Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-31 00:00:00

у травні 2024 позивач звернулася з позовом в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 7500 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня подання заяви до суду та до повноліття сина. Позовні вимоги мотивовані тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі. У період спільного проживання у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги сину та не приймає участі у його вихованні хоча офіційно працевлаштований, має середньомісяний дохід у розмірі 30 000 грн., інших дітей не має, є здоровою людиною, а тому має можливість сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 7500 грн. щомісячно. Вказане стало підставою звернення до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 23.05.2024 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в загальному позовному провадженні. 09.07.2024 відповідач надав відзив на позов у котрому вказав, що дійсно перебував у шлюбі з позивачкою, який рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.05.2024 було розірвано (справа № 484/2020/24). Підтверджує, що мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач вважає, що розмір аліментів, який позивачка просить стягнути з нього на утримання сина є значно більший, ніж передбачено чинним законодавством. Його щомісячний дохід складає не 30 000 грн., а 9 000 грн., тому погоджується на стягнення з нього аліментів у 1/4 частці, а стягнення з ного аліментів які просить позивач поставить його у скрутне матеріальне становише. Крім того, вказує, що дитині надає добровільно допомогу на підтвердження чого надає платіжні інструкції. Ухвалою суду від 17.07.2024 справу призначено до розгляду по суті. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, представник позивача - адвокат Бурега Л.С. надавала клопотання про проведення судового засідання без її участі, позовні вимоги підтримує повінстю. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву із клопотанням про розгляд справи без його участі та просить ухвалити рішення з урахуванням заперечень і пояснень викладених у відзиві. Суд, з`ясувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.05.2024 (справа № 484/2020/24). Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, позиція відповідача суперечить вказаній правовій нормі про стягнення з нього аліментів у частці, а не в твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Визначаючи розмір аліментів, які має сплачувати відповідач на утримання свого малолітнього сина у твердій грошовій сумі, суд враховує наступні обставини та підтвердження їх належними доказами. Суду не надано доказів щодо матеріального становища дитини та позивача. Стосовно матеріального становища платника, то відповідачем надано відомості з Державного РФС платників податків за яких вбачається, що дохід [PERSON] за 2023 р. склав 90 000 грн, що не співпадає з інформацією позивача щодо щомісячного доходу відповідача у розмірі 30 000 грн. Будь-яких інших обставин, передбачених ст. 182 СК України судом не встановлено та сторонами у справі не доводилось і не заперечувалось. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" у 2024 році установлено прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років - 2563 гривні та на дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Згідно ст.ст. 76-80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За змістом ст.ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що обов`язок по утриманню малолітньої дитини покладено на обох батьків (у тому числі і на позивача у справі), суд приходить до висновку про те, що позов необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн., щомісячно на дитину, що буде справедливим та достатнім порівнюючи обов`язки кожного із батьків по відношенню до спільного сина. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Крім того, суд роз`яснює сторонам у справі, що згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. При задоволенні позовних вимог з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн., від сплати яких позивач була звільнена при зверненні до суду з даною позовною заявою відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial