Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-07 00:00:00

24.06.2024 в провадження Дзержинського міського суду Донецької області надійшла позовна заява в інтересах [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, Приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Григорчук Павло Васильович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, подана представником позивача - адвокатом Саєнко О.М. І. Стислий виклад позиції позивача. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 08 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною вчинено виконавчий напис №23340, згідно якого з нього на користь ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» стягнута сума 14968,00 грн. На підставі зазначеного виконавчого напису нотаріуса приватним виконавцем Григорчуком Павлом Васильовичем 2012.2021 року було відкрите виконавче провадження № 67935551 про стягнення на користь ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» заборгованості в розмірі 14968,00 грн. Про існування зазначеного виконавчого напису нотаріуса та відкриття виконавчого провадження дізнався після надходження повідомлення від обслуговуючого банку про арешт рахунку в ході примусового виконання вищезазначеного виконавчого провадження. Позивач вказує, що про існування та розмір заборгованості відповідач його не інформував, будь-яких документів на згоду про розмір заборгованості він не підписував. Так, за допомогою мобільного застосунку «ДІЯ» вдалося отримати постанову про відкриття виконавчого провадження (з ідентифікатором доступу). Маючи ідентифікатор для доступу до матеріалів виконавчого провадження, через Автоматизовану систему виконавчих проваджень було отримано доступ до наступних документів: постанови про відкриття виконавчого провадження; постанови про арешт коштів боржника. Вважає, що виконавчий напис вчинено із порушенням вимог чинного законодавства, оскільки на його адресу не надходили повідомлення, вимоги про погашення заборгованості, нотаріус не повідомив його про те, що до нього звернулися із заявою про вчинення виконавчого напису. Крім того, кредитний договір з відповідачем не був нотаріально посвідчений, тому приватний нотаріус не мав повноважень на вчинення оспорюваного виконавчого напису, заборгованість не є безспірною. Просить визнати виконавчий напис №23340, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. 08.12.2021 таким, що не підлягає виконанню. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, останній надав заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримав, просить їх задовільнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Просив відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 10000 грн., а в разі, якщо суд дійде висновку про задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, зменшити розмір витрат Позивача на правничу допомогу до 2 000,00 грн. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Інших клопотань, в порядку ст.222 ЦПК України, учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 25.06.2024 ухвалою суду позовна заява залишена без руху з наданням строку для усунення виявлених недоліків. 26.06.2024 від представника позивача надійшла заява про виправлення зазначених судом недоліків. 27.06.2024 відкрите спрощене позовне провадження у даній справі, призначено її розгляд на 26.07. 2024 року, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву, третій особі письмові пояснення (заперечення) щодо позову. У зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладався на 08 серпня 2024 року. Ухвалою суду від 27 червня 2024 року було задоволено заяву представника заявника [PERSON] про забезпечення позову; зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №23340, вчиненого 08.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, про стягнення з [PERSON] , [INFO] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», заборгованості в розмірі 14968,00 грн. по виконавчому провадженню №67935551, що перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Григорчука Павла Васильовича, до розгляду цивільної справи за позовною заявою по суті. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. 08.12.2021 за реєстровим №23340 з [PERSON] ,\~як боржника\~за кредитним\~договором №22.08.2019-100006437\~від 22.08.2019\~року,\~укладеним з\~ТОВ «СПОЖИВЧИЙ\~ЦЕНТР»,\~запропоновано звернути\~стягнення на\~користь Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ\~ЦЕНТР» в\~сумі заборгованості\~14\~968\~гривень. Стягнення заборгованості проводиться за період з 05 вересня 2019 року по 01 грудня 2021 року. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Григорчука Павла Васильовича від 20.12.2021 відкрито виконавче провадження №67935551 за оспорюваним виконавчим написом. V. Оцінка суду. Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1\~ст.13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Спірні правовідносини у цій справі регулюються\~ЦК України\~із застосуванням норм\~Закону України «Про нотаріат». Відповідно\~ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно зіст.87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пунктів 1 та 2постанови Кабінету\~Міністрів України\~від29\~червня 1999\~року №\~1172\~«Про\~затвердження переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріуса» зі змінами та доповненнями (далі - Перелік документів), для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету\~Міністрів України\~від 26.11.2014\~року №\~662\~«Про внесення\~змін до\~переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» у тому числі, в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24 листопада 2017 року № 92. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 року у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року відмовлено. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29 листопада 2001 року. Пунктом 1 зазначеного Переліку, в редакції від 29 листопада 2001 року, передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: - оригінал нотаріально посвідченої угоди; - документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Також, підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Як встановлено судом, кредитний договір було укладено в електронній формі, що виключає можливість вчинення виконавчого напису нотаріуса. Доказів іншого суду не надано. Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 січня 2019 року, справа № 910/13233/17. Отже, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису, не враховано тієї обставини, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів, вже не чинні. Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно правового висновку, викладеного у постановах Верховного суду України від 05.07.2017 року у справі № 6-887цс17 та від 29 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічний висновок міститься і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 916/3006/17 (провадження № 12-278гс18). Відповідно до ч.1\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року; якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Крім того, учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду №758/14854/20 від 10 листопада 2021 року. Матеріали справи відомостей про отримання позивачем (боржником) відповідного повідомлення не містять. Таким чином, кредитна заборгованість, у зв`язку з наявністю якої було вчинено оспорюваний виконавчий напис, не є безспірною, а тому позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягає задоволенню. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. У відповідності до ст.141\~ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача, сплачений позивачем при пред`явленні позову в розмірі 968,96 гривень та судовий збір, сплачений позивачем за заяву про забезпечення позову, яку задоволено судом, в розмірі 484,48 гривень. Представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 4000,00 грн. Згідно ч. 2\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно п. 1 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Суд зазначає, що відповідно до наданого договору про надання правової допомоги №67 від 21.06.2024, платіжною інструкцією від 24.06.2024, сплачено на рахунок адвоката 4000,00 грн. за послуги згідно з договором про надання правової допомоги №67 від 21.06.2024 між [PERSON] та [PERSON] . Суд не вважає спроможними доводи відповідача щодо часткового стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 2000 грн. замість 10 000 грн., через те, що судова практика у справах такої категорії є сталою та адвокат не витрачав багато часу та зусиль для підготовки для звернення до суду. По-перше, позивач звернувся про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі не 10 000 грн, а 4000 грн. По- друге, за такою логікою відповідача, який також знає сталу практику в справах зазначеної категорії, його звернення до нотаріуса, завідомо за відсутності належних документів, може розцінюватися взагалі як зловживання правами, оскільки він наперед передбачав перспективу скасування такого виконавчого напису. Враховуючи викладені обставини справи, а саме те, що позивач був вимушений звертатися за правничою допомогою, витрачаючи на це грошові кошти, враховуючи, що позов задовольняється повністю, за надання правничої допомоги адвокатом Саєнко О.М. на користь позивача з відповідача слід стягнути 4000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved