Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-23 00:00:00

04 січня 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову, позивач зазначив, що 07.01.2021 року між ним та [PERSON] досягнуто домовленості про те, що він позичить останньому кошти в сумі 19 000 (дев`ятнадцять тисяч доларів) США. Про отримання коштів [PERSON] написав власноручно розписку, про те, що він отримав від нього у борг вказану вище суму та зобов`язувався її повернути у строк до 14 січня 2021 року. Однак, після отримання коштів [PERSON] свої зобов`язання щодо повернення боргу в сумі 19 000 (дев`ятнадцять тисяч доларів ) США не виконав у повному обсязі. Станом на день подання позовної заяви кошти йому не повернуті, що змушує його звертатися до суду із вказаним позовом. Посилаючись на те, що відповідач кошти у вказаний у розписці строк не повернув, узяті на себе зобов`язання щодо повернення позики не виконав, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договорами позики в розмірі 19000,00 доларів США, а також судові витрати в розмірі 7236,00 грн. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача направив до суду заяву в якій просив проводити розгляд справи у їх відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи наявність зазначених умов проведення заочного розгляду справи, суд розглянув справу заочно, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Відповідно до оригіналу розписки від 07.01.2021 року [PERSON] взяв у [PERSON] кошти в сумі 19000,00 доларів США, які зобов`язувався повернути до 14 січня 2021 року (а.с.7). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст.\~15\~Цивільного кодексу\~України,\~кожна особа\~має право\~на захист\~свого цивільного\~права у\~разі його\~порушення,\~невизнання або\~оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно частини другої статті 545 Цивільного кодексу України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це в розписці, яку він видає. Тобто кредитор має виконати свій обов`язок з повернення боргового документа, або видачі розписки при неможливості повернення боргового документа під час прийняття виконання. У частині 545 Цивільного кодексу України передбачено презумпцію належності виконання обов`язку боржником, оскільки наявність боргового документа в боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. І навпаки, якщо борговий документ перебуває у кредитора, то це свідчить про неналежне виконання або невиконання боржником його обов`язку. Позивачем надано суду оригінал розписки від 07.01.2021. Наявність у позивача оригіналу розписки дає суду підстави вважати, що відповідачем грошові кошти зазначені у розписці позивачу повернуто не було. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049\~ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Вказана позиція викладена у Поставною Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі 373/2054/16-ц. Приймаючи до уваги викладене, а також те, що у відповідача перед позивачем виникло зобов`язання з повернення боргів на підставі розписки від 07.01.2021 року в розмірі 19000,00 доларів США, відповідачем не надано суду доказів виконання вказаного зобов`язання, тому суд дійшов висновку, що позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в розмірі 7236,00 грн.

Outcome: approved