Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

[PERSON] в особі представника, адвоката Ганенка Романа Андрійовича, звернулась 01.03.2024 з позовом до Комунального підприємства «Макарівське виробниче управління житлово-комунального господарства» Макарівської селищної ради, Макарівського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ); третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] , про зняття арешту з майна, припинення обтяження речових прав. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що\~ [INFO] помер батько позивачки, [PERSON] , який до дня смерті проживав за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] . Макарівською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №22/2022 до майна померлого. До складу спадщини за законом після смерті [PERSON] увійшли земельні ділянки на території Хрещатенської сільської ради та інше майно, право власності померлого на яке підтверджується інформаційною довідкою №355870674 від 24.11.2023. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] є його діти позивачка [PERSON] та третя особа по справі [PERSON] . Під час оформлення спадщини позивачці стало відомо про те, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру забороно відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта [PERSON] наявні обтяження №26711885, 26709519, 26710329, 26711142, які перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 20.06.2018р., а також запис про обтяження №49662, який зареєстровано Макарівською районною державною нотаріальною конторою 02.07.2004 на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Макарівського районного управління юстиції від 22.03.2002р. №275. Зі змісту листів Макарівського відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області від 02.08.2023 №13572 та від 15.12.2023 №28765 вбачається, що на виконанні відділу перебували виконавчі провадження №№10463104, 16889816, 5324209, 6977330, 6977452, 6977562 щодо померлого [PERSON] , які завершено 30.12.2008, 29.07.2011, 30.11.2007 та 30.05.2008. Відповідно до інформації зі спецрозділу Автоматизованої системи виконавчого провадження від 26.05.2023, які надані позивачці Макарівським ВДВС: - \~ \~ \~ \~виконавче провадження №6977562 було відкрите 07.04.2008 на підставі судового наказу Макарівського районного суду Київської області від 15.10.2007 у справі №2-н-101 щодо стягнення з [PERSON] судового збору на користь держави в сумі 25,50 грн; виконавче провадження закінчене 30.05.2008 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з направленням виконавчого документа за належністю до іншого відділу ДВС; - \~ \~ \~ \~виконавче провадження №6977452 було відкрите 07.04.2008 на підставі судового наказу Макарівського районного суду Київської області від 15.10.2007 у справі №2-н-101 щодо стягнення з [PERSON] на користь Макарівського районного ВУЖКГ 2458,49 грн (2443,49 грн та 15,00 грн. судових витрат); виконавче провадження закінчене 30.05.2008 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з направленням виконавчого документа за належністю до іншого відділу ДВС; - \~ \~ \~ \~виконавче провадження №16889816 було відкрите 07.04.2008 на підставі судового наказу Макарівського районного суду Київської області від 15.10.2007 у справі №2-н-101 щодо стягнення з [PERSON] на користь ВУЖКГ 2458,49 грн; виконавче провадження закінчене 19.07.2011 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з скасуванням рішення, яке підлягало виконанню. Інформації щодо підстав відкриття виконавчих проваджень №№10463104, 5324209, 6977330 Макарівським ВДВС позивачці не надано. Також посилався на те, що зі згаданих вище листів Макарівського відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області від 02.08.2023 №13572 та від 15.12.2023 №28765 вбачається, що вказані виконавчі провадження завершено. Окрім того представник позивачки зазначав про те, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта [PERSON] наявний запис про обтяження №49662, який зареєстровано Макарівською районною державною нотаріальною конторою 02.07.2004 на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Макарівського районного управління юстиції від 22.03.2002р. №275. Представник позивачки, адвокат Ганенко Р.А., звернувся з адвокатським запитом від 16.01.2024 №02/24 до Макарівського відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області щодо надання інформації про номер, дату відкриття виконавчого провадження, в межах якого Відділом державної виконавчої служби Макарівського районного управління юстиції було прийнято постанову від 22.03.2002р. №275, а також просив надати копію постанови від 22.03.2002р. №275, яка слугувала підставою для накладення арешту. Листом від 23.01.2024 №3100 Макарівський відділ Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області знову надав відповідь про те, на виконанні відділу перебували виконавчі провадження №№10463104, 16889816, 5324209, 6977330, 6977452, 6977562 щодо померлого [PERSON] , які завершено 30.12.2008, 29.07.2011, 30.11.2007 та 30.05.2008. При цьому у листі також вказувалось на те, що строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, становить три роки, у зв`язку з чим відділ позбавлений можливості надати копії запитуваних постанов та будь-яку іншу інформацію щодо вчиненні виконавчих дій державним виконавцем в рамках виконання вище вказаних виконавчих проваджень. Таким чином на даний час щодо померлого [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявні записи про обтяження нерухомого майна, які були внесені на підставі поставно державного виконавця в межах виконавчих проваджень, які завершено 30.12.2008, 29.07.2011, 30.11.2007 та 30.05.2008. При цьому через зазначені обтяження нерухомого майна позивачка як спадкоємець майна померлого [PERSON] позбавлена можливості отримати свідоцтво про на спадщину та не може розпоряджатися своє часткою у спадковому майні. Ухвалою суду від 04.03.2024 року позовну заяву\~ [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 09.04.2024 року. 05.04.2024 до суду надійшов відзив відповідача КП «Макарів ВУЖКГ» на позовну заяву, в якому вказано що КП «Макарів ВУЖКГ» немає претензій ні до спадкодавця [PERSON] , ні до спадкоємців [PERSON] та [PERSON] . Ніяких запитів чи претензій від спадкоємців, з цього питання на адресу підприємства не надходило. Також КП «Макарів ВУЖКГ» просило визнати підприємство неналежним відповідачем у справі. 