Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до Мар`янівської селищної ради Луцького району Волинської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] . Свій позов позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла його баба [PERSON] . Після смерті спадкодавиці відкрилась спадщина за заповітами, де спадкоємцями є позивач та його брат [PERSON] . Інші спадкоємці відсутні. Позивач вказує, що пропустив строк для прийняття спадщини через поганий стан здоров`я та достатністю, на його думку, фактичного вступу в управління спадковим майном. Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 20.06.2024 року відкрито провадження у даній справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 20 червня 2024 року постановлено витребувати у приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волошина С.А. витяг зі спадкового реєстру про наявність спадкових справ до майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , а також заповітів, посвідчених від її імені, а у випадку заведення спадкової справи на ім`я спадкодавиці належним чином завіреної її копії; залучити до участі у цивільній справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] , жителя [ADDRESS] . Протокольною ухвалою суду від 31.07.2024 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 31.07.2024. Позивач в судове засідання не з`явився, у письмовій заяві просив розгляд справи проводити без його участі, позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, у заяві, яка надійшла до суду 30.07.2024 р., останній позов визнав, просив розгляд справи проводити без його участі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] в судове засідання не з`явився, у письмовій заяві від 30.07.2024 р. просив справу розглядати без його участі, викладені у позовній заяві вимоги задовольнити. Вказав, що спадщини не прийняв, поновити строк для подання заяви про прийняття спадщини наміру не має. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини 1 та 2 ст. 1220 ЦК України). Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.12). Загальні положення про спадкування визначені главою 84 ЦК України. Відповідно до ст.\~1216\~Цивільного кодексу\~України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як встановлено судом, [PERSON] належну їй земельну частку (пай), на яку видано Державний акт на право приватної власності на землю II-ВЛ №006344, виданий 29 лютого 2000 року, заповіла [PERSON] , [INFO] . Даний заповіт посвідчений 13 грудня 2013 року секретарем Бужанівської сільської ради Горохівського району Волинської області [PERSON] , зареєстрований за №165 (а.с.7). Згідно Державного акта на право приватної власності на землю II-ВЛ №006344, виданого Головою Бужанівської сільської ради народних депутатів 29 лютого 2000 року, земельна ділянка площею 1,40 га розташована на території Бужанівської сільської ради. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №77494815 стверджується, що заповіт чинний та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 165. Будучи спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , позивач звернувся до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області Волошина Сергія Анатолійовича з метою оформлення спадкових прав. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24 травня 2024 року №62/02-31, приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Волинської області Волошин С.А. відмовив [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке належало спадкодавцю. У постанові приватний нотаріус зазначив, що заяви про прийняття спадщини до нотаріальних установ у встановлені законом строки, а саме до 07.12.2024 р., [PERSON] подано не було. Довідкою виконавчого комітету Мар`янівської селищної ради Луцького району Волинської області від 28.02.2024 р. №116 стверджується, що за [PERSON] , яка померла [INFO] , рахується земельна частка (пай) згідно Державного акта на право приватної власності на землю II-ВЛ №007344, виданий 29 лютого 2000 року. Спадкодавець [PERSON] до дня смерті проживала одна, чоловік [PERSON] помер [INFO] . Заповіти Христин Софії у Бужанівській сільській раді посвідчувались 13 грудня 2013 року за №165 та 09 березня 2017 року за №30. Після смерті [PERSON] спадкоємцем за законом є [PERSON] , за заповітом [PERSON] (а.с.16). 02.07.2024 р. на запит суду надійшла відповідь від приватного нотаріуса Луцького\~районного нотаріального\~округу Волинської\~області Волошина\~С.А.\~за №01-16/75\~від 28.06.2024\~р. з додатками. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №77494790 від 28.06.2024 р., після померлої [PERSON] за заявою позивача [PERSON] заведено спадкову справу, номер у спадковому реєстрі 72485753. З матеріалів спадкової справи вбачається, що 24 травня 2024 року [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини та видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим 13 грудня 2013 року [PERSON] , секретарем Бужанівської сільської ради Горохівського району Волинської області, зареєстрованим в реєстрі за №49 на земельну ділянку площею 1,3952 га згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії II-ВЛ №006344, виданого 29 лютого 2000 року Бужанівською сільською радою. З аналогічною заявою також звернувся [PERSON] про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим 09 березня 2017 року [PERSON] , секретарем Бужанівської сільської ради Горохівського району Волинської області, зареєстрованим в реєстрі за №30 на земельні ділянки площами 1,6984 та 0,291 га. Чоловік спадкодавиці [PERSON] помер [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Отже, позивач є спадкоємцем за заповітом, посвідченим 13 грудня 2013 року секретарем Бужанівської сільської ради Горохівського району Волинської області Притулюк Аллою Борисівною, зареєстрований за №165. Інших спадкоємців, які претендують на зазначене у заповіті спадкове майно після смерті [PERSON] , в тому числі в порядку ст.1241 ЦК України, судом не встановлено. Частинами 1 та 2 ст.\~1269\~ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені ст. 1272 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст.\~1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Крім того, при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. В пункті 24 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Звертаючись до суду з цим позовом, позивач свої вимоги обґрунтовув тим, що у встановлений законом шестимісячний строк він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] через незадовільний стан здоров`я, достатністю, на його думку, фактичного вступу в управління спадковим майном. Відповідно до ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави. Відповідно до ч.5 ст.1268 та ч.3 ст.1296\~ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оцінюючи доводи позивача та надані ним докази в обґрунтування позовних вимог, суд вважає, що причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку є поважними. Окрім того, суд враховує, що визнання поважними причин пропуску позивачами строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення їм додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст. 3 ЦК України). Матеріалами справи встановлено, що позивач після смерті [PERSON] претендує на належне останній спадкове майно як спадкоємець за заповітом. Відповідач Мар`янівська селищна рада Луцького району Волинської області проти задоволення позовних вимог не заперечила. Водночас відмова у задоволенні позову, за наявності встановлених судом обставин, була б непропорційним втручанням у право особи на мирне володіння майном. У своєму позові [PERSON] не наполягає на стягненні судових витрат, а тому розподіл судових витрат у даній справі не здійснюється. Враховуючи вищенаведене, на підставі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.3, 1268-1272 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved