Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-07 00:00:00

У березні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] , у якому, з урахуванням уточнень, просив провести поділ належної йому та відповідачу земельної ділянки на праві спільної часткової власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,7257 га, кадастровий номер 4825780000:01:000:0008, згідно висновку експерта від 04.06.2024 року №СЕ-19/115-24/9534-ЗТ за варіантом №1 або за варіантом № [NUMBER] ; стягнути з відповідачки понесені ним судові витрати. Позовна заява мотивована тим, що у порядку спадкування після смерті батьків він та його сестра [PERSON] , відповідачка по справі, успадкували відповідно 21/24 та 3/24 частки земельної ділянки площею 9,72 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Снігурівської міської ради Баштанського (колишній Снігурівський) району Миколаївської області, кадастровий номер 4825780000:01:000:0008. Позивач зазначив, що після оформлення спадщини, з відповідачкою не можуть прийти згоди щодо умов передачі земельної ділянки в оренду. Відповідачка не надає згоду на виділ в натурі його частки земельної ділянки. Відповідно до висновку експерта від 04.06.2024 року №СЕ-19/115-24/9534-ЗТ земельна ділянка може бути розподілена, просить здійснити поділ земельної ділянки за за варіантом № [NUMBER] або за варіантом №2 вказаного висновку. 14.05.2024 року від відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позов у якому вона просить позивачу у задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що позивач, звертаючись до суду не довів порушення його прав відповідачем, не надав доказів неможливості укладення правочину щодо поділу земельної ділянки між власниками; крім того, позивач визначив неправильний спосіб захисту своїх прав, оскільки виділення частки із спільної часткової власності, яка належить двом співвласникам неможливе. В судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином. Представник позивача [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її та позивача відсутність, позовні вимоги підтримують (вх.№5744/24-вх.від 08.08.2024 р.). Відповідачка [PERSON] про причини неявки суд не повідомила. Суд вважав за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних наданих сторонами доказів. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до такого. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками земельної ділянки площею 9,72 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4825780000:01:000:0008, розташованої в межах території Снігурівської міської ради Снігурівського району Миколаївської області. [PERSON] належить 21/24 частина зазначеної земельної ділянки, 5/6 з якої він успадкував відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 04.09.2012 року приватним нотарісом Снігурівського районного нотаріального округу Миколаївської області Шульгою Т.В., реєстраційний номер 766, після смерті [PERSON] , а 1/24 успадкована ним після смерті матері [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 29 липня 2021 року державним нотаріусом Снігурівської державної нотаріальної контори Миколаївської області Коваль Ю.В., реєстраційний № 671 [PERSON] після смерті матері [PERSON] успадкувала 3/24 частини земельної ділянки, про що їй видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом (а.с.8). Тобто, спірна земельна ділянка є об`єктом спільної часткової власності, при цьому позивачу належить 21/24 частина, відповідачці - 3/24 частина. Право спільної часткової власності на указане майно у зазначених частках зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (довідка №390104603 від08.08.2024 р.). Відповідно до висновку про експертну грошову оцінку, виконаного оцінювачем [PERSON] станом 23.02.2024 року експертна грошова оцінка (оціночна (ринкова) вартість) земельної ділянки загальною площею 9,7257 га становить 155 610 грн. (а.с.10). Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 321 ЦПК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмеження у його здійсненні лише у випадках і в порядку встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України право спільної часткової власності це власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Відповідно до ч.1, 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Таким чином, на відміну від поділу спільної часткової власності, за якого власність припиняється для всіх її учасників, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна право спільної часткової власності на це майно припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно доч.1,3 ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Згідно з висновком експерта судової земельно-технічної експертизи від 04.06.2024 року експертом було розроблено 4 Варіанти розподілу земельної ділянки за кадастровим номером 4825780000:01:000:0008, відповідно до часток співвласників [PERSON] (8,505 га), [PERSON] (1.215 га). Позивач просив поділити земельну ділянку за варіантом № 1 або №2 висновку експерта, відповідно яких земельна ділянка, яка попонується для виділу відповідачці розташована з одного та з іншого краю земельної ділянки та межує з під`їздними шляхами з однієї сторони та із земельною ділянкою позивача з іншої. Відповідачка не заперечивла обидва варіанти поділу земельної ділянки, запропоновані експертом. При цьому, між сторонами відсутній погоджений або встановлений порядок користування земельною ділянкою. Обидва, запропоновані позивачем, варіанти поділу земельної ділянки відповідають розміру часток кожного співвласника у нерухомому майні, проте не забезпечать вільне користування кожним зі співвласників належним йому майном з урахуванням необхідності розміщення під`їздних шляхів до обох сторін їх земельних ділянок. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне поділити в натурі між сторонами земельну ділянку площею 9,7257 га, що належить їм на праві спільної часткової власності, що розташована в межах території Снігурівської міської ради Баштанського (колишнього Снігурівського) району Миколаївської області, кадастровий номер 4825780000:01:000:0008 цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у розмірі і в межах згідно з розробленим варіантом висновку експерта судової земельно-технічної експертизи за варіантом № [NUMBER] , та припинити право спільної часткової власності позивачів на вказану земельну ділянку. З урахуванням вищезазначеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Доводи відповідачки про недоведеність порушення нею прав позивача є необгрунтованими, оскільки сам факт звернення позивача до суду та заперечення відповідачки проти позову свідчить про наявність між ними неврегульованих питань. Крім того, відповідач у відзиві зазначила, що запропоновані позивачем умов договору оренди спільної земельної ділянки для неї є суперечливими. Також встановлено, що спірна земельна ділянка перебуває в оренді в ТОВ СГП "Нібулон" на підставі договору оренди землі б/н від 13.02.2004 року (з урахуванням пролонгацій). За змістом ст.110 ЗК України перехід права власності на земельну ділянку, зміна її цільового призначення не припиняє встановлених обмежень, обтяжень. Отож, судове рішення про поділ земельної ділянки, що перебуває в оренди, не вплине на права та обов`язки СГП "Нібулон". Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч. 3 ст. 141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. На підтвердження понесених судових витрат позивач надав договір про надання правової допомоги б/н від 15.02.2024 року, ордер на надання правничої (правової) допомоги, акт виконаних робіт від 15.02.2024 року, згідно якого надані слідуючі послуги загальною вартістю 3000 грн.: надання консультації з питань поділу земельної ділянки - 500 грн., ознайомлення з юридичною практикою, законодавстом, складання позову - 3 год. - 2000 грн., супровід справи у суді (представництво інтересів позивача у суді) - 500 грн., квитанції про сплату витрат за надання правничої допомоги від 15.02.2024 року у сумі 1000 грн, від 26.06.2024 року у сумі 1000 грн., від 04.03.2024 року у сумі 1000 грн. Враховуючи складність справи, виконані адвокатом роботи, зміст позовної заяви, обсяг доданих документів, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги та підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вирішує питання про судові витрати. Загальна сума судових судових витрат складає 15 266,48 грн., з яких 1361,60 грн. судового збору, 10 904,88 грн. за проведення експертизи, 3000 грн. - витрат за надання правничної допомоги, які на прохання позивача суд розподіляє між сторонами порівну та стягує на його користь з відповідачки 7 633,24 грн.

Outcome: approved