Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-30 00:00:00

31.10.2023 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] ,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - виконавчий комітет Житомирської міської ради як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав і просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони по справі були у стосунках, однак, не зареєстрували їх офіційно. У сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Відповідач не піклується про дитину, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться успіхам, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. Відповідач покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. Вчиняє сварки, погрози щодо членів родини на очах у дитини, за що було винесено термінові заборонні приписи стосовно кривдника та за вказані події було притягнуто до адміністративної відповідальності. Вдома не з`являється, веде аморальний спосіб життя. Наразі місце перебування відповідача невідоме. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача та проживає разом з позивачем. У зв`язку з цим позивач звернувся до служби у справах дітей при виконавчому комітеті Житомирської міської ради з проханням позбавити відповідача батьківських прав, на що було рекомендовано звернутися до суду та надано акт обстеження умов проживання. Крім того, зазначає, що у 2018 відповідач була позбавлена батьківських прав відносно трьох неповнолітніх дітей. Зазначені факти як кожен окремо так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини матір`ю, свідомого нехтування своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. Враховуючи вищевикладене просить позов задовольнити. 31.10.2023 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Анциборенко Н.М. для розгляду (а.с.12). 20.11.2023 ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира у справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання (а.с.16). У судове засідання позивач не з`явився, згідно поданої через канцелярію суду заяви просить розглядати справу у його відсутність та задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві (а.с.47). Відповідач відзив на позов до суду не надала, копія ухвали про відкриття провадження від 20.11.2023 разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача (а.с.19-20, 25-26, 28-29, 34-35, 39-40, 45-46). Крім того, відповідача повідомлено про дату час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.42). У судові засідання 13.12.2023, 06.02.2024, 27.03.2024, 15.05.2024, 31.07.2024 відповідач не з`явилася. Відповідно ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Таким чином відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору - виконавчого комітету Житомирської міської ради як органу опіки та піклування у судове засідання не з`явився, згідно поданої через канцелярію суду заяви просить розглядати справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.48). Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, відповідно до ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності відповідачів. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що відповідач по справі є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25.03.2021 року Житомирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), актовий запис № 838 (а.с.7). Щодо відповідача [PERSON] виносилися термінові заборонні приписи стосовно кривдника, а саме терміновий заборонний припис стосовно кривдника від 26.10.2022 року у зв`язку зі скоєнням нею домашнього насильства терміном на 10 діб з встановленими обмеженнями: заборона на вхід та перебування у місці проживання постраждалої особи, що за адресою: [ADDRESS] (а.с.10); терміновий заборонний припис стосовно кривдника від 03.11.2022 у зв`язку зі скоєнням нею домашнього насильства терміном на 5 діб з встановленими обмеженнями: заборона на вхід та перебування у місці проживання постраждалої особи, що за адресою: [ADDRESS] , заборона у будь - який спосіб контактувати з постраждалою особою (а.с.9). З копії акту обстеження умов проживання від 25.09.2023 вбачається, що з метою обстеження умов проживання малолітньої [PERSON] проведено обстеження умов проживання у квартирі за адресою: [ADDRESS] та зазначено, що умови проживання задовільні. Створені необхідні умови для проживання та виховання дитини. У дитини наявні речі першої необхідності, одяг та взуття за сезоном та відповідно до віку, у дитини наявне окреме місце для сну та відпочинку, дитина забезпечена продуктами харчування та засобами гігієни. [PERSON] здійснює догляд за дитиною [PERSON] одноосібно. Мати дитини [PERSON] проживає окремо. Тривалий час з донькою не бачиться, не бере участі вихованні дитини, допомогу на утримання дитини не надає (а.с.8). Відповідно до висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради як органу опіки та піклування щодо позбавлення батьківських прав відповідача (а.с.49), який затверджений рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №601 від 17.04.2024 року, виходячи з інтересів дитини виконавчий комітет Житомирської міської ради як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] . Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до положень ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до п.п.15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи викладене, висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , а також те, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує дитину харчуванням, медичним доглядом, лікуванням; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення та не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, суд приходить до висновку, що позовна вимога про позбавлення відповідача батьківських прав підлягає задоволенню.

Outcome: approved