Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначив, що з 2015 року сторони перебували у сімейних відносинах без реєстрації шлюбу, від яких народилася донька [PERSON] . 17.01.2023 року сторони зареєстрували шлюб, але після цього відносини у сім`ї зіпсувалися, що призвело до припинення шлюбних відносин з середини 2023 року. Зазначає, що з квітня 2024 року сторони спілкуються виключно по питаннях, які стосуються спільної доньки, при цьому шлюбні стосунки не підтримуються, спільне господарство не ведеться, спільного бюджету немає, а тому позивач, посилаючись на викладене, просив про розірвання шлюбу. Позивач у судове засідання не з`явився, але від його представниці адвоката Котенко І.О. до суду надійшла письмова заява про підтримання позовних вимог та про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, але від неї до суду надійшла заява про визнання позовних вимог та про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.01.2023 року (повторне свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , місце державної реєстрації: Новоодеський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 07). Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] (повторне свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Подружнє життя між сторонами не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідно до ч. 1\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Подружжя не бажають проживати разом, шлюбні відносини між ними припинено. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ч. 1\~ст. 55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4\~ст. 56 СК України). Враховуючи вимоги позивача про розірвання шлюбу, відсутність заперечень проти цього від відповідача, суд, на підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст.\~104,\~110,\~112 СК України, приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв`язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб\~розірванню. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка не зверталася до суду із клопотанням чи заявою про відновлення її дошлюбного прізвища після розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved