Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ізяславського районного суду Хмельницької області із заявою про видачу обмежувального припису, заінтересована особа - [PERSON] . Заяву обґрунтовує тим, що заявниця [PERSON] , [INFO] , проживає в [ADDRESS] . Разом з нею проживає дочка- [PERSON] .Співмешканець [PERSON] - [PERSON] проживає по [ADDRESS] , протягом останнього року постійно вчиняє щодо заявниці та її доньки психологічне насильство, що проявляється шляхом погроз фізичною розправою, принижує честь та гідність, постійно здійснює психологічний тиск. Заявниця неодноразово зверталася до правоохоронних органів х метою захисту своїх прав, кривдника притягували до адміністративної відповідальності, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя заявниці, її доньки. За таких обставин, заявниця просить суд видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав [PERSON] , поклавши на нього на строк шість місяців обов`язки: заборонити [PERSON] спілкуватися із [PERSON] ; заборонити [PERSON] особисто чи через третіх осіб вести листування із [PERSON] , телефонувати їй особисто або через третіх осіб. Під час судового розгляду заявниця [PERSON] заяву підтримала з зазначених у ній підстав та просила її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] при вирішенні заяви поклався на розсуду суду. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] , [INFO] , проживає в [ADDRESS] . Разом з нею проживають дочка - [PERSON] . Співмешканець заявниці [PERSON] - [PERSON] проживає по [ADDRESS] . 20 серпня 2023 року близько 12 години 20 хвилин [PERSON] за місцем свого проживання в [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство відносно [PERSON] , тобто умисні дії психологічного характеру, що виражалося у висловленні на її адресу нецензурною лайкою та погроз фізичною розправою, чим могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої. Також, 20 серпня 2023 року близько 14 години 20 хвилин [PERSON] за місцем свого проживання в [ADDRESS] , перебуваючи в п`яному вигляді, вчинив відносно [PERSON] домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, що виражалося у висловленні на її адресу нецензурною лайкою та погроз фізичною розправою, чим могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої та не виконав заборонний припис серії АА № 126469 від 20 серпня 2023 року. Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 04.09.2023 року № 675/1457/23 [PERSON] визнано виним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173-2 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн. 04 листопада 2023 року о 14 годині 30 хвилин [PERSON] за місцем свого проживання в [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно [PERSON] , тобто виганяв її з будинку, ображав нецензурними словами, чим могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої. Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 14.11.2023 року № 675/1875/23 [PERSON] визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 14 лютого 2024 року о 08 годині 00 хвилин [PERSON] за місцем свого проживання в [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно співмешканки [PERSON] , в ході якого ображав її нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, чим могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої [PERSON] . Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 21.02.2024 року № 675/262/24 [PERSON] визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 24 квітня 2024 року о 08 год. 00 хв. [PERSON] , будучи протягом року підданим адміністративному стягненню за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП згідно з постановою судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 21.02.2024 року, за місцем свого проживання в [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дочки своєї співмешканки - [PERSON] , а саме: умисно ображав словами нецензурної лайки, голосно кричав, виганяв з помешкання, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 16.05.2024 року № 675/749/24 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень. Основним нормативно-правовим актом, який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, є Закон України від 7 грудня 2017 року № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі - Закон № 2229-VIII). Відповідно до п.п. 3, 4, 7, 9, 14 ч. 1 ст. 1 Закону № 2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Однією з основних засад запобіганню та протидії домашньому насильству є гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд, на правову допомогу, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2229-VIII). За змістом ч. 1 ст. 21 Закону № 2229-VIII постраждала особа має право, в тому числі, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства, звернення до правоохоронних органів і суду з метою притягнення кривдників до відповідальності, застосування до них спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. До спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника (п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону № 2229-VIII). Згідно з ч.ч. 1, 2, 3, 4, 8 ст. 26 Закону № 2229-VIII право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають постраждала особа або її представник. Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема, заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України). Із положень ч. 1 ст. 350-1 ЦПК України слідує, що заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. У заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено, в тому числі, обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності) (п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України). Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З матеріалів даної справи вбачається, що протягом 2023-2024 років[PERSON]. вчиняв домашнє насильство стосовно [PERSON] та її доньки [PERSON] , у зв`язку з чим його неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності. Факти вчинення [PERSON] домашнього насильства встановлено постановами суду у справах про адміністративне правопорушення. Врахувавши характер вчинених [PERSON] протиправних дій, ризики їх продовження та вірогідність повторного вчинення домашнього насильства, взявши до уваги відсутність у нього щирого каяття та нагальну необхідність захисту прав [PERSON] та її доньки від насильства в сім`ї, суд прийшов до висновку про можливість застосування до [PERSON] обмежувального припису у вигляді заборони [PERSON] спілкуватися із [PERSON] ; заборони [PERSON] особисто чи через третіх осіб вести листування із [PERSON] , телефонувати їй особисто або через третіх осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved