Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-31 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом поданим через представника [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2001100937 від 09.10.2012 на суму 13\~297,36 грн.. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 09.10.2012 між відповідачем та АТ «ОТП Банк» (первісний кредитор) був укладений Кредитний договір № 2001100937, за яким відповідач отримав кредит та зобов`язався повернути його в порядку і на умовах, передбачених договором, та сплатити проценти за користування кредитними коштами. В подальшому, відповідно до умов Договору факторингу № 28/06/23 від 28.06.2023, укладеного між АТ «ОТП Банк» та позивачем ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги за вказаним кредитним договором щодо стягнення заборгованості, що утворилась (згідно розрахунку) внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за цим договором, у розмірі 13\~297,36 грн., в тому числі 10569,00 грн. загальна сума боргу по тілу кредиту; 2728,36 грн. загальна сума боргу по відсотках, 0,00 - загальна сума боргу по комісії. Відповідно до витягу реєстру боржників №2 до Договору факторингу №28/06/23 від 28.06.2023, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 13\~297,36 грн., з яких: 10\~569,00,00 грн.\~загальна сума боргу по тілу кредиту; 2728,36 грн. загальна сума боргу по відсотках, 0,00-загальна сума боргу по комісії. Оскільки відповідач вказану заборгованість не сплачує, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Ухвалою судді від 11.04.2024 було відкрите провадження у справі, а її розгляд визначений в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові зазначив про розгляд справи без його участі, наполягали на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання неодноразово не з`явивлявся, письмового відзиву на позов не надавав, про причини неявки не повідомив, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, що відповідно до\~ст. 280 ЦК України\~у сукупності є підставою для заочного розгляду справи. Фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису не здійснювалось в порядку ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до такого. Судом встановлено, що 09.10.2012 між АТ «ОТП Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір № 2001100937. Відповідно до умов цього кредитного договору, відповідач отримав фінансовий кредит в розмірі 5832,00 грн. та зобов`язувався повернути його в порядку і на умовах, передбачених договором, та сплатити проценти за користування кредитними коштами. Зокрема, як випливає із змісту п. п. 1.2-1.4 вказаного кредитного договору, кредит у розмірі 5\~832,00 грн. був наданий на 24 (двадцять чотири) місяці строком до 09.10.2014, під сплату процентів за користування кредитними коштами за фіксованою ставкою в розрахунку 0.01% процентів річних та 2,5% плата по кредиту (комісія) від суми кредиту щомісячно. В подальшому, на підставі Договору факторингу № 28/06/23 від 28.06.2023 право вимоги до відповідача за зазначеним кредитним договором у вказаному розмірі перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», яке також є фінансовою установою. Відповідно пп. 2.1- пп. 2.3 п. 2 кредитного договору № 2001100937 від 09.10.2012, сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюються згідно з графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору. Сума кредиту, проценти за користування кредитом, нараховані штраф та/або пеня (у разі наявності) складають заборгованість за договором. Заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок Товариства у строк, встановлений договором. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Загальний строк користування кредитом за вказаним Кредитним договором становив 24 місяці, загальна сума річних процентів за весь строк кредитування становить 0, 62 грн. та комісія 3 499,20 грн., а всього по закінченню строку кредитування (09.10.2014) відповідач мав сплатити на користь первісного кредитора грошову суму в розмірі 9 331,82 грн.. Відповідно до розрахунку заборгованості основна сума боргу зазначена в розмірі 10569,00 грн., процентів за користування кредитними коштами 2728,36 грн. При цьому детального розрахунку заборгованості по сплаті процентів позивач не надав. Відповідно до витягу з реєстру боржників № 2 до Договору факторингу № 28/06/23 від 28.06.2023, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 13\~297,36 грн., з яких 10\~569,00,00 грн.\~загальна сума боргу по тілу кредиту; 2728,36 грн. загальна сума боргу по відсотках, 0,00-загальна сума боргу по комісії. Будь-яких інших нарахувань за кредитним договором позивач не здійснював і до стягнення не пред`явив. Доказів виконання відповідачем зобов`язань по вказаному кредитному договору матеріли справи не містять. Статтею 526 ЦК України\~встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2\~ст. 1054 ЦК України\~передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. На підставі ч.1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1\~ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1\~ст. 1056-1 ЦК України\~передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст. ст.\~610,\~612 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. При цьому, як випливає з правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 444/9519/12, кредитор має право нараховувати проценти за користування кредитними коштами лише в межах періоду кредитування, який дорівнює строку, на який надавався кредит. Цей висновок також був підтриманий Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі № 910/45818/16. Зокрема, Верховний Суд наголошує на тому, що за змістом\~ст. 1054 ЦК України\~позичальник (1) отримує від банку грошові кошти, власником яких він не був, та (2) отримує можливість певний час правомірно не повертати надані грошові кошти. Натомість у позичальника виникає зобов`язання (1) повернути грошові кошти у встановлений строк та (2) сплатити визначені договором проценти за користування кредитом. Отже, позичальник отримує «чужі» грошові кошти в борг, який зобов`язується повернути в майбутньому. Поняття «користування кредитом», яким послуговуються скаржники, є окремим випадком «користування чужими коштами». Термін «користування чужими коштами» Велика Палата Верховного Суду розтлумачила в постанові від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 (пункти 34, 35, 37 відповідно). Термін «користування чужими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу частини другої\~статті 1054 ЦК України\~та до відносин із комерційного кредиту - в силу частини другої\~статті 1057 цього Кодексу. Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України\~боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, «користування кредитом» - це можливість позичальника за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами кредитного договору. Тобто нарахування відповідачу процентів за користування кредитом за період часу після спливу строків повернення кредиту за кредитним договором є неправомірним і не породжує у відповідача обов`язку сплачувати такі проценти. Отже, стягненню з відповідача підлягає 9 331,82 грн. за кредитним договором №201100937 від 09.10.2012. Відповідно до ч. 1\~ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 Цивільного кодексу України. Однак позивач не пред`явив до суду вимог щодо захисту своїх прав кредитора шляхом стягнення з відповідача грошових сум в порядку ч. 2\~ст. 625 ЦК України Згідно ч. 1\~ст. 625 Цивільного кодексу України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1, ч. 2\~ст. 614 ЦК України\~особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідач жодних заперечень проти позову не надав, факт укладання ним кредитного договору не оспорював, факт невиконання зобов`язань за цим договором також не оспорював, як і наданого позивачем розрахунку заборгованості, доказів погашення заборгованості на користь позивача або первісного кредитора не надала. Таким чином, виходячи із закріпленої у\~ст. 614 ЦК України\~презумпції вини боржника у зобов`язанні, яка відповідачем не спростована, суд вважає позовом таким, що підлягає задоволенню. За таких обставин, з урахуванням викладеного, оскільки відповідач умови за вказаним кредитним договором належним чином не виконував, право вимоги за цим договором перейшло до позивача, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги частково, стягнувши з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 2001100937 від 09.10.2012 в загальному розмірі 9 331,82 грн.\~сума заборгованості за основною сумою боргу. Згідно із ч. 1, 2\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2125,05 грн. (70,18%).

Outcome: partial