Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-31 00:00:00

25 червня 2024 року через систему «Електронний суд» представник Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» звернувся до суду з позовом, в якому просить: стягнути з [PERSON] \~на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк «Південний» заборгованість за Кредитним договором від 22.09.2021 року у сумі 304594,05 гривень та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивував тим, що 22.09.2021 року між Публічним акціонерним товариством Акціонерним банком «Південний» та\~ [PERSON] \~ укладено Кредитний договір №AF 2021-05045. Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язався надати Боржнику кредит, а Боржник, в свою чергу, зобов`язався повернути кредитні кошти Банку не пізніше 31.08.2022 р. та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 15% річних (орієнтовна реальна річна процентна ставка 75,29%). Позивач стверджує, що внаслідок невиконання боржником взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором, у нього перед Банком виникла заборгованість, що і стало підставою для звернення до суду із відповідним позовом. Ухвалою судді від 26.06.2024 року було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження. 01.07.2024 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача [PERSON] \~- [PERSON] надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді. 19.07.2024 року засобами поштового зв`язку від представника відповідача [PERSON] \~- [PERSON] надійшов Відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити в задоволенні позову та розглянути справу без участі відповідача. 22.07.2024 року через систему «Електронний суд» від представника Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» - Кувшинової Валерії Петрівни надійшла Відповідь на відзив. 31.07.2024 року через систему «Електронний суд» від представника Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» - Кувшинової Валерії Петрівни надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. У судове засідання, призначене на 01.08.2024 року, сторони не з`явилися, повідомлялися належним чином, звернулися до суду з клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до вимог ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22.09.2021 року між Публічним акціонерним товариством Акціонерним банком «Південний» та\~ [PERSON] \~ укладено Кредитний договір №AF 2021-05045. Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язався надати Боржнику кредит, а Боржник, в свою чергу, зобов`язався повернути кредитні кошти Банку не пізніше 31.08.2022 р. та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 15% річних (орієнтовна реальна річна процентна ставка 75,29%). Банк прийняті на себе зобов`язання щодо надання Боржнику грошових коштів в обумовленій в Кредитному договорі сумі виконав повністю. Однак, Боржник не виконав умови Кредитного договору та не погасив кредит, в зв`язку з чим перед банком виникла заборгованість, що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 14.06.2024 року складає 304594,05 грн., з яких: 133265,46 грн. заборгованість за кредитом, 46328,59 грн. заборгованість за відсотками; 125000 грн. заборгованість за комісіями. Боржник, підписавши Кредитний договір повністю та безумовно підтвердив факт прийняття (акцепту) пропозиції Банку укласти публічний договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - ДКБОФО та/або Публічний договір) в порядку, в строки та на умовах, визначених Банком в Публічному договорі та підтверджує, що перед підписанням Кредитного договору ознайомився з Тарифами Банку, всіма умовами Публічного договору, оприлюдненими на сайті Банку за електронним адресом: http//bank.com.ua повністю з ним погоджується та зобов`язується їх виконувати. Відповідно до умов Кредитного договору позичальник підтвердив, що ознайомлений та згодний з тим, що за обслуговування рахунків та за інші послуги, що надаються Банком за ДКБОФО Банк нараховує комісії та інші плати в порядку і розмірах, передбачених Тарифами Банку, діючими на дату здійснення операції, при цьому Кредитний договір є невід`ємною частиною ДКБОФО. Відповідно до п. 8.1. Публічного договору, зміни до цього Договору комплексного банківського обслуговування вносяться Банком шляхом розміщення відповідної інформації на сайті Банку (www.bank.com.ua) та/або на інформаційних стендах в Банку із зазначенням дати набрання чинності такими змінами, при цьому Клієнт надає повну та безумовну згоду на таку форму внесення змін до Договору. Розміщення інформації про зміни до Договору на сайті Банку (www.bank.com.ua) та/або на інформаційних стендах в Банку, а також інформування Клієнтів шляхом здійснення відповідної розсипки через Систему «ПІВДЕННИЙ МУВАNК», відправлення SMS-повідомлень, повідомлень електронною поштою та/або в інший спосіб, на вибір Банку, у відповідності до умов Договору комплексного банківського обслуговування, здійснюється Банком, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), не менше ніж за 30 (тридцять) календарних днів до запровадження в дію таких змін. У разі незгоди зі змінами до цього Договору в тому числі з Тарифами Банку, Клієнт має право до дати набрання чинності такими змінами звернутися до Банку для розірвання цього Договору, попередньо погасивши всю заборгованість за Договором, що виникла перед Банком, у тому числі й заборгованість, що виникла протягом 30 днів з моменту поверненняПК. виданих Клієнту і його довіреним особам. При укладенні цього Договору Клієнт розуміє і погоджується, що якщо до дати набрання чинності змінами до Договору Банк не одержав звернення від Клієнта про розірвання цього Договору, то вважається, що Клієнт приймає нові умови Договору та зобов`язується їх дотримуватися з дати набрання чинності відповідними змінами до Договору. Відповідно до п. 8.2. Публічного договору, зміни, внесені в цей Договір комплексного банківського обслуговування, починають діяти з дати їх введення в дію (набрання чинності). Відповідно до п. 2.11. Публічного договору, цей Договір застосовується до всіх банківських послуг та пов`язаних з ними послуг, які пропонуються або надаються Банком Клієнтам в межах цього Договору, якщо інше не буде визначено в цьому Договорі, та/або в письмовій формі обумовлено між Банком та Клієнтом окремо або якщо інше не вимагається законодавством України. Відповідно до п. 3.1.2. Публічного договору, Клієнт зобов`язався зокрема: належним чином виконувати умови цього Договору комплексного банківського обслуговування, дотримуватись вимог чинного законодавства У країни, в тому числі інструкцій, правил, інших нормативно-правових актів Національного банку України з питань здійснення банківських операцій; своєчасно та в повному обсязі здійснювати погашення заборгованості, що виникла у Клієнта за будь-якими договорами в тому числі за наданими кредитами, процентами за їх використання, за перевитратою платіжного ліміту, договорами поруки, за якими Клієнт виступає поручителем, а також оплачувати всі комісії в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором комплексного банківського обслуговування та/або Тарифами. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Тобто, Кредитний договір, укладений між Позивачем та Позичальником є підставою для виникнення взаємних прав та обов`язків між сторонами зазначеного договору. Згідно\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ч. 1\~ст. 611 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, а саме Позичальнику був виданий кредит відповідно до умов Кредитного договору. Частиною 1\~ст. 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заперечуючи проти задоволення позову, представник відповідача зазначала, що позивачем не надано первинні бухгалтерські документи, які підтверджують розмір реальної заборгованості за кредитом. Однак, представником позивача, разом із позовною заявою, були надані банківські виписки про рух коштів по рахунку. Крім того, представник відповідача заперечувала проти нарахування відсотків та комісій за кредитним договором після 31.08.2022 року. Однак, у зв`язку з повномасштабним вторгненням рф на територію України, Акціонерним банком «Південний» було прийнято рішення про встановлення кредитних канікул для клієнтів-фізичних осіб у період з 01.03.2022 року по 31.05.2022 року. Строк Кредитного договору №AF 2021-05045 від 22.09.2021 року був пролонгований на 3 місяці до 30.11.2022 року. Про запроваджені канікули було повідомлено на офіційному сайті Акціонерного банку «Південний». При вирішенні спору по суті суд враховує те, що відповідач доводів позивача не спростував, з клопотаннями про витребування доказів, в тому числі призначення у справі експертизи до суду не звертався. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з\~\~ [PERSON] \~ на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» слід стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 304594,05 гривень. При ухваленні рішення суд керується положеннями ч.1\~ст. 13 ЦПК України\~згідно якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000 гривень суд зазначає таке. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 ч. 3\~ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України). На підставі п. 1 ч. 3\~ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Згідно із ч. 1\~ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. За ч. 2\~ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3\~ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України). Нормою ч. 8\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст.\~137\~та ч. 8 ст.\~141 Цивільного процесуального кодексу України). Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 28.06.2023 у справі № 463/2001/19 де зазначено, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст.\~137\~та ч. 8 ст.\~141 Цивільного процесуального кодексу України). На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано Договір про надання правової допомоги №1/6-18 від 18.06.2018 року, укладений між Адвокатським об`єднанням «ЮРПРАЙМ» та Акціонерним банком «ПІВДЕННИЙ», Додаткову угоду №1 від 18.12.2018 року до договору про надання правової допомоги №1/6-18 від 18.06.2018 року, Додаткову угоду №2 від 18.12.2019 року до договору про надання правової допомоги №1/6-18 від 18.06.2019 року, Додаткову угоду №3 від 16.12.2020 року до договору про надання правової допомоги №1/6-18 від 18.06.2018 року, Додаткову угоду від 31.12.2021 року до договору про надання правової допомоги №1/6-18 від 18.06.2018 року, Додаткову угоду від 21.12.2022 року до договору про надання правової допомоги №1/6-18 від 18.06.2018 року, Додаткову угоду від 13.12.2023 року до договору про надання правової допомоги №1/6-18 від 18.06.2018 року, Протокол №2 засідання ради Адвокатського об`єднання «ЮРПРАЙМ» від 18.12.2018 року, Акт №464 прийому-передачі виконаних робіт від 12.06.2024 року, в якому зазначено, що витрати за надання правової допомоги складають 3000 гривень, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Кувшинової Валерії Петрівни, ордер на надання правничої (правової) допомоги. Відповідно до ч. 5 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представником відповідача, 19.07.2024 року, подано заперечення щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, оскільки до позовної заяви не долучено доказів оплати наданих послуг та категорія справи про стягнення заборгованості за кредитним спором є не складною, а позовна заява типовою. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися, як це закріплено положеннями ч. 3ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті12, 46, 56 Цивільного процесуального кодексу України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Вирішуючи питання щодо розміру суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд виходить із встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписамистатті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Однак, за наявності заперечень учасника справи, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Визначаючи суму до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAlliance Limited» проти України» (п. 268), від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Аналогічного змісту висновків щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року, прийнятій у справі № 826/1216/16, провадження № 11-562ас18, та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року, прийнятій у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19. З огляду на викладене вище, можна дійти висновку, що Цивільним процесуальним\~кодексом України унормовано такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Відтак, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 3000 гривень. Також представник позивача просив стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 3655,13 гривень. Відповідно до частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подані позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 3655,13 гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved