Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-07 00:00:00

АТ «Кредобанк» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості зі [PERSON] , мотивуючи позов тим, що 19.02.2020 року між банком та [PERSON] укладено кредитний договір №CL264910, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі 120 000,00 грн, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договром повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та умовах, ща передбачені графіком кредиту, відповідно до умов договору позичальник прийняв на себе обов`язок повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки, передбачені цим договором та додатковими договорами. Дата погашення кредиту згідно з кредитним договором 18.02.2026 року; місячний платіж 5630,00 грн; початкова відсоткова ставка 35,% . Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 19.01.2024 року заборгованість за кредитним договром становить 174 385,08 грн, у тому числі: 106 169,09 грн. - тіло кредиту; 68 215,99 грн - відсотки. З метою досудового врегулювання спору 25.10.2023 року на адресу відповідаача було направлено досудову вимогу щодо виконання договірних забов`язань, яка залишена без задоволення, борг не сплачено.. З огляду на викладене вище, позивач просить стягнути зі [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 174 385,08 грн та сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Ухвалою суду від 07.03.2024 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 08.08.2024 року постановлено провести заочний розгляд справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте надав суду клопотання в якому просив розглянути справу без його участі, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, а також не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, повідомлений про дату, час і місце судового засідання в установленому законом порядку, відзиву на позовну заяву не подавав. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст.280,281 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 19.02.2020 року між Акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №CL-264910, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальникові грошові кошти у розмірі 120 000,00 грн. на строк до 18.02.2026 року, місячний платіж 5630,00 грн; початкова відсоткова ставка 35,% . Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених кредитним договром повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та умовах, ща передбачені графіком кредиту, відповідно до умов договору позичальник прийняв на себе обов`язок повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки, передбачені цим договором та додатковими договорами. Відповідно до умов кредитного договору, у разі прострочення погашення кредиту або іншого порушення графіку повернення кредиту та сплати відсотків позичальником, кредітор вправі вимагати дострокового погашення кредиту та інші нарахування. АТ «Кредобанк» свої зобов`язання за договором виконано, а [PERSON] тривалий час свої зобов`язання за договором не виконувала. З розрахунку заборгованості за вказаним договором, який надано позивачем, вбачається, що станом на 19.01.2024 року заборгованість за кредитним договром становить 174 385,08 грн, у тому числі: 106 169,09 грн. - тіло кредиту; 68 215,99 грн - відсотки. 25.10.2023 року з метою досудового врегулювання спору на адресу [PERSON] було направлено досудову вимогу щодо виконання договірних забов`язань, яка залишена без задоволення, борг не сплачено. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Згідно зі ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Суд бере до уваги як належний, допустимий, достовірний і достатній доказ розрахунок заборгованості за кредитним договором, наданий позивачем, який ні відповідачем, ні матеріалами справи не спростовується. Оскільки відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту за користування кредитними коштами не виконує, вимога позивача про стягнення з відповідача вищевказаної заборгованості є обґрунтованою. Враховуючи вищевикладене, суд, аналізуючи норми діючого законодавства, що регулюють договірні відносини між сторонами та визначають правові наслідки порушення зобов`язання у їх застосуванні до правовідносин, що склалися між позивачем та відповідачем, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання розподілу судових витрат у частині витрат по сплаті судового збору слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого, враховуючи що позов задоволено повністю, - суд дійшов висновку, що судові витрати, що складаються з судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 3028,00 грн., слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved