Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

в Острозький районний суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу звернулася [PERSON] . Позовну заяву аргументує тим, що шлюб між нею та відповідачем був зареєстрований 02.04.2021 Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №443. Від даного шлюбу сторони не мають спільних дітей, проте у позасудовому порядку врегулювати спір не вдається. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, у них різні погляди на подружнє життя. Зазначає, що перспектив для збереження сім`ї немає, шлюб існує формально, примирення неможливе, оскільки подальше спільне життя суперечило б їх інтересам. Вказуючи на те, що спроби налагодити сімейні відносини не приносили належного результату, просить розірвати шлюб. Ухвалою суду від 06.05.2024 відкрито провадження, справа призначена до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ст.274-279 ЦПК України без повідомлення (виклику) сторін, та роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Одночасно роз`яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивач [PERSON] подала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] подав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає у повному обсязі. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Суд, визначивши юридичну природу правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази у їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. З досліджених в судовому засіданні письмових доказів встановлено наступні обставини. Відповідно до\~свідоцтва про\~шлюб серії\~ [NUMBER] , 02.04.2021 Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №443, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (після реєстрації шлюбу [PERSON] ). (а.с.3) Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] та [PERSON] тривалий час спільного господарства не ведуть, шлюбні стосунки між ними припинені. Між сторонами відсутні такі складові сім`ї, як пов`язаність спільним побутом та почуття любові і взаємоповаги, що є свідченням формального існування шлюбу між ними. На час розгляду справи в суді, ніхто з подружжя спроб відновити шлюбні відносини не робить. Одночасно, в судовому засіданні встановлено, що сторони по справі не підтримують сімейні та подружні стосунки, спроби примирення між ними не мали належного результату, а тому з цих підстав суд не бачить необхідності надати сторонам по справі строк для примирення. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною другою статті 112\~СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами відсутні такі складові сім`ї, як спільне проживання, пов`язаність спільним побутом та почуття любові і взаємоповаги, збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Щодо позовної вимоги про залишення позивачу прізвища після розірвання шлюбу, суд зазначає таке. Відповідно до положень\~ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При розірванні шлюбу в позовному провадженні на загальних підставах зміна прізвища після розірвання шлюбу відноситься до компетенції органів державної реєстрації актів цивільного стану на підставі звернення позивача, а у разі відмови органом відновити прізвище, він має право звернутися із відповідним позовом в порядку, передбаченому для оскарження дій державних органів. Відповідно до ч. 6\~ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу. Отже, питання зміни прізвища подружжя після розірвання шлюбу або залишення такого прізвища без змін проводиться в порядку, передбаченому чинним законодавством за заявою того з подружжя, який бажає змінити прізвище. В даному випадку права позивача в будь-який спосіб не порушені, тож захисту в судовому порядку не підлягають. Тому суд вважає за необхідне у задоволенні вимог [PERSON] в частині залишення прізвища після розірвання шлюбу відмовити. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно приписів ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі ст.56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial