Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON]) звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності», Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАММЕР МАРКЕТ» (далі - відповідач-2, ТОВ «ХАММЕР МАРКЕТ»), у якому просить: - зобов`язати достроково повністю припинити дію свідоцтва України № [NUMBER] від 25 лютого 2010 року на торговельну марку «[INFO]» та свідоцтва України № [NUMBER] на торговельну марку «[INFO]» від 25 лютого 2010 року; - зобов`язати Укрпатент внести зміни про дострокове повне припинення дії свідоцтв № [NUMBER], № [NUMBER] на торговельні марки до державного реєстру свідоцтв України на торговельні марки, про що здійснити публікацію в офіційному бюлетні «Промислова власність». Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником торгівельної марки «[INFO]» за міжнародною реєстрацією № 1592753, що була подана, в тому числі, і на території України для товарів 33 класу Міжнародної класифікації знаків для товарів і послуг (далі - МКТП). 31 березня 2022 року Всесвітньою організацією інтелектуальної власності від Укрпатенту отримано повідомлення про попередню відмову в наданні охорони на території України ТМ «[INFO]» за міжнародною реєстрацією № 1592753 щодо всього переліку товарів 33 класу МКТП. Передумовою цього стало те, що Урпатентом було виявлено схожі торгівельні марки (свідоцтва № [NUMBER] та [NUMBER] від 25 лютого 2010 року), що були раніше зареєстровані на ім`я ТОВ «ХАММЕР МАРКЕТ». Позивач вважає, що існування спірних торговельних марок ТОВ «ХАММЕР МАРКЕТ» створює перешкоди у набутті позивачем прав інтелектуальної власності на заявлене позначення щодо відповідних товарів 33 класу МКТП на території України, щодо використання заявленого позначення в межах господарської діяльності, пов`язаної із виробництвом та реалізацією алкогольних напоїв. На думку позивача, ТОВ «ХАММЕР МАРКЕТ» монополізував права за спірними позначеннями, фактично не використовуючи останні, чим порушує охоронюваний законом комерційний інтерес позивача щодо можливості зареєструвати та використовувати у своїй діяльності заявлене позначення. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26 вересня 2022 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до ДП «Український інститут інтелектуальної власності», ТОВ «ХАММЕР МАРКЕТ» про дострокове припинення дії свідоцтва України на торгівельні марки, та призначено підготовче засідання у справі на 16 січня 2023 року. Також, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26 вересня 2022 року задоволено заяву представника позивача [PERSON] - [PERSON] про забезпечення позову у цивільній справі за позовом [PERSON] до ДП «Український інститут інтелектуальної власності», ТОВ «ХАММЕР МАРКЕТ» про дострокове припинення дії свідоцтва України на торгівельні марки. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16 січня 2023 року замінено у цивільній справі за позовом [PERSON] до ДП «Український інститут інтелектуальної власності», ТОВ «ХАММЕР МАРКЕТ» про дострокове припинення дії свідоцтв України на торговельні марки первісного відповідача - ДП «Український інститут інтелектуальної власності» належним відповідачем - Державною організацією «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» (далі - відповідач-1, УКРНОІВІ), у зв`язку із чим протокольною ухвалою суду від 16 січня 2023 року відкладено підготовче засідання на 10 травня 2023 року. У травні 2023 року представник відповідача-1 подав до суду відзив на позовну заяву та заяву про подальший розгляд справи без участі представника УКРНОІВІ. Відповідно до змісту відзиву на позовну заяву, відповідачем-1 не передбачено здійснення контролю за використанням знаків для товарів і послуг їх власниками. Відповідач-1 здійснює державну реєстрацію та ведення державних реєстрів щодо об`єктів інтелектуальної власності та видає в установленому порядку охоронні документи на ці об`єкти. Виходячи з правової сутності торговельної марки, умовою належного використання торговельної марки є безпосереднє та фактичне використання саме стосовно товарів і послуг, для яких цю торговельну марку зареєстровано. Для вирішення даного спору (сприйняття законного та об`єктивного рішення) позивач повинен в сукупності довести факти невикористання відповідачем-2 своїх прав на торговельну марку, а відповідач 2 - безпосереднє та фактичне використання або зазначити поважні причини невикористання торговельної марки за свідоцтвами України № [NUMBER], № [NUMBER] для товарів 33 класу МКТП, для яких їй зареєстровано, протягом п`яти років від дати публікації відомостей про видачу свідоцтв (25 лютого 2010, Бюлетень 4/2010) або якщо використання торговельної марки призупинено, - з іншої дати після цієї публікації. