Під час судового засідання з розгляду справи по суті представник позивача наголошувала на незадовільних умовах проживання дитини із матір`ю, що слугувало підставою для відібрання дитини. При цьому, відповідач жодного разу не телефонувала патронатній виховательці та не цікавилася дитиною, дитина до матері повертатися не бажає. У свою чергу, відповідач у судовому засіданні стверджувала, що 24 лютого 2022 року приїжджала забрати дитину, проте їй відмовили в поверненні дитини. Також, відповідач у 2023 році намагалася зателефонувати дитині, проте були проблеми зі зв`язком. Наразі, відповідач одружена, її чоловік є військовослужбовцем, та в них у шлюбі народилася дитина. За поясненнями відповідача, її квартира відремонтована, електропостачання підключено, заборгованість за комунальні послуги частково погашена, залишок становить близько 20000,00 грн. Так, відповідач перебуває на утриманні чоловіка, який бажає удочерити дочку відповідача. Поряд із цим, відповідач перестала вживати алкоголь, була офіційно працевлаштована, найбільший термін роботи становив 8 місяців. Відповідач бажає налагодити контакт з донькою, має достатньо часу для присвячення його на розвиток дитини, обіцяє надавати доступ органам опіки та піклування до житла з метою перевірки умов проживання дитини. Судом заслухано покази свідка [PERSON] , яка є матір`ю біологічного батька [PERSON] , [INFO] . За показами свідка, її син та відповідач розійшлися через сварку. У той же час, відповідач належно утримувала доньку, квартира була чиста, дитина доглянута, свідок допомагала відповідачу матеріально та продовжує спілкуватися з дитиною, яка хоче повернутися додому після закінчення війни. На думку свідка, відповідача не варто позбавляти батьківських прав та остання впорається зі своїми батьківськими обов`язками. Також судом заслухано покази свідка [PERSON] , який знає дитину з народження. Свідок повідомив, що відповідач веде здоровий спосіб життя, алкоголь жодного разу в квартирі не бачив, ремонт у квартирі був не новий, але умови проживання для дитини були нормальними. Свідок охарактеризував відповідача як хорошу матір, яку не слід позбавляти батьківських прав. За показами свідка [PERSON] , відповідач є хорошою матір`ю та належно доглядала за дитиною, у зв`язку з чим відповідача не варто позбавляти батьківських прав. Із матеріалів справи також слідує, що 13.06.2020 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом від 13.06.2020 року серії [NUMBER] , виданим Обухівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 90. [INFO] в подружжя народився син [PERSON] , згідно зі свідоцтвом про народження від 09.11.2023 року серії [NUMBER] , виданим Обухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 368. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї, дітей від 29.03.2024 року, складеного за адресою: [ADDRESS] , умови для проживання покращені, а саме: у кухні та кімнаті поклеєні нові шпалери, є окреме спальне місце для матері та дитини, також є додаткове спальне місце; відсутній стіл для навчання. Судом прийнято до уваги, що згідно з довідками від 01.03.2024 року [PERSON] , [INFO] , не зверталася та не отримувала медичну допомогу в психіатричному та в наркологічному кабінетах КНП ОМР «Обухівська БЛІЛ». Відповідно до довідки від 22.02.2024 року № 383, виданої Управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області, [PERSON] , [INFO] , дійсно перебуває на обліку в Управлінні та одержує державну соціальну допомогу при народженні дитини. У лютому 2024 року [PERSON] зверталася до Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області із заявою про надання дозволу на зустріч із донькою [PERSON] , [INFO] . У заяві також указано, що [PERSON] зобов`язується дати належне виховання, матеріальне забезпечення дитини, створити необхідні умови для фізичного, морального, культурного та соціального розвитку дитини, та ї чоловік [PERSON] , також підтримує та бажає повернути доньку в сім`ю. Водночас, у висновку органу опіки та піклування не наведено підстав та аргументів, а також однозначних обставин, які би вказували на доцільність застосування такого крайнього заходу, як позбавлення [PERSON] батьківських прав, не наведено даних, які об`єктивно характеризують відповідачку як особу, яка не здійснює своїх батьківських обов`язків. Так, зазначені у висновку обставини не відображають теперішній стан умов проживання дитини, позитивних змін у способі життя відповідача, її бажанні приймати участь у вихованні дитини, дбати про її розвиток. Відповідно до ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Ураховуючи наведені обставини, суд вважає не доведеною позивачем наявність виключних підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У справі "Мамчур проти України" від 16 липня 2015 року (заява N 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте потрібно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку треба враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100). У § 54, 57, 58 рішення ЄСПЛ "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року (заява N 31111/04) зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини. Отже, наявні у справі докази в їх сукупності не свідчать про умисне ухилення [PERSON] від виконання своїх обов`язків щодо виховання [PERSON] , [INFO] , відповідач не є тією особою, поведінка чи дії якої можуть свідчити про негативний вплив на дитину, а тому розрив з нею сімейних відносин не відповідає інтересам дитини, відтак необхідність застосування до відповідача крайнього заходу впливу у вигляді позбавлення батьківських прав відсутня. За наведених обставин суд дійшов висновку в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. За приписами п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed