Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] ,\~який діє\~в інтересах\~позивача [PERSON] ,\~звернувся до\~суду\~з\~позовом до\~Очеретинської\~селищної військової\~адміністрації Покровського\~району Донецької\~області,\~в якому\~просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 61,6 кв.м, житловою площею 31.3 кв.м, літня кухня- літера Б, сарай літера В, сарай літера Г, погріб пд, огорожа - 1, ворота -2, замощення 1, колодязь - к, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги\~обґрунтовує тим,\~що\~після смерті\~батька позивача\~ [PERSON] , який\~помер [INFO] , відкрилась спадщина, у тому числі у вигляді будинку за адресою: [ADDRESS] . Позивач, як спадкоємець за законом першої черги, вчасно прийняла спадщину, відкрита спадкова справа, видано свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки та автомобіль. Проте, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо вказаного будинку, що перешкоджає позивачу отримати спадщину. У судове засідання позивач та її представник не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись, останній надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до ст. ст. 128,129 ЦПК України. Суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи. У зв`язку із неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яким врегульовано спірні правовідносини, дійшов до такого висновку. Як встановлено у судовому засіданні, позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.07.1984 р. (а.с.26). 05.11.1988 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 10.09.1996 р. (а.с.19), який було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 12.12.1997 р. (а.с.27). [PERSON] є власником майна, у тому числі житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 22.03.2001 р. (а.с.20). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24.12.2020 р. (а.с.24). [PERSON] прийняла спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] , у вигляді земельних ділянок та транспортного засобу, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 04.03.2021 р., свідоцтвом про право на спадщину за законом (додаткове) від 23.04.2024 р., інформаційною довідкою зі Садкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 18.06.2024 р. (а.с.21,25,53-55). Згідно постанови державного нотаріуса першої Покровської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 23.04.2024 р., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом за житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с.18). Судом не встановлено інших спадкоємців. \~ \~ \~ \~Відповідну до ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1261\~ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як встановлено з матеріалів справи, позивач є спадкоємцем першої черги. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ч. 1 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно\~постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~- у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, позивачем доведено суду про неможливість в інший ніж судовий спосіб оформити право власності на спадкове майно, тому, суд дійшов висновку про визнання за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом, права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved