Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги мотивовні тим, що 01 березня 2003 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у виконкомі Печеніжинської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, про що зроблено відповідний актовий запис №4. Від спільного подружнього проживання у них народилось троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . З початку спільного проживання у них були нормальні сімейні відносини, однак з часом такі погіршились. Вона позивач з відповідачем виявились людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не змогли дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань. Протягом останнього часу сімейне життя між ними ще більше погіршувалося і на даний час вони фактично припинили шлюбні відносини. Відповідач матеріально дітей належним чином не забезпечує та в добровільному порядку матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Позивач вказує, що їй важко самостійно утримувати дітей, вони ростуть, потребують покращеного харчування, забезпечення одягом та всім іншим, що є необхідним для забезпечення нормального їх рівня життя. Зазначила, що відповідач на даний час працює неофіційно і отримує високі доходи. Стан здоров?я та матеріальне становище відповідача дають йому можливість сплачувати аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000 щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Просить, стягнути з відповідача [PERSON] , на її позивача [PERSON] користь, аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000 щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач у судове засідання не з?явилась, разом із позовною заявою подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримує та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з?явився, однак його представник адвокат Ломничук Юрій Юрійович подав до суду клопотання, в якому прохав розгляд справи провести без його та відповідача участі, згідний сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі по 2000 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України ) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~ Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення позивача, враховуючи часткове визнання позову відповідачем, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне.\~ Сторони по справі з 01.03.2003 р. перебувають у шлюбі, що стверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 01.03.2003 р. у виконкомі Печеніжинської селищної ради, актовий запис №4 (а.с.4). За час подружнього життя, у сторін народились діти: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.5-7). Відповідач матеріально дітей належним чином не забезпечує та в добровільному порядку матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Позивачу важко самостійно утримувати неповнолітніх дітей, які ростуть і потребують покращеного харчування, забезпечення одягом та всім необхідним для забезпечення нормального їх рівня життя та рорзвитку. Доказів про отриманя відповідачем доходів суду не надано. Згідно з частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.\~ Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини).\~ Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.\~ Відповідно до статті 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.\~ Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України Про охорону дитинства ).\~ Частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України (надалі - СК України ) визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.\~ Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (частина 1 статті 180 СК України).\~ Відповідно до норм СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх неповнолітніх дітей, зобов`язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати їм достатній рівень фізичного і духовного розвитку.\~ Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.\~ Частиною 1 статті 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.\~ Згідно з пунктами 17, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно .\~ Порядок визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі визначено статтею 184 СК України.\~ Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період (частина 1 статті 184 СК України).\~ Водночас вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів в розмірі по 3 000 грн. на кожну дитину щомісячно є завищеним. Позивачем, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами можливість сплати відповідачем аліментів у заявленому розмірі. Враховуючи вищевикладене, вимоги чинного законодавства України, виходячи з інтересів неповнолітніх дітей, суд дійшов висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 2000 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття з моменту звернення до суду з цим позовом, оскільки даний розмір аліментів на думку суду відповідатиме інтересам дітей, а також відповідатиме обов`язку батька на утримання дітей.\~ При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище сторін зокрема і те, що діти проживають разом з позивачем. Також судом враховано, що відповідач є працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання дітей. Доказів, які б спростовували вищевказане, відповідачем суду подано не було, а судом таких обставин не встановлено.\~ Визначений судом розмір аліментів у розмірі 2000 гривень на кожну дитину відповідного віку до досягнення ними повноліття за висновком суду, є обґрунтованим та доцільним з точки зору віку, стану здоров`я та матеріального становища дітей, а також з точки зору стану здоров`я, матеріального становища та сімейних обставин відповідача.\~ Суд звертає увагу на те, що відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», установити з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень; Відповідно до вимог статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.\~ Враховуючи матеріальне становище сторін та те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дітей при визначенні розміру аліментів, розмір витрат на утримання дітей, виходячи з принципів розумності та справедливості, потреби дитини у розвитку, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] щомісячно в розмірі по 2000 грн. на кожну дитину відповідного віку\~до досягнення повноліття, з моменту звернення до суду з цим позовом з 26 березня 2024 року до досягнення повноліття, а в решті слід відмовити.\~ Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ З п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору у розмірі 1211 грн. 20 коп. з відповідача в дохід держави. На підставі вищенаведеного, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України Про охорону дитинства, ст. 7 Закону України Про державний бюджет України на 2024 рік , п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів,

Outcome: partial