Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-13 00:00:00

Верхньокоропецька сільська рада звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до вироку Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.02.2024 року затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Так, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Вироком суду встановлено, що [PERSON] 10.11.2023 року у нічний час, проник на територію адміністративної будівлі Верхньокоропецької сільської ради, де діючи з прямим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, здійснив крадіжку двох офісних крісел, що належать Верхньокоропецькій сільській раді. Відповідно до балансової вартості від 20.12.2023 року вартість двох офісних крісел становить 3518,00 грн., а тому саме такий розмір матеріальної шкоди був завданий позивачу. Завдана шкода з відповідача при розгляді кримінального провадження не стягнута. Зважаючи на це, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь шкоду, заподіяну вчиненням кримінального правопорушення в розмірі 3518,00 грн. Ухвалою суду від 11.04.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання по справі призначене на 14.05.2024 року, відкладено на 30.05.2024 року, 18.07.2024 року та на 14.08.2024 року. Представник позивача в судовому засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання з розгляду цієї справи не з`явився повторно, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв`язку із неявкою відповідача, який був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, без поважних причин в судове засідання, оскільки про поважність причин неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, то зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Так, судом встановлено, що відповідно до вироку Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.02.2024 року затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим [PERSON] у кримінальному провадженні за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Так, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавленні волі. Вироком суду встановлено, що [PERSON] 10.11.2023 року у нічний час проник в середину адміністративної будівлі Верхньокоропецької сільської ради та здійснив крадіжку двох офісних крісел, що належать Верхньокоропецькій сільській раді. Згідно з балансової вартості від 20.12.2023 року вартість двох офісних крісел становить 3518,00 грн. Розмір заявленої до стягнення шкоди підтверджується наявним в матеріалах справи листом в якому зазначено, що балансова вартість двох офісних крісел, що перебували на балансі Верхньокоропецької сільської ради, становить 3518,00 грн. Згідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду, лише в питанні чи мале місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Приймаючи до уваги встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, враховуючи встановлення вироком суду вини відповідача у вчиненому кримінальному правопорушенні, протиправними діями якого було завдано шкоду Верхньокоропецькій сільській раді на загальну суму 3518,00 грн. та небажання відповідача в добровільному порядку відшкодувати шкоду, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі в розмірі 3028,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved