Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

Позивач у серпні 2023 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтовування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 30.10.2020 між ним та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу у борг грошові кошти у сумі 1 598 419,00 грн., що еквівалентно 56 000,00 доларів США станом на день укладення вказаного договору між сторонами. Строк повернення грошових коштів був встановлений до 30.04.2021. Відповідач зобов`язалась повернути кошти, однак, в установлений договором строк кошти не повернула, свої зобов`язання не виконала належним чином. Оскільки відповідач частково погасила заборгованість перед позивачем у сумі 13 000,00 доларів США, позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь непогашену заборгованість за договором позики у сумі 1 614 650,00 грн. та пеню у сумі 6 205 753,55 грн. Ухвалою суду від 25.08.2023 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 21.12.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. Позивач у судове засідання не з`явився, однак, його представник подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов до суду не подав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 30.10.2020 між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачу у борг грошові кошти у сумі 1 598 419,00 грн., що еквівалентно 56 000,00 доларів США станом на день укладення вказаного договору між сторонами. Строк повернення грошових коштів був встановлений до 30.04.2021. Позивач виконав умови договору позики та надав відповідачу зазначені грошові кошти у повному обсязі. Відповідач частково погасила заборгованість перед позивачем у сумі 13 000,00 доларів США. Згідно із ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визнаних родовими ознаками. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковий до виконання сторонами. Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати боргу за договорами позики відповідач порушує покладені на себе зобов`язання. Згідно з положеннями ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Оскільки, відповідач належним чином добровільно не виконала умови договору позики та всупереч вимогам цивільного законодавства до цього часу не повернула борг у повному обсязі за вказаними договором суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу у розмірі 7 820 403,55 грн., яка складається з: 1 614 650,00 грн. суми основної заборгованості та 6 205 753,55 грн. пені нарахованої на суму простроченої заборгованості за період з 07.08.2022 по 07.08.2023. Як встановлено судом та доведено зібраними у справі доказами, відповідач умови укладеного договору позики не виконує, позику не повертає, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором позики підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у сумі 13 420,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved