Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Чернівецької міської ради про визначення місця проживання дитини В позовній заяві вказує на те, що [PERSON] , протягом\~2019\~-\~2023\~років перебував у шлюбі із відповідачкою за цим позовом - [PERSON] . Рішенням Першотравневого районного суду від 21.09.2023\~р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від шлюбу у позивача із відповідачкою 20.08.2019\~р. народилась дочка - [PERSON] . 3 19.12.2022\~р. дитина постійно проживає зі позивачем [PERSON] . Рішенням Першотравневого районного суду від 09.01.2024\~р. задоволено позов [PERSON] до [PERSON] щодо стягнення аліментів на утримання [PERSON] . Вказане рішення суду [PERSON] виконує добровільно, перераховуючи аліментні виплати на утримання дитини на картковий рахунок. [PERSON] , вказує на те, що він матеріально та житлом забезпечений, працює на підставі трудового договору між працівником і ФОП [PERSON] від 24.10.2023\~р. на посаді кухаря, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває. Із врахуванням всього наведеного, органом опіки та піклування було надано висновок щодо доцільності визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , із батьком [PERSON] , не порушуючи право матері [PERSON] на участь у вихованні дитини . Ухвалою суду від 10.05.2024 року було відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Тому просив визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , із батьком [PERSON] , не порушуючи право матері [PERSON] на участь у вихованні дитини. У судове засідання позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити. Третя особа у судове засідання свого представника не направила, проте в матеріалах справи міститься від неї заява про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про місце та час розгляду справи. Відзив на позовну заяву не подав. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дітей та інші обставини життя подружжя.\~ Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, [PERSON] , протягом\~2019\~-\~2023\~років перебував у шлюбі із відповідачкою за цим позовом - [PERSON] . Рішенням Першотравневого районного суду від 21.09.2023\~р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від шлюбу у позивача із відповідачкою 20.08.2019\~р. народилась дочка - [PERSON] . 3 19.12.2022\~р. дитина постійно проживає зі позивачем [PERSON] . Рішенням Першотравневого районного суду від 09.01.2024\~р. задоволено позов [PERSON] до [PERSON] щодо стягнення аліментів на утримання [PERSON] . Вказане рішення суду [PERSON] виконує добровільно, перераховуючи аліментні виплати на утримання дитини на картковий рахунок. [PERSON] , вказує на те, що він матеріально та житлом забезпечений, працює на підставі трудового договору між працівником і ФОП [PERSON] від 24.10.2023\~р. на посаді кухаря, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває. Органом опіки та піклування було надано висновок щодо доцільності визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , із батьком [PERSON] , не порушуючи право матері [PERSON] на участь у вихованні дитини Відповідно до ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно положень ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Зі змісту ст. 150 СК України вбачається, що одним із основних батьківських обов`язків є обов`язок по належному вихованню дитини, прищеплення їй моральних цінностей, духовності, культури своєї нації. Саме батьки повинні навчити дитину формувати систему пріоритетів та ні в якому разі не дати їй спотворити існуюче світосприйняття. Батьки повинні виховувати особистість, яка б із повагою ставилася б до прав та свобод інших людей, любила б свою сім`ю та родину. Принципом Конвенції існує принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до вимог ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ч. 1 та 2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно стст. 11, 12 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх заміняють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її для самостійного життя та праці. Стаття 12 Закону України Про охорону дитинства конкретизує, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У зв`язку із вказаним, слід визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , із батьком [PERSON] , не порушуючи право матері [PERSON] на участь у вихованні дитини. На підставі ст.ст. 112-114 Сімейного Кодексу України, суд

Outcome: approved