Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-23 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів до Відповідача [PERSON] посилаючись на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого них у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Вказує, що сторони не проживають разом, а також те, що відповідач надає незначну допомогу на утримання дитини, проте розмір такої допомоги недостатній для забезпечення потреб дитини. Окрім того позивач вказує, що самостійно здійснює догляд за донькою та у зв`язку із необхідністю такого догляду вона позбавлена можливості працювати та отримувати дохід, необхідний для задоволення власних побутових потреб. На підставі наведеного, просить суд стягувати аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менше прожиткового мінімуму, який встановлений для дитини відповідного віку, а також кошти розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно на утримання позивача, як матері, яка здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трьох річного віку. Представник позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду відзив відповідно до якого позовні вимоги визнав частково та вказав, що його дохід є стабільним і у нього більше доходів немає. Заперечує щодо стверджень позивача, що він ніякої допомоги на доньку не надає та вказав, що допомагає доньці оскільки неодноразово перераховував позивачці кошти на утримання дитини та також здійснював всі необхідні покупки для дитини. Окрім того за домовленістю з позивачем у відповідний час спілкується з донькою та приймає активну участь у вихованні та житті доньки. Позовні вимоги визнає щодо стягнення аліментів на утримання доньки в розмірі 1/10 частини від усіх видів його заробітку, що стосується стягнення аліментів на утримання позивача до досягнення дитиною трьох річного віку просить суд відмовити в повному обсязі, оскільки позивач зареєстрована як фізична особа-підприємець та вона має достатній дохід. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого них у них народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с. 9). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з вимогами ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини. В п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, № 3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. За ст. 180 СК України, відповідач [PERSON] як батько зобов`язаний утримувати малолітню дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментні витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову до суду. Відповідно до вимог ст. 84 ч. 2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. На підставі\~викладених обставин,\~беручи до\~уваги,\~що відповідач\~як батько\~зобов`язаний\~утримувати дитину\~до настання\~її повноліття,\~враховуючи що\~відповідач добровільно\~допомагає фінансами\~в утриманні\~дитини,\~а також\~безпосередньо бере\~активну участь\~у вихованні\~та утриманні\~своєї неповнолітньої\~дитини суд\~вважає,\~що позовні\~вимоги підлягають\~до задоволення\~частково,\~а саме\~з [PERSON] ,\~слід стягувати\~на користь\~ [PERSON] \~аліменти на\~утримання дитини\~ [PERSON] \~в розмірі\~1/6\~частини від\~усіх видів\~його заробітку,\~але не\~менше прожиткового\~мінімуму,\~який встановлений\~для дитини\~відповідного віку,\~починаючи з\~09\~жовтня 2023\~року до\~настання її\~повноліття, а також відповідач, як батько малолітньої дитини, зобов`язаний сплачувати на користь позивача, як матері з якою проживає дитина, на її утримання кошти в розмірі 1/12 частини від усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Таким чином, відповідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн. На підставі викладеного, відповідно до вимог ст.ст. 180-184, 191 СК України та

Outcome: partial