05.04.2024 до суду надійшов відзив відповідача Макарівського ВДВС у Бучанському районі Київської області, в якому орган ДВС просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. У відзиві Макарівський ВДВС вказував не те, що виконавчі провадження №11487463, 16889860, 16889772 закінчено у зв`язку з фактичним повним виконанням рішенням суду. Однак у Макарівському ВДВС відсутні докази щодо виконання боржником судового наказу №2-н-100 про стягнення з [PERSON] судового збору в сумі 25,50 грн у виконавчому провадженні №5324209 та судового наказу №2-н-101 про стягнення з [PERSON] судового збору в сумі 25,50 грн у виконавчому провадженні №6977562. Також посилався на те, що строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративних стягнень, строк зберігання яких становить один рік відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 року №1829/5. 09.04.2024 до суду надійшла копія спадкової справи №22/2022 до майна [PERSON] , який помер [INFO] . 15.04.2024 до суду надійшла відповідь на відзив Макарівського ВДВС, надіслана представником позивачки [PERSON] , адвокатом Ганенко Р.А. У відповіді на відзив представник позивачки посилався на те, що у позивачки відсутні докази сплати [PERSON] судового збору у вказаних виконавчих провадженнях, у зв`язку з чим нею прийнято рішення сплати судовий збір замість померлого батька [PERSON] . Також у відповіді на відзив представник позивачки зазначав, що Макарівський ВДВС не надав жодних відомостей щодо підстави накладання арешту згідно постанови від 22.03.2002р. №275 та щодо обтяжень №26711885, 26709519, 26710329, 26711142, відомості про які наявні в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно на даний час не можливо перевірити правові підстави та законність застосування цього арешту, а також доцільність існування такого обтяження вже понад 20 років з дати його реєстрації. Ухвалою суду\~від 05.06.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 25.07.2024 року. В судове засідання, призначене на 25.07.2024, належним чином повідомлені учасники справи не прибули. Представник позивачки подав до суду клопотання, в якому заявлені позовні вимоги підтримав та просив слухати справу без його участі. 25.07.2024 року відповідач комунального підприємства «МАКАРІВСЬКЕ ВИРОБНИЧЕ УПРАВЛІННЯ ЖИТЛОВО-КОМУНАЛЬНОГО ГОСПОДАРСТВА» Макарівської селищної ради, представника в судове засідання не направив, належним чином повідомлений, причин неявки не повідомили. 25.07.2024 року відповідач Макарівського ВДВС у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), представника в судове засідання не направив, належним чином повідомлений, причин неявки не повідомили. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив, що [INFO] помер батько позивачки, [PERSON] , після смерті якого Макарівською районною державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №22/2022. До складу спадщини [PERSON] увійшли три земельні ділянки, розташовані за адресою: Чернігівська обл., Козелецький р., с/рада. Хрещатенська, а також житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями за законом до майна померлого [PERSON] є його дочки позивачка по справі [PERSON] та третя особа по справі [PERSON] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта [PERSON] наявні обтяження №26711885, 26709519, 26710329, 26711142, які перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 20.06.2018р., а також наявний запис про обтяження №49662, який зареєстровано Макарівською районною державною нотаріальною конторою 02.07.2004 на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Макарівського районного управління юстиції від 22.03.2002р. №275. Зі змісту листів Макарівського відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області від 02.08.2023 №13572 та від 15.12.2023 №28765 вбачається, що на виконанні відділу перебували виконавчі провадження №№10463104, 16889816, 5324209, 6977330, 6977452, 6977562 щодо померлого [PERSON] , які завершено 30.12.2008, 29.07.2011, 30.11.2007 та 30.05.2008. Відповідно до інформації зі спецрозділу Автоматизованої системи виконавчого провадження від 26.05.2023, які надані позивачці Макарівським ВДВС: - \~ \~ \~ \~виконавче провадження №6977562 було відкрите 07.04.2008 на підставі судового наказу Макарівського районного суду Київської області від 15.10.2007 у справі №2-н-101 щодо стягнення з [PERSON] судового збору на користь держави в сумі 25,50 грн; виконавче провадження закінчене 30.05.2008 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з направленням виконавчого документа за належністю до іншого відділу ДВС; - \~ \~ \~ \~виконавче провадження №6977452 було відкрите 07.04.2008 на підставі судового наказу Макарівського районного суду Київської області від 15.10.2007 у справі №2-н-101 щодо стягнення з [PERSON] на користь Макарівського районного ВУЖКГ 2458,49 грн (2443,49 грн та 15,00 грн. судових витрат); виконавче провадження закінчене 30.05.2008 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з направленням виконавчого документа за належністю до іншого відділу ДВС; - \~ \~ \~ \~виконавче провадження №16889816 було відкрите 07.04.2008 на підставі судового наказу Макарівського районного суду Київської області від 15.10.2007 у справі №2-н-101 щодо стягнення з [PERSON] на користь ВУЖКГ 2458,49 грн; виконавче провадження закінчене 19.07.2011 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з скасуванням рішення, яке підлягало виконанню. Зі змісту відзиву Макарівського відділу Державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області на позовну заяву встановлено, що виконавчі провадження №11487463, 16889860, 16889772 закінчено у зв`язку з фактичним повним виконанням рішенням суду. Зі змісту відзиву КП «МакарівВУЖКГ» вбачається, що відповідач немає претензій ні до спадкодавця [PERSON] , ні до спадкоємців [PERSON] та [PERSON] . Ніяких запитів чи претензій від спадкоємців, з цього питання на адресу підприємства не надходило. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, зазначається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові ВС від 29.06.2023 по справі №208/9810/21 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/111972564), спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладений арешт, відповідно до статей 15 і 16 ЦПК України у редакції, що була чинною 15 грудня 2017 року, суди розглядають у порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо існує спір щодо визнання права власності на майно та однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України у вказаній редакції. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно та про зняття з нього арешту. Особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна (див. постанову Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05 травня 2020 року у справі № 554/8004/16 (провадження 14-431цс19)). Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (частина перша статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»). Судом встановлено, що на виконанні Макарівського ВДВС в різний час перебували виконавчі провадження щодо примусового виконання судових рішень про стягнення з [PERSON] на користь КП «МакарівВЖУКГ» заборгованості за наданні житлово-комунальні послуги. Виконавчі провадження №11487463, 16889860, 16889772 закінчено у зв`язку з фактичним повним виконанням рішенням суду. Доказів існування непогашеної заборгованості за вказаними виконавчими провадженнями Макарівським ВДВС суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на дату закінчення виконавчого провадження) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на дату закінчення виконавчого провадження) у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно із положеннями чинної редакції статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Аналіз норм Закону України "Про виконавче провадження" щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" підлягає примусовому виконанню. Чинна на час спірних правовідносин редакція ч. 1 та ч. 2 ст. 50, п. 4 ч. 1 та ч. 2 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» визначала обов`язок державного виконавця скасувати арешт на майно боржника у випадку скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, та повернення виконавчого документу до суду. Водночас зі змісту інформаційної довідки № 355874859 від 24.11.2023 вбачається наявність нескасованих обтяжень №26711885, 26709519, 26710329, 26711142, які перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 20.06.2018р., а також обтяження №49662, запис про яке зареєстровано Макарівською районною державною нотаріальною конторою 02.07.2004 на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Макарівського районного управління юстиції від 22.03.2002р. №275. У постанові від 13 липня 2022 по справі №2/0301/806/11 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/105249398) Верховний Суд вказав на те, що застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності. Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Зазначеними приписами саме на суд покладено виконання позитивних зобов`язань держави щодо вирішення спорів між учасниками юридичного конфлікту, які виникають між ними у відносинах власності при реалізації належних їм правомочностей. Суд повинен реалізовувати своє основне завдання (стаття 2 ЦПК України), а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Існування протягом тривалого часу арешту щодо майна померлого [PERSON] , який застосовано в межах виконавчих проваджень №№10463104, 16889816, 5324209, 6977330, 6977452, 6977562 та який не знято державним виконавцем в порушення вимог ст. 49, 50 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на дату повернення виконавчого документа), є істотним порушення права на мирне володіння майном та права власності спадкоємців боржника. Суд також бере до уваги той факт, що Макарівським ВДВС не надано жодних доказів щодо правових підстав існування запису про обтяження (арешт) №49662, який зареєстровано на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Макарівського районного управління юстиції від 22.03.2002р. №275. За відсутності будь-яких доказів, які дають змогу перевірити законність застосування арешту станом на 2002 рік та доцільність такого тривалого обтяження майна померлого боржника станом на час розгляду даної справи, подальше існування такого обтяження є неправомірним втручанням з боку держави у право на мирне володіння майном. Той факт, що чиним законодавством України визначено скорочені терміни зберігання матеріалів виконавчих проваджень, переданих до архіву, не звільняє орган виконавчої служби від виконання свого обов`язку як щодо доведення законності застосування арешту, який зареєстровано за №49662 на підставі постанови Відділу державної виконавчої служби Макарівського районного управління юстиції від 22.03.2002р. №275, так і щодо доцільності існування такого арешту протягом більш ніж 20 років. Суду також не надано жодної інформації щодо номеру виконавчого провадження та підстав його відкриття, в межах якого було винесено згадану постанову Відділу державної виконавчої служби Макарівського районного управління юстиції від 22.03.2002р. №275. А тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved