Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

08.05.2024 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 24.10.2018 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу подружжя спільних неповнолітніх дітей не мають. З квітня 2023 року шлюбні відносини між подружжям фактично припинені, спільне господарство не ведеться, мають окремий бюджет. Подружнє життя не склалося через розбіжність характерів, відсутність довіри, через різні погляди на сімейне життя, права та обов`язки подружжя, інші життєві цінності, внаслідок чого сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. [PERSON] зазначає, що спільне проживання з відповідачем є неможливим та таким, що суперечить її інтересам. На примирення не згодна, спір щодо розподілу спільного майна подружжя відсутній. За таких обставин позивач просить суд строк для примирення не надавати та розірвати шлюб. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 13.05.2024 року відкрито провадження по справі, постановлено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.19-20). Позивач та її представник були повідомлені про розгляд справи належним чином, додаткових заяв або клопотань на адресу суду не направили. Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином, а саме: на адресу його реєстрації було направлено ухвалу про відкриття провадження, про що свідчить поштове повідомлення (а.с.22), згідно якого [PERSON] особисто отримав поштове відправлення, відзиву на адресу суду у встановлений законом строк не надіслав. Розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Судом встановлено: 24.10.2018 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Нікопольським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис за № 598 (а.с.9). Від даного шлюбу подружжя спільних дітей не мають. Внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя, ведення спільного господарства та інші життєві цінності, шлюбні стосунки фактично були припинені в квітні 2023 року. Подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет, а тому шлюб носить формальний характер. Майновий спір відсутній, на примирення не згодні. Таким чином, подальше збереження сім`ї суперечить їх інтересам. За змістом ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюб повинен відповідати волевиявленню особи та зважаючи на те, що збереження сім`ї буде суперечити інтересам позивача, а також те, що примушення до шлюбу є неприпустимим, суд дійшов висновку, що шлюб необхідно розірвати, задовольнивши тим самим позовні вимоги.

Outcome: approved