Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання за нею права власності на: земельну ділянку площею 0,2590 га з кадастровим номером 2625686901:03:005:0030, що розташована по [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,4550 га з кадастровим номером 2625686901:03:004:0020, що розташована в урочищі «Біля гаю», які призначені для ведення особистого селянського господарства, які належали [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовувала тим, що станом на 01.07.1990 року по [ADDRESS] проживали її батьки: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Батькові [PERSON] на праві власності належали вищевказані земельні ділянки. [INFO] батько [PERSON] помер, а [INFO] померла мати [PERSON] (прийняла спадщину після смерті батька, але юридично не оформила своїх спадкових прав). Після смерті матері відкрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно. Вона являється спадкоємницею після смерті матері і на даний час бажає оформити спадщину на вищевказані земельні ділянки на своє ім`я, в поряду спадкування за законом. Однак, в нотаріальному порядку позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкові земельні ділянки по причині допущення помилки під час присвоєння кадастрового номера земельним ділянкам (мають два різні кадастрові номери), що суперечить законодавству України, що позбавдляє її можливості оформити спадщину. У зв`язку з вищевказаним, позивач просила суд визнати за нею право власності на: земельну ділянку площею 0,2590 га з кадастровим номером 2625686901:03:005:0030, що розташована по [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,4550 га з кадастровим номером 2625686901:03:004:0020, що розташована в урочищі «Біля гаю», які призначені для ведення особистого селянського господарства, які належали [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак в позовній заяві просила справу розглядати у її відсутності. В підготовче судове засідання відповідач [PERSON] не з`явился, однак 23.05.2024 року та 31.05.2024 року на адресу суду надіслала заяви (а.с. 31, 38), в яких позов визнала, просила його задовольнити, справу розглнути у її відсутності. Вказала, що претензій не має і не буде мати в майбутньому. У зв`язку з неявкою в підготовче судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки з погосподарської книги № 2, сторінка 25-26, особовий рахунок № [NUMBER] за 1986-1990 роки Палагицької сільської ради народних депутатів Тлумацького району Івано-Франківської області, виданої Палагицьким старостинським округом Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 237 від 30.04.2024 року (а.с. 14) станом на 01.07.1990 року житловий будинок по [ADDRESS] числився службовим двором і в ньому були зареєстровані та проживали: голова двору [PERSON] (батько позивача), [INFO] , дружина [PERSON] (мати позивача), [INFO] , дочка [PERSON] (позивач), [INFO] [PERSON] (батько позивача), згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 877389, виданого 16.05.2007 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010731100011, на підставі рішення IV сесії Палагицької сільської ради V демократичного скликання від 27.12.2006 року, належало право власності на земельну ділянку, призначену для ведення особистого селянського господарства площею 0,2590 га, кадастровий номер 2625686901:03:005:0012 по [ADDRESS] (а.с. 8). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-6100546722023 від 25.09.2023 року земельна ділянка площею 0,2590 га, яка знаходиться по [ADDRESS] , цільове призначення: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, яка на праві власності належить [PERSON] (батько позивача), має кадасторовий номер 2625686901:03:005:0030 (а.с. 60-62). Також, [PERSON] (батько позивача), згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 877390, виданого 16.05.2007 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010731100012, на підставі рішення IV сесії Палагицької сільської ради V демократичного скликання від 27.12.2006 року, належало право власності на земельну ділянку, призначену для ведення особистого селянського господарства площею 0,4550 га, кадастровий номер 2625686901:03:004:0004 в урочищі «Біля гаю» в с. Палагичі Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 9). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5900566372023 від 19.09.2023 року земельна ділянка площею 0,4550 га, яка знаходиться в урочищі «Біля гаю» с. Палагичі Івано-Франківського району Івано-Франківської області, цільове призначення: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, яка на праві власності належить [PERSON] (батько позивача), має кадасторовий номер 2625686901:03:004:0020 (а.с. 56-58). [PERSON] (батько позивача) з 23.08.1956 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 19) і [INFO] у них народилася дочка [PERSON] (позивач), що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 20). 24.04.1980 року позивач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 18). [INFO] [PERSON] (батько позивачів) помер, а [INFO] померла [PERSON] (мати позивача), що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с. 16, 17). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Після смерті [PERSON] (батько позивача) [PERSON] (мати позивача) прийняла спадщину за законом після смерті чоловіка, так як була зареєстрована та постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Палагицького старостинського округу № 17 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 238 від 30.04.2024 року (а.с. 15). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] прийняли спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , оскільки у шестимісячний термін звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 47). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 240/2011 від 30.08.2011 року, заведеної Тлумацькою районною державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (а.с. 47-64), з якої вбачається, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є єдиними спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , які прийняла спадщину, інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину, немає. 28.10.2023 року [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідач) уклали договір про поділ спадкового майна, посвідчений державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвою Н.М., зареєстрований в реєстрі за № 414 (а.с. 51-52), відповідно до якого спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] , переходить відповідно: - [PERSON] (позивач): земельна ділянка площею 0,7594 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 403154, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,4550 га, для особистого селянського господарства, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 877390, що розташована за адресою: урочище «Біля гаю», с. Палагичі, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область; земельна ділянка площею 0,2590 га, для особистого селянського господарства, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 877389, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; - [PERSON] (відповідач): земельна ділянка площею 0,4371 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 403134, що розташована за адресою: с. Палагичі, Контур № 248, урочище «Під корпані» Івано-Франківський район, Івано-Франківська область; земельна ділянка площею 0,2798 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 403133, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,4860 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 403153, що розташована за адресою: [ADDRESS] . 01.11.2023 року позивач [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с. 52 зворот) на земельну ділянку, яка не є предметом даного позову. Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на дві земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка в свою чергу успадкувала дані земельні ділянку в поряду спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] . Однак, в нотаріальному порядку позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкові земельні ділянки, так як спадкові земельні ділянки мають два різні кадастрові номери, що суперечить законодавству України, що підтверджується постаною про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвою Н.М. № 545/02-31 від 02.11.2023 року (а.с. 10-11). Згідно довідки відділу №1 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківської області № НВ-6100546722023 від 25.09.2023 року при внесенні відомостей до Державного земельного кадастру про земельну ділянку, яка знаходиться на території Тлумацької міської ради по вул. Борецького в с. Палагичі Івано-Франківського району Івано-Франківської області та належить [PERSON] (батько позивача) на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 877389 від 16.05.2007 року, реєстраційний № 010731100011, змінено кадастровий номер з 2625686901:03:005:0012 на 2625686901:03:005:0030 у зв`язку з допущеною помилкою (дублювання кадастрового номера) під час присвоєння кадастрового номера (а.с. 12). Згідно довідки відділу №1 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківської області № НВ-5900566372023 від 19.09.2023 року при внесенні відомостей до Державного земельного кадастру про земельну ділянку, яка знаходиться на території Тлумацької міської ради, с. Палагичі, урочище «Біля гаю» Івано-Франківського району Івано-Франківської області та належить [PERSON] (батько позивача) на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 877390 від 16.05.2007 року, реєстраційний № 010731100012, змінено кадастровий номер з 2625686901:03:004:0004 на 2625686901:03:004:0020 у зв`язку з допущеною помилкою (дублювання кадастрового номера) під час присвоєння кадастрового номера (а.с. 13). Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачами в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з відсутністю на час складання рішення клопотання позивача, питання про повернення судового збору не вирішується. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1241, 1268 ЦК України,

Outcome: approved