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10 травня 2023 року відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 26 липня 2023 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26 липня 2023 року відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 27 вересня 2023 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27 вересня 2023 року відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 29 січня 2024 року. Протокольною ухвалою від 29 січня 2024 року відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 29 лютого 2024 року. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29 лютого 2024 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу за позовом [PERSON] до УКРНОІВІ, ТОВ «ХАММЕР МАРКЕТ» про дострокове припинення дії свідоцтв України на торговельні марки у загальному позовному провадженні на 08 травня 2024 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08 травня 2024 року розгляд справи відкладено на 30 липня 2024 року. Представник позивача в судове засідання з`явився, надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити повністю. Представник відповідача-1- УКРНОІВІ в судове засідання не з`явився; подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову та проводити розгляд справи без участі представника відповідача-1. Представник відповідач-2 ТОВ «ХАММЕР МАРКЕТ» в судове засідання не з`явився; відзив на позовну заяву до суду не надав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки, відповідач-2 правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд установив, що позивач є власником торгівельної марки «[INFO]» за міжнародною реєстрацією № [NUMBER] , що була подана в тому числі і на території України для товарів 33 класу МКТП. 31 березня 2022 року позивачем від Всесвітньою організацією інтелектуальної власності від Укрпатенту отримано повідомлення про попередню відмову в наданні охорони на території України торгівельної марки «[INFO]» за міжнародною реєстрацією № 1592753 щодо всього переліку товарів 33 класу МКТП. Передумовою цього стало те, що Укрпатентом було виявлено схожі торговельні марки (свідоцтва № [NUMBER] та [NUMBER] від 25 лютого 2010 року), що були раніше зареєстровані на ім`я ТОВ «ХАММЕР МАРКЕТ». Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на те, що відповідач-2 не використовує зареєстровані торговельні марки за свідоцтвами України № [NUMBER], № [NUMBER] від 25 лютого 2010 року більше, ніж п`ять останніх років до дати звернення до суду із позовною заявою, що є підставою для прийняття рішення про дострокове припинення дії свідоцтв. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наданих свідоцтв на знаки для товарів і послуг, відповідач ТОВ «ХАММЕР МАРКЕТ» є власником заявлених на реєстрацію знаку для товарів та послуг: свідоцтва України № [NUMBER] , № [NUMBER] від 25 лютого 2010 року для товарів 33 класу МКТП, а саме: алкогольні напої (крім пива); аперитиви; арак (рисовий алкогольний напій); бренді; вина; вина ігристі; віскі; ганусова (анісова) горілка (настоянка); горілка особлива; ганусовий (анісовий) лікер; медівка (гідромель); горілка; горілка вишнева; грушевий сидр; джин (ялівцева горілка); коньяки; коктейлі; кюрасо (лікер); лікери; м`ятні настоянки; перегінні алкогольні напої; алкогольні напої, що містять фрукти; настоянки гіркі; пікети (вино з виноградних вичавків); рисовий спирт; ром; саке (рисова горілка); сидри; спиртні напої; спиртові екстракти; спиртові есенції; алкогольні напої, що сприяють травленню; фруктові екстракти спиртові. Згідно пункту 3 статті 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», не можуть бути зареєстровані як торговельні марки позначення, які на дату подання заявки або якщо заявлено пріоритет, то на дату пріоритету є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати, зокрема, асоціювати з, зокрема, торговельними марками, раніше зареєстрованими чи заявленими на реєстрацію в Україні на ім`я іншої особи для таких самих або споріднених з ними товарів і послуг. Як встановлено судом, про