Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів у якій просить стягнути з них заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 50 292,00 грн, 25 246,28 грн інфляційні нарахування та 3% річних у розмірі 4 903,53 грн; вирішити питання розподілу судових витрат. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідачі є власниками квартири [ADDRESS] , а отже і співвласниками цього житлового будинку. Відповідно до Протоколу № 1 від 26.08.2020 рішенням загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , було створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку. За період з листопада 2020 по теперішній час ОСББ «Щекавицька 7/10» здійснює управління будинку за адресою: [ADDRESS] . Загальними зборами ОСББ встановлено обов`язковий по сплаті внесок на утримання будинків і споруд та прибудинкової території, у відповідних розмірах. Позивач належним чином надає вказані послуги. Відповідачі ухиляються від виконання обов`язку здійснювати оплату за отримані послуги у розмірі, строки та порядку, визначених чинним законодавством. Разом із тим, оскільки відповідачі неналежно виконували взяті на себе зобов`язання, а отже прострочили виконання грошового зобов`язання, а відтак таким необхідно здійснити оплату 3% річних та інфляційних втрат у відповідності до ст. 625 ЦК України. Згідно з Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 625 ЦК України просить позов задовольнити. Разом із тим, просить вирішити питання про розподіл судових витрат, згідно з ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідачами подано до суду відзив, відповідно до якого позивач не надав суду жодного доказу на підтвердження того, що ним здійснювалися витрати на утримання будинку та прибудинкової території протягом 2020 - 2024 років, розмір таких витрат, що виключає посилання позивача на те, що відповідачі протягом згаданого періоду споживали послуги позивача з приводу утримання будинку та прибудинкової території. Натомість відповідачі стверджують, що позивач від утримання будинку в належному стані злісно ухиляється, зокрема від здійснення ремонту горища та даху будинку, наслідком чого є постійне залиття квартири відповідачів. Ремонт даху будинку відповідачі оплачували самостійно. Крім того, згідно протоколу №l установчих зборів ОСББ «Щекавицька 7/10», перший кошторис ОСББ було затверджено загальними зборами 26.08.2020, тобто тільки на 4 місяця 2020 року. Відтак, надана позивачем копія кошторису не є кошторисом, що нібито затверджувався установчими зборами ОСББ «ЩЕКАВИЦЬКА 7/10» 26.08.2020; копія першого кошторису, затвердженого загальними зборами позивача, як і факт затвердження наданого позивачем кошторису, матеріали позовної заяви не містять. Посилання на будь-яке інше рішення позивача про встановлення розміру внесків співвласників на утримання будинку та прибудинкової території на 2021, 2022, 2023, 2024 роки у матеріалах справи також відсутні. Відповідач-1 зазначає, що на установчих зборах ОСББ «Щекавицька 7/10», що відбулися 26.08.2020, питання затвердження кошторису не розглядалося та не затверджувалося. Відповідач-2 посилаючись на те, що її на установчі збори ОСББ «Щекавицька 7/10», що відбулися 26.08.2020, в установленому законом порядку не запрошували, а тому будь-яке їхнє рішення не створює для відповідачів жодних обов`язків. Ухвалою суду від 02.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 11.07.2024 відмовлено у прийнятті зустрічної позовної заяви [PERSON] , [PERSON] до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Щекавицька 7/10» про захист прав споживачів та зобов`язання вчинити дії. Сторона позивача у судове засідання не з`явилася, подала на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просить суд позов задовольнити повністю. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час, дату та місце судового засідання, про причини неявки відповідачі суд не повідомили. Від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання, оскільки у зв`язку з хворобою позбавлена можливості взяти участь у судовому засіданні. Доказів поважності причин неприбуття у судове засідання представником відповідача до клопотання не подано. Враховуючи наведене, на підставі п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явилися в судове засідання, та їхніх представників. Згідно матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] . Відповідно до статті 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Згідно з ч. 1 ст. 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Суд установив, що у будинку [ADDRESS] зареєстровано ОСББ «Щекавицька 7/10», яке створено власниками квартир та нежитлових приміщень (співвласниками). Відповідно до ст. ст. 1, 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі - Закон) управління багатоквартирним будинком - це вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку. Управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). Згідно з протоколом №1 загальних зборів ОСББ «Щекавицька 7/10» від 26.08.2020 затверджено кошторис ОСББ на утримання будинку, споруд та прибудинкової території, яким встановлено щомісячний внесок на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території з розрахунку 10,00 грн за 1 кв.м площі. Рішенням загальних зборів ОСББ «Щекавицька 7/10» (протокол загальних зборів №2 від 10.10.2020 року) датою переходу на самозабезпечення та відмови від послуг ТОВ «Житлобуд-1» шляхом розірвання договорів про надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, було визначено - 1 листопада 2020 року. В подальшому рішенням загальних зборів ОСББ «Щекавицька 7/10» від 27 вересня 2021 року (протокол загальних зборів №5 від 27.09.2021) перезатверджено кошторис об`єднання, відповідно до якого розмір внесків з відшкодування витрат на утримання будинку та прибудинкової території залишився незмінним у розмірі 10,00 грн за 1 кв.м щомісячно. Такі рішення є чинними, ніким не оскаржені, а тому мають виконуватися усіма співвласниками багатоквартирного будинку по [ADDRESS] . Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 21) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання, виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Отже, позивач є відповідальною особою за обслуговування, утримання будинку по [ADDRESS] та такі зобов`язання виконує у повному обсязі. Згідно з наданим позивачем розрахунком, відповідачі, будучи співвласниками будинку по [ADDRESS] , не здійснюють оплату внесків на утримання будинку та прибудинкової території відповідно до установлених належним чином тарифів, у зв`язку з чим у відповідачів утворилася заборгованість перед позивачем за період з 01 листопада 2020 року по 31 січня 2024 року у розмірі 50292,00 грн. Розрахунком заборгованості наданим позивачем проведено у відповідності до протоколів загальних зборів ОСББ «Щекавицька 7/10», а відтак такий приймається судом до уваги. Будь-якого іншого порядку розрахунку розміру заборгованості, аніж того що подано позивачем, відповідачем не подано суду. Відтак суду прийшов до переконання про те, що позов в цій частині слід задовольнити повністю. Щодо частини позовних вимог про відповідальність відповідачів за прострочення виконання грошового зобов`язання, суд прийшов до наступного. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 2 цієї статті). У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, який у силу ч.4 ст.264 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовими зобов`язаннями, у яких, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України), - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Згідно з розрахунку заборгованості по [ADDRESS] у частині нарахувань встановленого індексу інфляції за весь час прострочення сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території за період з 01 листопада 2020 року по 31 січня 2024 року становить у розмірі 25246,28 грн та три відсотки річних у розмірі 4903,53 грн. Разом з тим, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх не оплати або оплати не в повному обсязі. В пункті 2 цієї постанови вказано, що вона застосовується з 24 лютого 2022 року. В той же час, заявлені позивачем до стягнення інфляційні втрати та 3% річних нараховані за період з 01 листопада 2020 року по 31 січня 2024 року, тобто, після введення в Україні воєнного стану, а тому відповідач може бути звільнений від обов`язку сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми в період з 24 лютого 2022 року до січня 2024 року. Отже, суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню інфляційна складова боргу та 3% за період з листопада 2020 року по 23 лютого 2022 року включно, що становить: 7 912,41 грн - інфляційна складова боргу; 1983, 43 грн - 3% річних. Виходячи з наведеного, позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів інфляційних втрат та трьох процентів річних за прострочення виконання зобов`язання, підлягають задоволенню частково. Таким чином загальна сума заборгованості відповідачів становить 60 187, 84 грн, яка складається з: 50292,00 грн - сума заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги; 7 912,41 грн - інфляційна складова боргу; 1983, 43 грн - 3% річних. Отже, суд прийшов до висновку про те, що позов необхідно задовольнити частково. У відповідності до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 3028,00 грн, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 271,00 грн.

Outcome: partial