Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» через систему «Електронний суд» звернулося до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 21.09.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі -ТОВ «БІЗПОЗИКА) та [PERSON] укладено Договір № 475812-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». 21.09.2023 ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 475812-КС-001 про надання кредиту, яку 21.09.2023 [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 475812-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Позивачем відповідачу направлено через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-2493 на номер телефону [NUMBER] , який зазначений відповідачем в анкеті у електронному кабінеті. Таким чином, 21.09.2023 між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] було укладено Договір № 475812-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 13000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у фіксованому розмірі 1.15226924 процентів за кожен день користування кредитом. Позивач свої зобов`язання за Договором кредиту виконав, перерахувавши на банківську картку позичальника № [NUMBER] грошові кошти в розмірі 13000,00 грн, проте відповідач свої зобов`язання перед банком не виконав, у зв`язку із чим має заборгованість у загальному розмірі 56465,60 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту у сумі 13000,00 грн, суми прострочених платежів по процентах у сумі 41515,60 грн, суми прострочених платежів за комісією у сумі 1950,00 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також витраті по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 16.05.2024 відкрито спрощене провадження у справі. Частково задоволено клопотання представника позивача та витребувано у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію про те, чи належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) банківська картка № [NUMBER] , а також чи було зараховано у період з 21.09.2023 по 30.09.2023 на платіжну картку № [NUMBER] , банком-емітентом якої є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» кошти у сумі 13000,00 грн від ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА». 26.07.2024 та 27.07.2024 на виконання ухвали суду АТ КБ «ПРИВАТБАНК» направив на адресу суду інформацію, що банківська картка № [NUMBER] належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), на яку 21.09.2023 зараховано кошти у сумі 13000,00 грн, інформація про платника відсутня. Представник позивача в судове засідання не з`явився, при цьому, 22.05.2024 через систему «Електронний суд» представником позивача подано заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, заявлені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що 21.09.2023 між [PERSON] та ТОВ «Бізнес Позика» укладено Договір про надання кредиту № 475812-КС-001 підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію», шляхом обміну електронними повідомленнями. Так, ТОВ «Бізнес Позика» 21.09.2023 було направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти Договір № 475812-КС-001 про надання кредиту. 21.09.2023 відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 475812-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. ТОВ «Бізнес Позика» було направлено відповідачу, через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор «UA-2493», на номер телефону, що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних праві обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, 21.09.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем було укладено Договір № 475812-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «Бізнес Позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 13000 гривен 00 копійок, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором про надання кредиту та Правил надання споживчих кредитів. Умовами Договору передбачено, що строк кредиту 24 тижні, термін дії договору до 07.03.2024, стандартна процентна ставка за кредитом: 2,00000000 в день фіксована, знижена процентна ставка за кредитом - 1,15226924 в день, фіксована; комісія за надання кредиту - 1950,00 грн. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 33840,00 грн, орієнтована реальна процентна ставка 9230,97 процентів. Пунктом 3.2.3 Договору кредиту, встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі та переказав відповідачу грошові кошти на загальну суму 13000,00 грн на картковий рахунок № [NUMBER] , вказаний позичальником при заповненні анкетних даних в особистому кабінет, що підтверджується інформаційною довідкою. Також, згідно інформації, яка надійшла до суду від АТ КБ «ПриватБанк» банківська картка № [NUMBER] , відкрита на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та на зазначену банківську картку 21.09.2023 зараховано кошти у сумі 13000, 00 грн. Проте, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, та як вбачається з наданого представником позивача розрахунку заборгованість відповідача станом на 10.04.2024 становить 56465,60 грн, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту у сумі 13000,00 грн, заборгованості по відсотках у сумі 41515,60 грн, суми прострочених платежів за комісією у сумі 1950, 00 грн. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ст. 95 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до положень ч.1,3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Стороною відповідача не надано доказів в розумінні положень ст.ст.76-81 ЦПК України на спростування позовних вимог. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання кредиту від 21.09.2024 на загальну суму 56465,60 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved