Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 29.04.2024 року позивач ТОВ "Факторинг Партнерс" звернулось до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії № 1044-5396 від 06.02.2022 року в сумі 47890,52 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 18004,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими відсотками - 15303,28 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн. Ухвалою від\~22.05.2024\~року провадження\~у справі\~відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. 23.05.2024 року судом отримано позовну заяву в новій редакції, відповідно до якої ТОВ «Факторинг Партнерс», виправивши помилки допущені при поданні позову 29.04.2024 року, просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії № 1044-5396 від 06.02.2022 року в сумі 47890,52 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 18004,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими відсотками 29886,52 грн. Відповідач [PERSON] 30.06.2024 року поштою направила до суду відзив на позовну заяву. Правом на подання відповіді на відзив позивач не скористався. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ 06.02.2022\~року між\~ТОВАРИСТВОМ З\~ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ\~УКР КРЕДИТ\~ФІНАНС і\~фізичною особою,\~якою є\~ [PERSON] ,\~за допомогою\~Веб-сайту\~було укладено\~електронний Договір\~про відкриття\~кредитної лінії\~№ 1044-5396.\~Кредитодавець виконав\~взяті на\~себе зобов`язання\~в повному\~обсязі,\~надавши Відповідачу\~кредит відповідно\~до умов\~укладеного Кредитного\~договору.\~Однак відповідач\~зобов`язання за\~вказаним договором\~не виконав,\~не надав\~своєчасно позивачу\~кошти для\~погашення заборгованості\~за борговими\~зобов`язаннями.\~28.10.2021\~року між\~ТОВ «УКР\~КРЕДИТ ФІНАНС»\~та ТОВ\~«ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС»\~було укладено\~Договір факторингу\~№02/10/2021\~про відступлення\~права вимоги\~за Кредитними\~договорами та\~18.07.2022\~року було\~підписано Реєстр\~боржників №3,\~за яким\~зокрема право\~вимоги до\~ [PERSON] \~перейшло до\~ТОВ «ФАКТОРИНГ\~ПАРТНЕРС».\~Станом на\~25.04.2024\~року відповідач\~продовжує не\~виконувати взяті\~на себе\~зобов`язання в зв`язку з викладеним позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. У відзиві на позов представник [PERSON] адвокат Главацький Ю.А. посилається на те, що з наданих позивачем доказів не вбачається, які первісні дані було використано під час проведення розрахунку заборгованості та за якими формулами його було здійснено. Відповідач вказує, що під час проведення розрахунку заборгованості позивачем було невірно визначено суму заборгованості за тілом кредиту та відсотками, не було враховано частину здійснених відповідачем платежів. Так, 18.07.2022 року між кредитором та [PERSON] було досягнуто домовленості з приводу позасудового врегулювання зобов`язань за Договором про відкриття кредитної лінії №1044-5396 від 06.02.2022 року шляхом реструктуризації боргу. На виконання зазначеної домовленості [PERSON] було здійснено платежі 12.08.2022 року на суму 6787,00 грн. та 13.09.2022 року на суму 6787,00 грн. В зв`язку з чим станом на 13.09.2022 року загальний розмір заборгованості, який не оспорювався сторонами, становив 13574,00 грн. Правом на подання відповіді на відзив позивач не скористався. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ 06.02.2022 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №1044-5396. Відповідно до вказаного договору розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір Кредиту 21900,00 грн., дата видачі кредиту 06.02.2022 року, строк кредитування 300 календарних днів, дата повернення (виплати) кредиту 03.12.2022 року. На підтвердження позовних вимог суду надано Довідку про укладений договір, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, станом на 18.07.2022 року за договором №1044-5396 від 06.02.2022 року, позичальник [PERSON] , видану ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», згідно з якою основний борг станом на 18.07.2022 року складає 18004,00 грн., борг 36619,00 грн. 28.10.2021 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено Договір факторингу №02/10/2021. 18.07.2022 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було підписано Реєстр боржників №3, відповідно до якого ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» відступив (передав) на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» своє право вимоги заборгованості за Кредитними договорами згідно реєстру, в тому числі за Кредитним договором №1044-5396 від 06.02.2022 року, позичальником за яким виступає [PERSON] . Згідно з Розрахунком заборгованості за Кредитним договором, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, станом на 25.04.2024 року загальна заборгованість [PERSON] за договором №1044-5396 від 06.02.2022 року становить 47890,52 грн., що складається з: заборгованості по тілу кредиту 18004,00 грн. та заборгованості за відсотками 29886,52 грн. На підтвердження доводів, викладених у відзиві на позов, стороною відповідача суду надані роздруківки квитанцій, з яких вбачається здійснення платежів з картки/рахунку VISA [NUMBER] *54 12.08.2022 року на суму 6787,00 грн. оплата по справі № 99687966, а також 13.09.2022 року на суму 6787,00 грн. оплата по справі № 99687966. Судом також досліджено надані стороною відповідача роздруківки листування в месенджері з ТОВ «Факторинг Партнерс» від 18.07.2022 року, з якої вбачається, що включена реструктуризація боргу. Також з повідомлення від 13.09.2022 року вбачається, що реєстраційний номер 99687966 відповідає Договору 1044-5396 від 06.02.2022 року [NUMBER] та плановий платіж становить 6787,00 грн., повна сума боргу 13574,00 грн. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Договором може бути встановлено обов`язок відшкодувати збитки лише в тій частині, в якій вони не покриті неустойкою. Договором може бути встановлено стягнення неустойки без права на відшкодування збитків або можливість за вибором кредитора стягнення неустойки чи відшкодування збитків. Згідно з\~ст.\~625\~ЦК України\~боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду встановлено, що між сторонами 06.02.2022 року ТОВ «УКР\~КРЕДИТ ФІНАНС»\~та [PERSON] \~шляхом накладення\~електронного підпису\~одноразовим ідентифікатором\~було укладено\~Договір про\~відкриття кредитної\~лінії №1044-5396. В подальшому право вимоги за вказаним договором до [PERSON] на підставі відповідних договору факторингу та реєстру боржників перейшло від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС». Ухвалюючи рішення по суті спору суд приймає до уваги доводи сторони відповідача [PERSON] щодо того, що позивачем до позовної заяви наданий необґрунтований розрахунок заборгованості, який не відображає здійснених відповідачем проплат вже на рахунок ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС». Окрім того, стороною позивача не спростовані доводи сторони відповідача щодо наявності реструктуризації боргу та невідповідності заявленої в позовній заяві суми до стягнення, враховуючи повну суму боргу станом на 13.09.2022 року в розмірі 13574,00 грн., що було зазначено при здійсненні оплати відповідачем 13.09.2022 року. Також суд погоджується з доводами сторони відповідача, що за відсутності первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення неможливо здійснити перевірки правильності здійсненого позивачем розрахунку заборгованості. Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України з урахуванням положень статей 526,527,530 ЦК України, кредитор має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, що узгоджується з позицією викладеною в Постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року по справі №161/16891/15-ц. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. В той же час розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 р. № 6-16цс15. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). За таких обставин, на підставі вищевикладеного, враховуючи, що позивач ТОВ «Факторинг Партнерс» не скористалося своїми процесуальними правами на подання відповіді на відзив та не спростувало доводів сторони відповідача, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені.

Outcome: dismissed