Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін Позивачка [PERSON] подала на розгляд суду позов до Радехівської міської ради Львівської області (відповідач) про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування, у якій просить: визнати за [PERSON] , [INFO] , індивідуальний податковий номер [NUMBER] , право власності на земельну ділянкуплощею 0,3790 га, кадастровий номер - 4623988400:04:000:0803, земельну ділянку загально площею 1,3109 га, кадастровий номер 4623988400:02:000:1083, для веденея товарного сільськогосподарського виробництва які розташовані на території Радехівської міської ради Львівської області (раніше Яструбичівської сільської ради Радехівського району Львівської області), згідно Державного акту на право власності на земльну ділянку серії ІУ-ЛВ №011465, виданого 11.06.2001 року, Яструбичівською сільською радою, на підставі рішення Х сесії ІІІ демократичного скликання раніше Яструбичівської сільської ради Радехівського району Львівської області від 25.04.2000 року, і зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 15465, в порядку спадкування, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивачка покликається на те, зокрема, що [INFO] померла її бабуся - [PERSON] . Остання зробила особисте розпорядження та заповіла все своє майно - сину [PERSON] . Після смерті [PERSON] , батьком позивачки [PERSON] була відкрита спадкова справа №204 за 2006 рік. [INFO] помер [PERSON] не зробивши особистого розпорядження. [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька та є спадкоємцем [PERSON] за законом. Окрім майна, відкрилася спадщина також на земельні ділянки загальною площею 0,3790га та земельну ділянку загально площею 1,3109 га на території Радехівської міської ради Львівської області, згідно із Державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-ЛВ №011465, виданого 11.06.2001 в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 15465. Позивачка на момент смерті була зареєстрована разом із [PERSON] по [ADDRESS] . З метою юридичного оформлення спадкового майна після смерті [PERSON] вона звернулася до нотаріуса, однак нотаріус відмовив їй у цьому через те, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ІУ-ЛВ №011465 був виданий після смерті спадкодавця - [PERSON] . Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Сторони участі уповноважених представників не забезпечили. Заяви та клопотання учасників справи 02.07.2024 позивачка - [PERSON] подала на розгляд суду клопотання, в якому остання просить суд витребувати у приватного нотаріуса Червоноградського нотаріального округу Юрченко О.В. належним чином завірену копію спадкової справи №215/2016, заведеної після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , та у державного нотаріуса Радехівської державної нотаріальної контори Луців І.П. належним чином завірену копію спадкової справи № 204/2006 за заповітом до майна [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.33). 04.07.2024 представником відповідача - міським головою [PERSON] подано до суду клопотання, в якому останній просить суд проводити розгляд справи без участі їх представника, позовні вимови визнають у повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення(а.с.39). 15.07.2024 від Радехівської державної нотаріальної контори Львівської області надійшла копія спадкової справи спадкової справи № 204/2006 за заповітом до майна [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.43-49). 30.07.2024 від приватного нотаріуса Червоноградського нотаріального округу Юрченко Олени Василівни надійшла належним чином завірен копія спадкової справи №215/2016, заведена після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.50-179). 30.07.2024 позивачка [PERSON] подала на розгляд суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовільнити(а.с.180). Процесуальні дії суду у справі Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 28.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та призначено справу до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження(а.с.30-31). Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 02.07.2024 підготовче засідання відкладено та витребувано у приватного нотаріуса Червоноградського нотаріального округу Юрченко Олени Василівни ( 80200, пр. .Відродження,12, м. Радехів, Червоноградський район. Львівська область) належним чином завірену копію спадкової справи №215/2016, заведену після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.35-36). Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.10.1999, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] в с. Яструбичі, Радехівського району, Львівської області(а.с.9). Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.11.1990(а.с.6). Згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 09.01.2014, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] одружилися, про що складено відповідний актовий запис №01. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище - « [PERSON] »(а.с.7). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.10.2016, вбачається, що [PERSON] помер [INFO] в м. Червоноград, Львівської області(а.с.8). Довідкою Лопатинської селещної ради Червоноградського району Львівської області№92 від 03.04.2024 року встановлено, що [PERSON] до дня смерті [INFO] дійсно була зареєстрована і проживала по [ADDRESS] . Разом із померлою в будинку був зареєстрований - [PERSON] (а.с.19). Спадкоємце [PERSON] є [PERSON] , що вбачається із заповіту від 04.04.19(а.с.10). Відповідно до Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ІV-ЛВ №011465, виданого на підставі рішення Х сесії ІІІ демократичного скликання Яструбичівською сільською радою народних депутатів від 25.04.2000 року № 15465, [PERSON] є власником земельної ділянки площею загальною 1,6903 га, яка розташована на території Яструбичівської сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва(а.с.11). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №216/02-14 від 09.11.2021 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), що належить [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки державний акт, виданий після смерті спадкодавця не може бути підставою для видачі свідоцтва про право на спадщину(а.с.12-13). Рішенням та додатком до рішення Яструбичівської сільської ради Львівської області від 25.04.2000 «Про затвердження схеми 1 проекту передачі земельних часток (паїв) у приватну власність громадянам підтверджується, що [PERSON] виділено земельну ділянку площею 1,6903 (а.с.14,15,16). Після смерті [PERSON] спадкова справа заводилася, що встановлено витягом зі спадкового реєстру(а.с.17). Відповідно до копії спадкової справи № 204/06, заведеної після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , встановлено, що [PERSON] подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Окрім останнього спадкоємці майна померлого відсутні(а.с.43-49). Відповідно до копії спадкової справи № 215/2016, заведеної після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину після [PERSON] [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відмовилися від права на належну їм частку спадкового майна у спадщині за законом після смерті померлого [PERSON] на користь дочки [PERSON] (а.с.50-179). Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права на спадкування і неможливістю реалізації цього права через відмову нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Нормою статті 527 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Спадкоємцями за законом є особи, які входять у першу та другу черги спадкоємців за законом (статті 529, 530 ЦК УРСР), утриманці (стаття 531 ЦК УРСР), усиновлені та усиновителі (стаття 532 ЦК УРСР). Згідно з приписами частини 1 статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР). Відповідно до частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з пунктами 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з приписами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Нормою частини 1 статті 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно з частиною 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Крім цього, суд зважає на роз`яснення, викладені у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», згідно з якими відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, в тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК України. Застосовані судом норми права регулюють вищенаведені спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на день смерті належало право на земельну частку (пай) розміром 1,6903 в умовних кадастрових гектарах, про що видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ №011465 від 25.04.2000. За життя [PERSON] зробила особисте розпорядження, яким все своє майно, заповіла батькові позивачки - [PERSON] . Суд зауважує, що [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] , адже подала до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Однак, позивачка позбавлена можливості юридично оформити право на спадкове майно у визначений законом спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити. На підставі статей 525, 529, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, пунктів 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України та

Outcome: approved