Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-11 00:00:00

Виконавчий комітет Пирятинської міської ради Полтавської області в інтересах малолітнього [PERSON] у січні 2024 року звернувся з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог вказує про те, що в [ADDRESS] , проживає громадянка [PERSON] , [INFO] , яка записана матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . [PERSON] в шлюбі не перебуває, відомості про батька малолітнього [PERSON] записані за вказівкою матері, відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 16.05.2017 малолітнього [PERSON] , [INFO] , відібрано у матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав та передано на опікування дідуся [PERSON] . Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 21.06.2017 рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 16.05.2017 року було змінено в частині передачі малолітнього [PERSON] , [INFO] , на опікування органу опіки та піклування Пирятинської райдержадміністрації. Розпорядженням голови Пирятинської райдержадміністрації від 05.07.2017 № 235 «Про надання статусу дитині [PERSON] » [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Малолітній [PERSON] перебуває на первинному обліку дітей-сиріт та дітей, позбавленихбатьківськогопіклування відділ (службі) у справах дітей Пирятинської міської ради. Від самого народження дитини, сім`я [PERSON] була під контролем служби у справах дітей. З 02.08.2017 по 14.09.2020 року дитина перебувала на повному державному забезпеченні у Кременчуцькому обласному спеціалізованому будинку дитини Полтавської обласної ради. З 15.09.2020 по 03.01.2022 року дитина перебувала на повному державному забезпеченні у Градизькій спеціальній загальноосвітній школі- інтернаті Глобинського району Полтавської області. З 04.01.2022 по 21.02.2022 дитина продовжила навчання у Кременчуцькій спеціальній школі Полтавської обласної ради. З 22.02.2022 року дитина зарахована на повне державне забезпечення у Полтавський навчально-реабілітаційний центр Полтавської обласної ради (з березня 2022 року і по даний час вихованці закладу перебувають за межами України (в Польщі). За час перебування [PERSON] у державних закладах [PERSON] відвідувала його лише у Кременчуцькому будинку дитини. У 2019 році [PERSON] зверталася з позовом до Пирятинського районного суду Полтавської області про повернення дитини. Судом було встановлено, що позивач [PERSON] не змінила своє ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків щодо сина [PERSON] , не створила належних умов проживання дитини, не працевлаштувалася і тому рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 06.09.2019 у задоволенні позову [PERSON] до Пирятинської районної державної адміністрації про повернення дитини відмовлено. [PERSON] проживає по [ADDRESS] у будинку свого батька [PERSON] . Санітарно-гігієнічні умови проживання сім`ї незадовільні, у помешканні повна антисанітарія: всюди бруд, сморід, на підлозі сміття, брудні речі, залишки їжі. На кухні повно немитого посуду та залишків продуктів харчування. У будинку неможливо перебувати, оскільки присутній нестерпний сморід. Після відібрання дитини у матері умови проживання сім`ї не змінилися. На даний час [PERSON] не працює. Питання про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Пирятинської міської ради. Розглянувши наявні документи, вислухавши виступаючих, члени комісії прийшли до висновку, що є всі підстави позбавити батьківських прав вищезазначену громадянку. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як те, що [PERSON] не змінила свого ставлення до виконання батьківських обов`язків, не створила належних умов проживання для дитини, а отже не усвідомлює свою відповідальність за виховання сина. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Вважає, що відповідач не змінила свого ставлення до виконання батьківських обов`язків, не створила належних умов для виховання та розвитку дитини, більше двох років дитиною не цікавиться, хоча не мала для цього перешкод (контакти закладів, де перебуває дитина їй були відомі). Враховуючи, що відповідач самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, просила позбавити її батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] у підготовчому судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. У судові засіданні, призначені на 06.06.2024 та 12.08.2024, відповідач не з`явилася з невідомих причин, про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] у підготовчому судовому засідання підтримала позовні вимоги та надала письмову інформацію про учня. Направила до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без участі представника Полтавського навчального-реабілітаційного центру Полтавської обласної ради. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено: Відповідач [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Відповідач у шлюбі не перебуває, відомості про батька дитини записані в актовому записі про народження дитини зі слів матері, відповідно до ст.135 Сімейного кодексу (далі- СК) України (а.с.6). Відповідач проживає у [ADDRESS] разом із батьком [PERSON] . Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 16.05.2017 малолітнього [PERSON] , [INFO] , відібрано у матері [PERSON] . [INFO] , без позбавлення батьківських прав та передано на опікування дідуся [PERSON] (а.с.7-10). Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 21.06.2017 рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 16.05.2017 року було змінено в частині передачі малолітнього [PERSON] , [INFO] , на опікування дідуся, малолітню дитину передано органу опіки та піклування Пирятинської райдержадміністрації. Відповідач була попереджена про необхідність зміни ставлення до виховання сина (а.с. 11-12). Розпорядженням голови Пирятинської райдержадміністрації від 05.07.2017 № 235 «Про надання статусу дитині [PERSON] » [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.13). Малолітній [PERSON] перебуває на первинному обліку дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування у відділ (службі) у справах дітей Пирятинської міської ради. Від самого народження дитини, сім`я [PERSON] була під контролем служби у справах дітей. З 02.08.2017 по 14.09.2020 року дитина перебувала на повному державному забезпеченні у Кременчуцькому обласному спеціалізованому будинку дитини Полтавської обласної ради. У 2019 році [PERSON] зверталася з позовом до Пирятинського районного суду Полтавської області про повернення дитини. Судом було встановлено, що позивач [PERSON] не змінила своє ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків щодо сина [PERSON] , не створила належних умов проживання дитини, не працевлаштувалася і тому рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 06.09.2019 у задоволенні позову [PERSON] до Пирятинської районної державної адміністрації про повернення дитини відмовлено (а.с.15-17). З 15.09.2020 по 03.01.2022 року дитина перебувала на повному державному забезпеченні у Градизькій спеціальній загальноосвітній школі- інтернаті Глобинського району Полтавської області (а.с.18). З 04.01.2022 по 21.02.2022 дитина продовжила навчання у Кременчуцькій спеціальній школі Полтавської обласної ради (а.с.23). За інформацією закладу від 18.12.2023, за час перебування у закладі освіти мати дитини [PERSON] не цікавилася здоров`ям і життям сина, його успіхами у навчанні. У школі жодного разу сина не відвідувала, не телефонувала. Зв`язок з адміністрацією закладу, з класним керівником, вихователями, з учителями не підтримувала. З 22.02.2022 року дитина зарахована на повне державне забезпечення у Полтавський навчально-реабілітаційний центр Полтавської обласної ради (а.с.14, 22). За інформацією закладу від 12.12.2023 та від 11.03.2024 з моменту зарахування дитини до закладу мама жодного разу не телефонувала, не з`являлася до закладу і життям, здоров`ям та успіхами дитини не цікавилася. З березня 2022 року і по даний час вихованці закладу перебувають за межами України (в Польщі) (а.с.46). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 30.11.2023 відповідачка [PERSON] проживає по [ADDRESS] у будинку свого батька [PERSON] . Санітарно-гігієнічні умови проживання сім`ї незадовільні, у помешканні повна антисанітарія: всюди бруд, сморід, на підлозі сміття, брудні речі, залишки їжі. На кухні повно немитого посуду та залишків продуктів харчування. У будинку неможливо перебувати, оскільки присутній нестерпний сморід. Після відібрання дитини у матері умови проживання сім`ї не змінилися. На даний час [PERSON] не працює (а.с.20). Питання про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Пирятинської міської ради. Розглянувши наявні документи, вислухавши виступаючих, члени комісії прийшли до висновку, що є всі підстави позбавити батьківських прав вищезазначену громадянку (а.с.25). Вказаний висновок був затверджений рішенням виконавчого комітету Пирятинської міської ради від 22.12.2023 №685. Відповідно до ст. Конвенції ООН «Про права дитини», ратифікованої постановою Верховної Ради від 27.02.1991р., держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно принципу ст.6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. За приписами ч.2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач вказані вимоги закону не виконувала, після рішення суду про відібрання в неї дитини, поведінку не змінила, понад два роки сина в закладах освіти, де він перебуває не відвідувала, його життям, здоров`ям та навчанням не цікавилася, маючи таку можливість Таким чином, у суду відсутні достатні підстави стверджувати про існування передумов для зміни поведінки відповідача відносно її малолітнього сина в кращу сторону. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як слідує з п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.07, із змінами, внесеними постановою Пленуму ВС України № 20 від 19.12.08, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини порушує права та інтереси малолітнього [PERSON] , тому суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог щодо позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав та задоволення позову.

Outcome: approved