Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з даною позовною заявою, у ході розгляду справи яку уточнила, мотивуючи її тим, що 11.06.2019 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області та видано свідоцтво про шлюб. Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що за адресою фактичного проживання: [ADDRESS] проживає разом з малолітніми дітьми, і що діти знаходяться повністю на її утриманні. [PERSON] у добровільному порядку коштів на утримання дітей не надає, не приймає участі у їх вихованні. Також вказує, що вона наразі ніде не працює, самостійно утримує дітей (придбання одягу, продуктів харчування, належного відпочинку), тому вона змушена ставити питання про стягнення аліментів та звернутися до суду. У зв`язку з вищевикладеним, позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 7000 грн., щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. 06.03.2024 року від представника відповідача [PERSON] , - адвоката Бухтоярової О.В. надійшов відзив у якому остання просила відмовити у задоволенні позову. Також просила допитати у якості свідка дружину [PERSON] [PERSON] . В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] , - адвокат Йосипчук О. уточнену позовну заяву підтримав повністю. Зазначив, що 11.10.2023 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу колишнє подружжя проживає окремо. Діти проживають разом з матір`ю. Відповідач належної допомоги дітям не надає і не бажає надавати. Просив стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі по 3500 грн. на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала думку свого представника. Представник відповідача [PERSON] адвокат Бухтоярова О.В. в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог. Зазначила, що [PERSON] добровільно надає допомогу дітям та постійно передавав кошти позивачці. Її довіритель не відмовляється підтримувати дітей, однак бажає здійснювати це в натуральній формі, не надаючи кошти позивачці, оскільки остання зловживає наркотичними засобами. Додала, що позивачка не надала доказів, що утримує дітей самостійно. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показала, що її чоловік [PERSON] має бажання брати участь у вихованні дітей, однак у натуральній формі. [PERSON] постійно надає допомогу дітям, перераховує кошти, однак позивачці все не так. Зазначила, що позивачка неналежним чином виховує дітей, діти хворіють, а сама позивачка вживає наркотичні засоби. Не заперечує, що діти проживають з позивачкою. [PERSON] ніде не працює, оскільки хворіє. Заслухавши пояснення сторін, покази свідка, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 11.06.2019 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] . Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , зареєстрована Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, яким 11.06.2019 року видано свідоцтво про народження серія [NUMBER] , та в книзі реєстрації народжень 11.06.2019 року зроблено відповідний актовий запис за №612 та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), яким 04.08 2020 року видано свідоцтво про народження серія [NUMBER] та в книзі реєстрації народжень 04.08.2020 року зроблено відповідний актовий запис за № 841. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. У статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ч.1 та ч.2 ст.184 СК України). Згідно ст.182 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. №3, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні встановлено та підтверджено сторонами, що діти проживають разом з позивачкою за адресою [ADDRESS] . Також встановлено, що відповідач по справі [PERSON] дітьми повноцінно не цікавиться та не забезпечує належним чином їх матеріальний добробут. Так, як слідує з досліджених судом квитанцій про перерахування відповідачем грошових коштів на рахунок позивачки, встановлено що такі були переховані у незначних сумах у 2023 році, тоді як відсутній жодний доказ про надання коштів на утримання дітей у 2024 році. Вказані обставини однозначно свідчать про недостатню участь батька у належному утриманні дітей. Поряд з цим, твердження представника відповідача про те, що позивачка вживає наркотичні засоби не підтверджено жодним належним доказом по справі. При визначенні розміру аліментів суд враховує відсутність у відповідача інших дітей чи непрацездатних батьків, матеріальне становище відповідача та позивача. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 13 УПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як слідує зі змісту заявлених позивачкою вимог, остання самостійно визначила спосіб захисту та звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача аліментів саме у твердій грошовій сумі, що в силу наведених вище норм є правом та вибором позивача. Положеннями ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи в сукупності всі зібрані та досліджені судом обставини, приймаючи до уваги те, що обов`язок щодо утримання неповнолітніх дітей покладено на обох батьків, суд приходить до висновку, що уточнена позовна заява підлягає до часткового задоволення та слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їх малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, у розмірі - по 2500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову (19.01.2024 року) і до досягнення дітьми повноліття, оскільки на думку суду, саме даний розмір аліментів, буде достатній для належного матеріального забезпечення потреб дітей. При цьому, оскільки позивач пред`явив позов 19.01.2024 року, то в силу вимог ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти слід стягувати саме із цієї дати, а на підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, слід допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved