Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

заявник звернулася в суд з даною заявою та просить встановити факти, що мають юридичне значення, а саме те, що [PERSON] , яка померла [INFO] у місті Перечин Перечинського району Закарпатської області була її матір`ю, а також те, що державні акти на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 021230 та серії ІІІ-ЗК №021254, видані 18 жовтня 2002 року Перечинською районною державною адміністрацією та зареєстровані у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 025 та № 046 на ім`я « [PERSON] » дійсно належали [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, що зокрема складається з двох земельних ділянок призначених для ведення особистого селянського господарства, розташованих на території Перечинської селищної громади. У квітні цього року, бажаючи оформити спадщину за матір`ю, вона звернулася з відповідною заявою до державного нотаріуса Ужгородської державної нотаріальної контори, однак через наявність розбіжностей у написанні по батькові спадкодавця « [PERSON] » та « [PERSON] », нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Так вказує, що такі розбіжності випливають зі свідоцтва про народження її матері, про одруження її батьків, про її народження, та як наслідок не відповідають імені по батькові її матері у державних актах про право власності на землю. Тобто у вказаних правовстановлюючих документах ім`я по батькові її матері зазначено як « [PERSON] » та « [PERSON] », що не відповідає імені по батькові « [PERSON] », вказаному у свідоцтві про смерть матері. Відтак задля можливості реалізації нею її прав спадкоємця на майно померлої матері, просить задовольнити заяву. У судове засіданні заявник не з`явилася, однак попередньо подала суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності, вимоги заяви підтримує у повному обсязі та просить такі задовольнити, а також приєднати до матеріалів справи копію розпорядження голови Закарпатської обласної адміністрації від 30 березня 2016 року № 139 «Про перейменування вулиць у населених пунктах Закарпатської області» та копію архівного витягу з рішення виконкому Перечинської селищної ради народних депутатів від 15 лютого 1978 року № 22 «Про проведення впорядкування назв вулиць і нумерації будинковолодінь у селищі Перечин».\~ Представник заінтересованої особи Перечинської міської ради Закарпатської області у судове засідання також не з`явився, міський голова подав заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення заяви не заперечує. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та подані учасниками заяви, суд прийшов до такого висновку. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області 29 липня 2009 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельних ділянок, що розташовані на території Перечинської територіальної громади. При цьому суд встановив, що право власності спадкодавця на такі земельні ділянки площею 0,79 га та 1,11 га, для ведення особистого селянського господарства,\~ підтверджується на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії ІІІ ЗК № 021230, виданого на підставі розпорядження Перечинської райдержадміністрації від 20.09.2002 № 172 та сертифікату ЗК 0033163, а також на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії ІІІ ЗК № 021254, виданого на підставі розпорядження Перечинської райдержадміністрації від 20.09.2002 № 172 та сертифікату ЗК 0033163 відповідно. Однак як зазначає заявник, вказані Державні акти містять розбіжності у написанні по батькові спадкодавця, а саме видані на ім`я « [PERSON] », мешканки [ADDRESS] . Заявник, вважаючи себе спадкоємцем [PERSON] , мала намір оформити спадщину за нею, однак при оформленні такої виявилися вищевказані розбіжності, а також є неможливим встановити родинний зв`язок між нею та покійною матір`ю (спадкодавцем). За наведених обставин 22 квітня 2024 року державним нотаріусом Ужгородської районної державної нотаріальної контори Мешко Т.М. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, що знаходяться на території Перечинської територіальної громади Ужгородського району, за померлою [INFO] [PERSON] , [INFO] .\~\~\~\~\~\~\~ В той же час суд встановив, що згідно Свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] , виданого Перечинським районним бюро ЗАГСу Закарпатської області 13 вересня 1965 року, її батьками є [PERSON] та [PERSON] . При цьому у Свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 04 травня 1956 року мати заявника записана як « [PERSON] , 18.V.1934 г.» (по рос.), батьки [PERSON] та [PERSON] ; у Свідоцтві про одруження батьків серії [NUMBER] , виданому повторно виконкомом Туричківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 14 грудня 1999 року, прізвище, ім`я та по батькові матері записано « [PERSON] » (прізвище після одруження [PERSON] ). Згідно з ч. 2 п. 5 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1, 6 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин, а також належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз`яснено в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності. Крім цього в п. 7 Постанови роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Таким чином оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved