Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

Представник [PERSON] -адвокат Жарова-Тітарьова Л.М. звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, в якій просить позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що сторони перебувала у зареєстрованому шлюбі з 09.10.2012, який розірвано рішенням Київського районного суду м.Харкова від 04.04.2017.В шлюбі народились діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З моменту розлучення відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, з дітьми не спілкується, участі у вихованні не приймає, діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 14.09.2016 з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 800 грн на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Позивач разом з дітьми зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Крім того, відповідач зловживає спиртними напоями, що може негативно вплинути на розвиток дітей. Викладені обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував. Зазначив, що у лютому 2016 позивач переїхала з будинку за адресою: [ADDRESS] , та почала влаштовувати особисте життя. Рішення суду, на які посилається позивач, були заочними, а тому відповідач про їх існування дізнався лише з часом, до виконання виконавчі листи про стягнення аліментів позивач не пред`являла, а відповідач добровільно сплачував кошти на утримання дітей. У лютому 2022 р. позивач зверталась до відповідача з вимогою надати право на виїзд дітей закордон, на що відповідач попросив зустрічі з дітьми, після чого будь-які стосунки між сторонами припинились. Позивач хитрощами вивезла дітей до Туреччини, всі спроби відповідача наладити контакт з дітьми не дали результатів. З метою розшуку дітей відповідач виїхав до Туреччини, звертався до жандармерії Туреччини, де йому повідомили про необхідність отримання документу виконавчої або судової влади України з зазначенням обов`язку позивача перед відповідачем, з перекладом та завірений належним чином. Таким чином, позивач та її мати унеможливили будь-яке спілкування відповідача з дітьми. Крім того, відповідач звертався до правоохоронних органів та органів опіки та піклування з приводу усунення перешкод у спілкуванні з дітьми. Також, відповідач звертався до Київського районного суду м.Харкова з позовом щодо усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, але ухвалою суду від 29.06.2023 у зазначеній справі було зупинено провадження до розгляду справи про позбавлення батьківських прав. На думку відповідача, наданий суду акт про обстеження умов проживання дітей є сфальсифікованим, оскільки довідкою Державної прикордонної служби України підтверджується факт виїзду дітей за межі України 15.04.2022. Посилання представника позивача на зловживанні [PERSON] спиртними напоями, з посланням на рішення Харківського апеляційного суду від 12.01.2022, є безпідставними, оскільки зазначене рішення не містить таких відомостей. Посилання на не сплату відповідачем аліментів спростовуються рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 22.05.2019, та судом було встановлено, що позивач свідомо та принципово не хоче отримувати аліменти. Таким чином, позов є безпідставним, а тому відсутні підстави для його задоволення. В запереченнях на відзив (відповідь на відзив) позивач зазначила, що її нова родина, про яку зазначає відповідач, це її діти та мати. Зауважує, що [INFO] у Туреччині в місті Аланія район Махмутлар, куди позивач повезла дітей на відпочинок, вона несподівано зустрілась з [PERSON] , який привітався та пішов далі. Також, повідомила, що саме [PERSON] створив нову сім`ю та в Туреччині був з новою жінкою. На даний час позивач з дітьми за для безпеки дітей перебуває в Туреччині. Наголошує, що відповідач не цікавиться дітьми, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. У запереченнях на відповідь на відзив, відповідач фактично посилався на обставини, зазначені у відповіді на відзив, спростовує твердження позивача щодо участі в матеріальному забезпеченні дітей. Наголошує на фальсифікацію відомостей про відсутність офіційних звернень [PERSON] до школи, та неможливість проведення співбесіди дітьми уповноваженими органами на складання висновку, у зв`язку з відсутністю дітей в Україні. Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 21.09.2022 провадження у справі відкрито. Суд вирішив проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. На підставі ухвали Ленінського районного суду м.Полтави від 09.01.2023 справу передано до Комінтернівського районного суду м.Харкова для розгляду. Ухвалою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 10.05.2023, яка залишена без змін постановою Харківського апеляційного суду від 26.06.2023 вирішено передати дану справу до Харківського районного суду Харківської області для розгляду. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24.07.2023 р. справу прийнято до провадження судді Сваченка Д.М. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28.08.2023 р. призначено проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13.11.2023 підготовче судове засідання закрито, призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09.01.2024 відхилено заперечення представника позивача [PERSON] на дії головуючого судді Савченка Д.М.; у задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] про допит свідків в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів відмовлено; у задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] про допит свідків зі сторони позивача та відповідача в одному судовому засіданні відмовлено. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10.01.2024 визнано поданий представником [PERSON] - адвокатом Жаровою-Тітарьовою Ларисою Михайлівною відвід головуючого судді необґрунтованим. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15.01.2024 у задоволенні заяви представника позивача [PERSON] - адвоката Жарової-Тітарьової Лариси Михайлівни про відвід судді Харківського районного суду Харківської області Савченка Дениса Михайловича відмовлено. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10.01.2024 у задоволенні клопотання свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів відмовлено. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, надав заяву, в якій розгляд справи просив проводити без участі представника. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що з відповідачем знайомий з 2009 року, з позивачкою - з 2011 року, є хрещеним батьком їхнього сина [PERSON] . Щодо відносин сторін пояснив, що спочатку у них були нормальні відносини, потім у 2016 році [PERSON] виїхала і подала на розлучення, жила з дітьми окремо. [PERSON] завжди піклувався про дітей, їх відвідував, перші роки побачення проходили нормально, приблизно з 2020 року почались перепони - дитина хворіє, тощо. Останній раз свідок бачився з дітьми приблизно в грудні 2021 року разом з [PERSON] , [PERSON] просив, щоб [PERSON] повій його у дельфінарій, але [PERSON] мати заперечувала проти цього. Всі зустрічі з дітьми проводили в с. Березівське, за місцем проживання бабусі. Після початку бойових дій [PERSON] з дітьми виїхала за кордон, зв`язок з ними втрачено. Свідок [PERSON] пояснив суду, що підтримує дружній відносини з відповідачем. Щодо відносин останнього з дітьми повідомив, що [PERSON] завжди з любов`ю відносився до дітей, у будинку зробив для них тренувальний майданчик, пісочницю, у них були велосипеди. Якось зустрів [PERSON] у супермаркеті «КЛАСС», той ішов з великим білим ведмедем, сказав, що для сина [PERSON] . Свідок [PERSON] пояснив суду, що підтримує дружні відносини з відповідачем, знайомий з ним з 2016 року, познайомились у храмі, грають у футбол, ходять у лазню. Бачаться по суботах і неділях. [PERSON] відміняв зустрічі, якщо була можливість побачитися з дітьми. Неодноразово свідок разом з [PERSON] купував подарунки для дітей, зі слів [PERSON] та його відношення до них можна зрозуміти, що діти йому дуже дорогі. Свідок [PERSON] пояснила суду, що знайома з обома сторонами справи, підтримує дружні відносини з позивачкою. У сторін спільні діти - [PERSON] і [PERSON] , їхнє сімейне життя знає зі слів [PERSON] , бо [PERSON] забороняв [PERSON] спілкуватися зі свідком. [PERSON] і [PERSON] почали спільно проживати приблизно з 2012 року. [PERSON] періодично уходила від нього, бо він її бив, старшій доньці [PERSON] давав потиличники, від стресу у неї злізли нігті, бив [PERSON] в період вагітності. Зі слів [PERSON] їй відомо, що він бив [PERSON] під час вагітності ногами в живіт. Після народження [PERSON] свідок відвідувала [PERSON] у пологовому, [PERSON] не дав їй грошей, не захотів платити за пологи, бо не дуже визнає дівчат. Після народження [PERSON] один раз уходила від [PERSON] , потім повернулась, після народження [PERSON] набралась хоробрості і пішла, дуже боялась його. Після її уходу чоловік свідка більше спілкувався з їх дітьми, ніж [PERSON] , якого не хвилювали питання дітей. У [PERSON] генетичне захворювання, [PERSON] мама просила [PERSON] дати дозвіл на виїзд за кордон, він відмовляв, навіть під час війни. Дітей утримували [PERSON] мати, поки [PERSON] сиділа з дітьми, потім [PERSON] відкрила ФОП і вона заробляла. Свідок майже кожного дня спілкувалась з [PERSON] , їй відомо, що [PERSON] не брав участі в утриманні дітей. На днях народження дітей свідок його не бачила, але по телефону він поздоровляв і інколи після дня народження з`являвся. З війною [PERSON] з дітьми виїхала за кордон. Свідок [PERSON] пояснила, що підтримує з позивачкою дружні відносини. [PERSON] знає з 2016 року як сусідку по будинку. З 2016 року [PERSON] жила сама з трьома дітьми, про батька свідкові нічого невідомо, зі слів [PERSON] - вона розлучена, батько участі в утриманні дітей не приймав. Щоб батько приїздив до дітей, свідок ніколи не бачила. До війни [PERSON] з дітьми жила в сел. Березівське. Свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою і подругою позивачки, знає її близько 8 років, як вона приїхала в сел. Березівське. [PERSON] мешкала сама з трьома дітьми, батька свідок ніколи не бачила, вихованням і утриманням дітей займалась [PERSON] і її мама. З початком війни свідок з родиною і [PERSON] з дітьми разом сиділи у підвалі, потім приблизно у квітні 2022 року [PERSON] з молодшими дітьми виїхала за кордон. Поки ховались у підвалі, батька також не було. Зі слів [PERSON] і бабусі їй відомо, що вони просили батька дати дозвіл на виїзд, потім вони виїхали самі. Відповідно до вимог статті 171 СК України судом з`ясовано думку малолітнього [PERSON] , [INFO] , щодо суті справи. На запитання суду [PERSON] повідомив, що відносин з батьком не має, майже його не знає, дуже його боїться. Батько пару разів приїздив, але дітьми не цікавився. Коли батько приїздив, молодша сестра ховалась у шафу. Старша сестра розповідала, що він її бив. Якось вони сиділи за столом, [PERSON] їв конфети і дуже кричав на маму і бив маму. Коли почалася війна, він жодного разу не подзвонив, як вони. Бабуся йому дзвонила, просила дати дозвіл на виїзд, але він не дав. Зараз [PERSON] з мамою і сестрою у Туреччині. В Україні він бачив батька максимум раз у рік, на день народження свій і сестри. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Заочним рішенням Київського районного суду м.Харкова від 04.04.2017 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 09.10.2012. В шлюбі народились діти [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 27.11.2013), а також [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 17.12.2015). Заочним рішенням Київського районного суду м.Харкова від 14.09.2016 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , а також [PERSON] , [INFO] , у розмірі 800 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 10.03.2016 до досягнення дітьми повноліття.Встановлений порядок участі [PERSON] у вихованні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , визначивши час: один раз на тиждень протягом двох годин за місцем проживання дітей у присутності матері [PERSON] та бабусі, [PERSON] . Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання від 29.05.2019, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання від 29.05.2019, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За відомостями податкової декларації платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця за 2021 р., [PERSON] є ФОП, розмір доходу за звітній період 1107111 грн. Суду надано акт обстеження умов проживання дітей, що складена [PERSON] від 10.08.2022, за адресою: [ADDRESS] . З довідки від 12.08.2022, що видана КНП «Міська дитяча поліклініка» ХМР, [PERSON] до медичного закладу ніколи не звертався і станом здоров`я дітей не цікавився, протягом останніх трьох років за медично допомогою щодо медичної допомоги дітям зверталась [PERSON] . За висновком лікаря [PERSON] . КНП ХОР Міжобласний спеціалізований медико-генетичний центр рідкісних (орфанних) захворювань від 30.05.2019, у [PERSON] встановлено діагноз алкаптонурія. Відповідно до довідки ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області від 27.04.2021, [PERSON] до ВП на протязі останніх трьох років, стосовно перешкод з боку осіб в спілкуванні з дітьми [PERSON] та [PERSON] не звертався. Суду надано постанову Харківського апеляційного суду від 12.01.2022 за ч.ч.1, 4 ст.130 КУпАП по справі №643/2896/21, яка є неперсоніфікованою. З висновку Департаменту служб у справах дітей виконавчого комітету ХМР віл 18.10.2022 №194 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , убачається наступне. Мати дітей - [PERSON] . Батько дітей - [PERSON] . Шлюб між батьками дитини розірваний 04.04.2017. Малолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , мешкають разом з матір?ю, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , де для дітей створені необхідні умови для всебічного розвитку. [PERSON] тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов?язків, не приймає участі у вихованні дітей, не цікавиться станом їх здоров?я, матеріально не утримує. Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 14.09.2016 за позовною заявою [PERSON] з [PERSON] стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 800 грн. на кожну дитину щомісяця та встановлений порядок участі [PERSON] у вихованні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , визначивши час: один раз на тиждень протягом двох годин за місцем проживання дітей у присутності матері [PERSON] та бабусі, [PERSON] . [PERSON] заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 14.09 2016 не виконувалося. З моменту розірвання шлюбу він жодного разу не приймав участі у вихованні дітей та їх матеріальному забезпеченні. [PERSON] матеріально забезпечена, є фізичною особою-підприємцем, самостійно забезпечує дітей усім необхідним. Згідно з інформацією адміністрації КНІ «Міська дитяча поліклініка № 12», малолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають під наглядом фахівців поліклініки, протягом останніх трьох років до медичного закладу для надання дітям медичної допомоги або проведення профілактичних оглядів дітей зверталася їх мати, [PERSON] . Батько дітей, [PERSON] , до медичного закладу ніколи не звертався і станом здоров?я дітей не цікавився. Фізичний та психологічний стан дітей задовільний. Згідно з інформацією начальника ВП N? 2 ХРУП N? 1 ГУНП в Харківській області, [PERSON] до відділу поліції на протязі останніх трьох років, стосовно перешкод з боку осіб в спілкуванні з дітьми, [PERSON] та [PERSON] , не звертався. Невиконання [PERSON] батьківських обов?язків відносно [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , підтверджуються письмовими заявами сусідів та знайомих. Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради, та комісія дійшла висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. За інформацією Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 01.05.2023, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перетнули кордон України на виїзд 15.04.2022. За зверненням [PERSON] . Службою у справах дітей по Київському району Департаментом служб у справах дітей ХМР здійснено вихід за місцем проживання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , під час виходу двері ніхто не відчинив (відповідь від 18.04.2023 вих.№03-22/410/23). Суду надано рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 22.05.2019 про надання дозволу на виїзд за кордон дитини без згоди батька. Рішення є неперсоніфікованим. В провадженні Київського районного суду м.Харкова перебуває позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, в якій позивач просить суд усунути перешкоди щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьком, [PERSON] , [INFO] , який проживає окремо від них; зобов?язати [PERSON] , [INFO] , не перешкоджати [PERSON] , [INFO] , брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які були раніше встановлені заочним рішенням Київського районного суду м.Харкова від 14.09.2016 по справі N?640/3913/16-ц та встановити новий спосіб участі батька у вихованні дітей, а саме: особисте спілкування у присутності матері дітей [PERSON] у формі побачення два рази на тиждень: у вівторок та четвер з 15.00 год до 18.00 год. за місцем їх проживання; особисте спілкування без присутності матері дітей у формі побачення з можливістю забрати дітей з місця їх проживання із собою один раз на тиждень: у неділю з 08.00 год. до 20.00 год.; необмежене спілкування з дітьми особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв?язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дітьми. Також позивач просить зобов?язати [PERSON] , [INFO] , повернути дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на територію України протягом 30 календарних днів з моменту набрання рішенням суду за даним позовом законної сили та стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , суму понесених судових витрат. Провадження у зазначеній справі зупинено до набрання рішенням суду у даній справі законної сили. Відповідно до інформації ВП №3 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області від 28.03.2023, [PERSON] звертався до ВП за фактом не виконання рішення Київського районного суду м.Харкова від 14.09.2016. Звернення в подальшому направлено до ХРУП №1 ГУНП в Харківській області. Відповідно до інформації ХРУП №1 ГУНП в Харківській області від 11.05.2023, в інформаційному порталі Національної поліції відсутня будь-яка інформація щодо звернення [PERSON] до ХРУП №1 ГУНП в Харківській області стосовно перешкод з боку позивача у побаченнях з дітьми. За інформацією Департаменту служб у справах дітей виконавчого комітету ХМР від 06.06.2023, в період з 2016 року по теперішній час до Департаменту служб 20.03.2023 надійшло звернення [PERSON] та 28.03.2023 до Департаменту служб переслано звернення [PERSON] , яке надійшло до Харківської обласної військової адміністрації щодо усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] . [INFO] . Спеціалістами Департаменту служб разом з фахівцем із соціальної роботи було здійснено вихід за місцем реєстрації дітей: [ADDRESS] , з метою проведення співбесіди з матір?ю дітей, [PERSON] . Під час виходу, двері ніхто не відчинив, про що було повідомлено [PERSON] . Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч.2,3 ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами СК України (статті 164-167). Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 09.10.2012, який розірвано заочним рішенням Київського районного суду м.Харкова від 04.04.2017. В шлюбі народились діти [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 27.11.2013), а також [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 17.12.2015). Після припинення шлюбних відносин між батьками [PERSON] та [PERSON] залишились проживати разом з матір`ю. На даний час, з 15.04.2022 діти разом з позивачем знаходяться в республіці Туреччина. Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків (абз. 2 п. 18 Постанови). Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Оцінюючи показання свідків [PERSON] , [PERSON] [PERSON] , судом встановлено, що останні про обставини сімейного життя Черетовичів знають зі слів [PERSON] , остання повідомляла свідків про нанесення їй побоїв з боку відповідача та ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. Водночас свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надали суду пояснення, якими спростовуються твердження сторони позивача щодо ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. Крім того, свідки нали суду пояснення про обставини, безпосередніми очевидцями яких вони були. Доводи сторони позивача щодо вчинення домашнього насильства відносно позивача з боку відповідача, нанесення побоїв, зловживання спиртними напоями відповідачем не підтвердженні належними доказами, зокрема, суду не надано висновків судово-медичної, судово-психологічної експертиз, доказів притягнення відповідача до кримінальної чи адміністративної відповідальності з цього приводу. Посилання позивача як на доказ зловживання відповідачем спиртними напоями на постанову Харківського апеляційного суду від 12.01.2022 за ч.ч.1, 4 ст.130 КУпАП, не може вважатись належним доказом, оскільки зазначена постанова є неперсоніфікованою, а клопотання про витребування відповідного доказу стороною позивача не заявлялось. Суду також не надано доказів пред`явлення позивачкою до примусового виконання судового рішення про стягнення аліментів з відповідача та наявності заборгованості відповідача зі сплати аліментів. Крім того, позивачем не спростовано тієї обставини, що відповідач вчиняв дії щодо розшуку дітей в Республіці Туреччина. Суд критично відноситься до пояснень позивача щодо випадкової зустрічі позивача та відповідача в Республіці Туреччина. Також судом враховано, що висновок Департаменту служб у справах дітей виконавчого комітету ХМР віл 18.10.2022 №194 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , складено без урахування позиції відповідача, зокрема, не проведено опитування останнього. На думку суду, звернення відповідача з позовною заявою до суду про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми, звернення останнього до служби у справах дітей щодо встановлення місця знаходження дітей свідчать про його зацікавленість у вихованні дітей та бажанні здійснювати свої батьківські обов`язки. Також судом враховується, що до відповідача раніше не застосовувалося попередження про необхідність змінити ставлення до виховання дітей. Заперечення відповідачем проти задоволення позовних вимог свідчать про наявність у нього бажання піклуватись про дітей. На виконання вимог статті 171 СК України в судовому засіданні заслухана думка [PERSON] , [INFO] , щодо суті справи. Думка дитини містить негативні посилання щодо батька, але оцінюється судом у сукупності з іншими доказами. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що наданими доказами не підтверджується такий ступінь ухилення відповідача від виконання обов`язків щодо виховання дітей, пропорційним якому буде позбавлення відповідача батьківських прав відносно своїх дітей; як встановлено судом, між сторонами склалися неприязні конфліктні відносини, водночас відповідачем уживаються заходи для забезпечення можливості спілкування з дітьми шляхом звернення до суду та інших державних органів. Отже, на думку суду, підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, судові витрати відносяться на рахунок позивача.

Outcome: dismissed