що також зазначає у своїй позовній заяві позивач, позначення про державну реєстрацію торговельної марки «[INFO]» для товарів 33 класу «Міжнародної класифікації товарів і послуг, що подані позивачем, є схожими до ступеня сплутування із торгівельними марками відповідача ТОВ «ХАММЕР МАРКЕТ» Згідно пункту 4 статті 1 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", знак - позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб. У відповідності до пункту 2 статті 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", свідоцтво надає його власнику право використовувати торговельну марку та інші права, визначені цим Законом. Крім того, відповідно до пункту 5 статті 16 Закону "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом. Статтею 492 Цивільного кодексу України передбачено, що торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів. У відповідності до статті 494 Цивільного кодексу України, набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом. Умови та порядок видачі свідоцтва встановлюються законом. Обсяг правової охорони торговельної марки визначається наведеними у свідоцтві її зображенням та переліком товарів і послуг, якщо інше не встановлено законом. Згідно статті 495 Цивільного Кодексу України, майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку є: 1) право на використання торговельної марки; 2) виключне право дозволяти використання торговельної марки; 3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання; 4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом. Майнові права інтелектуальної власності на торговельну марку належать володільцю відповідного свідоцтва, володільцю міжнародної реєстрації, особі, торговельну марку якої визнано в установленому законом порядку добре відомою, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, виключне право використовувати знак для товарів і послуг (торговельну марку) належить власнику свідоцтва або іншого охоронного документу, який засвідчує набуття майнових прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг (торговельну марку). Разом з цим, згідно пункту 4 статті 18 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" якщо торговельна марка не використовується в Україні повністю або щодо частини зазначених у свідоцтві товарів і послуг безперервно протягом п`яти років від дати публікації відомостей про видачу свідоцтва або якщо використання торговельної марки призупинено з іншої дати після цієї публікації на безперервний строк у п`ять років, будь-яка особа має право звернутися до суду із заявою про дострокове припинення дії свідоцтва повністю або частково. Судом встановлено, що датою публікації відомостей про видачу ТОВ «ХАММЕР МАРКЕТ» охоронюваних документів є 25 лютого 2010 року (бюл. № 4/2010). Позивач вважає, що знаки «[INFO]» та «[INFO]» за свідоцтвами України № [NUMBER] , № [NUMBER] від 25 лютого 2010 року, які зареєстровані за ТОВ «ХАММЕР МАРКЕТ» для товарів 33 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг, не використовується в Україні протягом п`яти останніх років і створює перешкоди для нього у реалізації права на реєстрацію інтелектуальної власності на знак для товарів та послуг за заявками про державну реєстрацію торговельної марки «[INFO]» для товарів 33 класу МКТП. Позивач зазначає, що невикористання в Україні відповідачем ТОВ «ХАММЕР МАРКЕТ» торгівельних марок за охоронними документами, зареєстрованих за останнім, порушує не лише законодавчо встановлений обов`язок компанії щодо використання торговельних марок в Україні, а й є формою зловживання правом, що призводить до створення для інших осіб штучного бар`єру та порушення їх цивільних та майнових прав, а також їх охоронюваних інтересів щодо вільного та безперешкодного використання та реєстрації словесних елементів «[INFO]» в якості марок. Таким чином, предметом спору у даній справі є питання щодо наявності або відсутності правових підстав для дострокового припинення на території України дії свідоцтв № [NUMBER], № [NUMBER] від 25 лютого 2010 року, зареєстрованих за ТОВ «ХАММЕР МАРКЕТ» для товарів 33 класу МКТП. Частиною першою статті 418 Цивільного кодексу України визначено, що право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об`єкт права інтелектуальної власності, визначений Цивільним кодексом України та іншим законом. Право інтелектуальної власності є непорушним відповідно до частини третьої статті 418 Цивільного кодексу України. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у здійсненні, крім випадків, передбачених законом. До об`єктів права інтелектуальної власності, відповідно до частини першої статті 420 Цивільного кодексу України, зокрема, належать торговельні марки (знаки для товарів і послуг). Відповідно до статті 492 Цивільного кодексу України, торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів. Згідно частини другої статті 157 Господарського кодексу України, умови використання торговельної марки у сфері господарювання визначаються законом. Відповідно до пункту 4 статті 16 Закону «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», використанням торговельної марки визнається: нанесення її на будь-який товар, для якого торговельну марку зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов`язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням торговельної марки з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення); застосування її під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої торговельну марку зареєстровано; застосування її в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет. Торговельна марка визнається використаною, якщо її застосовано у формі зареєстрованої торговельної марки, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованої торговельної марки лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності торговельної марки. Статтею 17 цього ж Закону встановлено, що власник свідоцтва повинен добросовісно користуватися правами, що випливають із свідоцтва. Тож, суб`єкт права на торговельну марку зобов`язаний, згідно з вимогами Закону, використовувати належне йому право на марку щодо товарів чи послуг, для яких вона зареєстрована. Уповноважена особа може реалізувати дане право як безпосередньо шляхом маркування виробленої продукції чи при надані послуг, так і через передачу (надання) права на її застосування іншому суб`єкту на підставі відповідних ліцензійних договорів. Отже, аналіз наведених законодавчих приписів дає підстави для висновку про те, що виходячи з правової сутності знаку для товарів і послуг умовою належного його використання є використання власником зареєстрованого знаку саме щодо зазначених у свідоцтві товарів і послуг. Відповідач-2 не надав до суду будь-яких доказів на підтвердження використання торгівельних марок та/або поважності причин, обставин щодо їх невикористання. На підтвердження своїх доводів, викладених у позовній заяві, позивач зазначає, що ним проведене дослідження українського ринку, за результатами якого встановлено, що ТОВ «ХАММЕР МАРКЕТ» не використовував в Україні торговельну марку за оспорюваними охоронними документами стосовно зазначених в ній товарів 33 класу МКТП останніх п`ять років, у зв`язку з чим її дія може бути достроково припинена за заявою позивача в судовому порядку повністю. Невикористання в Україні ТОВ «ХАММЕР МАРКЕТ» торгівельних марок за оспорюваними охоронними документами для зазначених в ній товарів 33 класу МКТП порушує не лише законодавчо встановлений обов`язок підприємства щодо використання торговельної марки в Україні, а й є формою зловживання правом, що призводить до створення для інших осіб штучного бар`єру та порушення їх цивільних та майнових прав, а також їх охоронюваних інтересів щодо вільного та безперешкодного використання та реєстрації словесних елементів «[INFO]» та «[INFO]» в якості марок. Суд приймає до уваги у якості належних і допустимих, в розумінні статей 76, 77, 78 ЦПК України, докази на підтвердження того, що ТОВ «ХАММЕР МАРКЕТ» не використовувалися в Україні знаки «[INFO]» та «[INFO]» від 25 лютого 2010 року для товарів 33 класу МКТП, наступні документи: Лист Укрпатент від 26 серпня 2022 року № вих-7881/2022 про те, що станом на 22 серпня 2022 року відомості про державну реєстрацію ліцензійних договорів за свідоцтвами України № [NUMBER], № [NUMBER] до Реєстру не вносилися, заяви про публікацію таких відомостей до Укрпатенту не надходили. Отже, вказані документи підтверджують факт невикористання в Україні знаків «[INFO]» та «[INFO]» за свідоцтвами № [NUMBER] та № [NUMBER] від 25 лютого 2010 року, які зареєстровані за ТОВ «ХАММЕР МАРКЕТ» для товарів 33 класу МКТП. Законом України від 16 вересня 2014 року № 1678-VII ратифікована Угода про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (надалі - Угода про асоціацію). Згідно зі статтею 158 Угоди про асоціацію для цілей цієї Угоди права інтелектуальної власності включають, зокрема, торговельні марки. Статтею 198 Угоди про асоціацію встановлено, що сторони передбачають, що реєстрація торговельної марки підлягає анулюванню, якщо протягом безперервного п`ятирічного періоду вона не була введена у використання на відповідній території для товарів або послуг, стосовно яких вона зареєстрована, і відсутні належні причини для невикористання; проте жодна особа не може заявити, що права власника на торговельну марку мають бути анульовані, якщо протягом проміжку часу між закінченням п`ятирічного періоду і поданням заяви про анулювання розпочалося або було поновлено реальне використання торговельної марки; початок використання або його поновлення протягом трьохмісячного періоду, що передує заяві про анулювання, яке розпочалося відразу після закінчення безперервного п`ятирічного періоду невикористання, не беруться до уваги, якщо підготовка до початку або поновлення використання здійснюється лише у зв`язку з тим, що власник усвідомлює можливість подання заяви про анулювання. Статтею 9 Конституції України встановлено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Згідно зі статті 10 ЦК України чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, є частиною національного цивільного законодавства України. Якщо у чинному міжнародному договорі України, укладеному у встановленому законом порядку, містяться інші правила, ніж ті, що встановлені відповідним актом цивільного законодавства, застосовуються правила відповідного міжнародного договору України. Порядок укладення, виконання та припинення дії міжнародних договорів України з метою належного забезпечення національних інтересів, здійснення цілей, завдань і принципів зовнішньої політики України, закріплених у Конституції України та законодавстві України встановлює Закон України "Про міжнародні договори України". Статтею 19 Закон України "Про міжнародні договори України" встановлено, що чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору. Оскільки за приписами частини 1 статті 4 Мадридської угоди про міжнародну реєстрацію знаків від 14 квітня 1891 року, яка набула чинності для України 25 грудня 1991 року, з дати реєстрації, зробленої у Міжнародному бюро, у кожній зацікавленій договірній країні торговельній марці надається така сама охорона, як і у випадку, коли б вона була заявлена там безпосередньо, у разі невикористання такої торговельної марки, саме з цієї дати починається відлік п`ятирічного строку, встановленого пунктом 4 статті 18 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», із закінченням якого може бути прийняте рішення про дострокове припинення дії міжнародної реєстрації на території України. Таким чином, з урахуванням положень статті 4 Мадридської угоди про міжнародну реєстрацію знаків від 14 квітня 1891 року та пункту 4 статті 18 Закону України, достроково може бути припинена дія тієї міжнародної реєстрації, торговельна марка за якою не використовується в Україні протягом більше ніж п`ять років від дати реєстрації такої торговельної марки в Міжнародному бюро або від іншої дати після дати реєстрації такої торговельної марки в Міжнародному бюро. Отже, в процесі розгляду спору по суті суд дійшов висновку, що належними у справі доказами позивачем доведено, що знаки «[INFO]» та «[INFO]» від 25 лютого 2010 року, які зареєстровані за ТОВ «ХАММЕР МАРКЕТ» для товарів 33 класу МКТП не використовується з моменту його реєстрації. Доказів на підтвердження поважних причин невикористання знаків «[INFO]» та «[INFO]» за свідоцтвами України № [NUMBER] , № [NUMBER] від 25 лютого 2010 року, які зареєстровані за ТОВ «ХАММЕР МАРКЕТ» для товарів 33 класу в МКТП в Україні відповідач-2 суду не подав і не надіслав. Статтею 12 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої та другої статті 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За приписами статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Позивача про дострокове припинення дії свідоцтв України № [NUMBER] та № [NUMBER] від 25 лютого 2010 року, які зареєстровані за ТОВ «ХАММЕР МАРКЕТ» для товарів 33 класу в МКТП в Україні, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Позивач також звернувся до суду з вимогами до Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» про зобов`язання останнього внести до Державного реєстру свідоцтв України на торговельні марки відомості про дострокове припинення дії оспорюваного документу та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність». Згідно статті 1 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», Національний орган інтелектуальної власності (НОІВ) - державна організація, що входить до державної системи правової охорони інтелектуальної власності, визначена на національному рівні Кабінетом Міністрів України як така, що здійснює повноваження у сфері інтелектуальної власності, визначені цим Законом, іншими законами у сфері інтелектуальної власності, актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності, та статутом, і має право представляти Україну в міжнародних та регіональних організаціях. Пунктом 2 статті 21 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» встановлено, що функції НОІВ виконує юридична особа публічного права (державна організація), утворена центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності, та визначена Кабінетом Міністрів України. До владних повноважень, делегованих НОІВ, належить зокрема опублікування офіційних відомостей про торговельні марки та подані заявки на торговельні марки у Бюлетені, ведення Реєстру та Бази даних заявок, внесення до Реєстру відомостей, надання витягів та виписок в електронній та (або) паперовій формі. Розпорядженням Кабінету міністрів України «Деякі питання Національного органу інтелектуальної власності» від 28 жовтня 2022 року № 943-р визначено, що функції Національного органу інтелектуальної власності виконує державна організація «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій». Пунктом 3.2 статуту УКРНОІВІ у новій редакції, затвердженого наказом Міністерства економіки України від 09 серпня 2023 № 10649 (далі - статут УКРНОІВІ) визначено, що предметом діяльності УКРНОІВІ є виконання делегованих владних повноважень: опублікування офіційних відомостей про об`єкти інтелектуальної власності та про подані заявки на торговельні марки (знаки для товарів і послуг); ведення державних реєстрів у сфері інтелектуальної власності та бази даних заявок на торговельні марки (знаки для товарів і послуг), унесення до них відомостей; здійснення міжнародного співробітництва у сфері правової охорони інтелектуальної власності і представлення інтересів України із зазначених питань у Всесвітній організації інтелектуальної власності та інших міжнародних організаціях відповідно до законодавства; виконання інших функцій та повноважень у сфері інтелектуальної власності, зокрема, здійснення функцій "Національного відомства", передбачених Мадридською угодою про міжнародну реєстрацію знаків та Протоколом до Мадридської угоди про міжнародну реєстрацію знаків. Згідно пункту 2.3 Положення про Державний реєстр свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 10 січня 2002 року № 10 у процесі ведення реєстру до нього вносяться зміни, в тому числі про припинення дії свідоцтва повністю або частково. Відповідно до пункту 2.4 вказаного положення підставою для внесення відомостей до реєстру є, зокрема, рішення судових органів. Враховуючи наведене, вимога Позивача про зобов`язання Відповідача Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» внести до Державного реєстру свідоцтв України на торговельні марки відомості про дострокове припинення дії свідоцтв України № [NUMBER] та № [NUMBER] від 25 лютого 2010 року на торгівельні марки «[INFO]» та «[INFO]», для усіх товарів 33 класу МКТП, для яких вони зареєстровані, та опублікувати відомості про це у офіційному бюлетені «Промислова власність», є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи все вищевикладене, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі. У відповідності до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача (пункт 1частини першої статті 141 ЦПК України). Як вбачається з матеріалів справи, сума судових витрат, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи, складає 3 969,60 грн. З огляду на те, що діями відповідача Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» права Позивача порушені не були, суд вважає, що з відповідача ТОВ «ХАММЕР МАРКЕТ» підлягають стягненню на користь позивача судові витрати понесені ними під час розгляду справи в розмірі 3 969,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved