Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

Адвокат Козар М.М., який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] ,\~Свалявського районного\~відділу Державної\~виконавчої служби\~у Мукачівському\~районі Закарпатської\~області Західного\~міжрегіонального \~управління Міністерства\~юстиції \~про зняття\~арешту з\~нерухомого майна\~посилаючись на те, що на виконанні у відділі ДВС у Мукачівському районі перебуває виконавче провадження №3829946 щодо позивача з примусового виконання виконавчого листа по справі №2-566/10 виданого Свалявським районним судом про стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно. Державним виконавцем при виконанні виконавчого листа було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно позивача. Зазначає що на даний час заборгованісті по сплаті аліментів відсутня та в нього є необхідність вчинення дій щодо нерухомого майна, власном якого він є, проте накладений арешт на нерухоме майно унеможливлює вчинення дій. Звернувшись до відділу ДВС позивач отримав відповідь, що хоча і заборгованості по сплаті аліментів немає, проте виконавче провадження перебуває на виконанні та арешт зняти не можна.В зв"язку з вищевикладеним просить Зняти арешт з нерухомого майна [PERSON] , який накладено на підставі виконавчих проваджень :ВП №38299946 від 12.06.2013 року, ВП № 38299946 від 22.01.2016 року ВП №40901636 від 23.06.2014 року, ВП №20406763 від 11.10.2012 року. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 квітня 2024 року справу № 306/724/24 (провадження № 2/306/438/24) передано на розгляд судді Свалявського районного суду Вінер Е.А. (а.с. 16). 05 квітня 2024 року суддею Свалявського районного суду Вінер Е.А. винесено ухвалу про відкриття провадження у справі (а.с.18). В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася. Представник Свалявського районного відділу Державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судовому засіданні пояснив, що у відповідача відсутня заборгованість по сплаті аліменті, проте виконавчий лист перебуває на виконанні та провадження не закрито, а тому вони не можуть самостійно зняти накладений арешт на нерухоме майно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що 04 червня 2013 року відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа по справі № 2-566/10 виданого Свалявським районним судом про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, що стверджується постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №38299946 (а.с.7) 12 червня 2013 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно, яке належить боржнику [PERSON] (а.с.8). Згідно довідки від 01 квітня 2024 року, яка видана начальником відділу Державної виконавчої служби у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в громадчянина [PERSON] заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.04.2024 відсутня (а.с.6). Так, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо суб"єкта наявна заборона на майно [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса нерухомого майна за адресою [ADDRESS] та в [ADDRESS] постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження на підставі виконавчих проваджень :ВП №38299946 від 12.06.2013 року, ВП № 38299946 від 22.01.2016 року ВП №40901636 від 23.06.2014 року, ВП №20406763 від 11.10.2012 року (а.с. 12-14). Наявність вищевказаного арешту нерухомого майна позбавляє можливості позивача реалізувати свої права, встановлені законодавством. Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відновлення порушеного конституційного права на вільне користування своєю власністю є покладення на відповідача обов`язку усунути перешкоди у користуванні майном. Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Пленум Верховного Суду України у постанові від 27.08.1976 року №6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» у п. 4 роз`яснив, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідно до ч.2 ст.30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Ст. 316,317,319 ЦК України регламентовано, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а, ст.321 ЦК України, - що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.56 ЗУ «При виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 Про судову практику в справах про зняття арешту з майна позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). А, відповідно до ч.ч.1,2 ст.59 та ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження`особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить саме їй, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. В разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника, арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. В разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Враховуючи те, що позивач через наявне обтяження на нерухоме майно немає можливості реалізувати свої права щодо нерухомого майна в інший спосіб, крім судового захисту, враховуючи те, що викоанавче провадження з виклнання виконавчого листа по сплаті аліментів не заквершено, проте у позивача відсутня заборгованість по сплаті аліментів, а тому суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити.

Outcome: approved