Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-31 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся до суду з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - відповідач-1, МТСБУ), [PERSON] (далі - відповідач-2, [PERSON] ), в якому просить: стягнути з МТСБУ на свою користь страхове відшкодування в розмірі 18 934 грн 22 коп.; стягнути з [PERSON] на свою користь матеріальні збитки в розмірі 116 628 грн 65 коп. та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн 00 коп.; стягнути з відповідачів судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10 лютого 2018 року о 04 год. 49 хв., на перехресті бул. Лесі Українки та вул. М. Бойчука в м. Києві [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Мітсубіші», реєстраційний номер [NUMBER] , порушив вимоги пункту 8.7.3з, Правил дорожнього руху України, а саме: на регульованому перехресті здійснив рух на вимкнений сигнал додаткової секції у напрямку вказаному стрілкою, внаслідок чого, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Renault Kangoo», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди належний йому на праві власності згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 28 серпня 2008 року автомобіль «Renault Kangoo», реєстраційний номер [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 23 травня 2018 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП закрито за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 28 січня 2021 року МТСБУ у вересні 2018 року сплатило 45 997,60 грн страхового відшкодування. Таким чином, вважає, що з МТСБУ на його користь підлягає стягненню несплачене страхове відшкодування у розмірі 18 934,22 грн. Відповідно до звіту експерта від 14 березня 2018 року № 7013/02/18 про оцінку транспортного засобу вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Renault Kangoo», реєстраційний номер [NUMBER] , складає 162 726,25 грн. Таким чином, із відповідача-2 на його користь в порядку статті 1194 ЦК України підлягає стягненню різниця між розміром заподіяної шкоди і належним страховим відшкодуванням 116 628,65 грн. Також, у результаті ДТП йому було спричинено моральну шкоду, оскільки пошкодження автомобіля в ДТП завдало йому страждань та негативно вплинуло на моральний стан. Моральна шкода, завдана протиправними діями [PERSON] , унаслідок яких було пошкоджено транспортний засіб «Renault Kangoo», реєстраційний номер [NUMBER] , з урахуванням принципів розумності і справедливості, має бути відшкодована у розмірі 10 000.00 грн. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09 листопада 2022 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження у вищевказаній цивільній справі та призначено підготовче засідання у справі на 01 лютого 2023 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01 лютого 2023 року відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 03 травня 2023 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 03 травня 2023 року відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 30 серпня 2023 року. 08 червня 2023 року від представника відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог через їх необґрунтованість. У зв`язку з зайнятістю головуючого судді в іншому судовому засіданні підготовче засідання, призначене на 30 серпня 2023 року, знято з розгляду та призначено на 12 грудня 2023 року. 15 вересня 2023 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому останній просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з урахуванням доводів, викладених у позові. 02 жовтня 2023 року від представника відповідача-1 надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12 грудня 2023 року відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 19 березня 2024 року. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19 березня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 28 травня 2024 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28 травня 2024 року розгляд справи відкладено на 01 серпня 2024 року. В судове засідання, призначене на 01 серпня 2024 року, позивач та його представник не з`явилися; представник позивача подав заяву про розгляд справи без їх участі, позов просив задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача-1 в судове засідання не з`явився; про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки не повідомив. Вдповідач-2 в судове засідання не з`явився; про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надав, причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Суд установив, що 10 лютого 2018 року о 04 год. 49 хв., на перехресті бул. Лесі Українки та вул. М. Бойчука в м. Києві [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Мітсубіші», реєстраційний номер [NUMBER] , порушив вимоги пункту 8.7.3з, Правил дорожнього руху України, а саме: на регульованому перехресті здійснив рух на вимкнений сигнал додаткової секції у напрямку вказаному стрілкою, внаслідок чого, здійснив зіткнення з автомобілем марки «Renault Kangoo», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди належний [PERSON] на праві власності згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 28 серпня 2008 року транспортний засіб марки «Renault Kangoo», реєстраційний номер [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 23 травня 2018 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП закрито за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 28 січня 2021 року МТСБУ у вересні 2018 року сплатило [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 45 997,60 грн шляхом переведення коштів на картковий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до звіту експерта від 14 березня 2018 року № 7013/02/18 про оцінку транспортного засобу вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Renault Kangoo», реєстраційний номер [NUMBER] , складає 162 726,25 грн. На замовлення позивача 14 березня 2018 року складено звіт № 7013/02/18 про оцінку транспортного засобу щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ «Renault Kangoo», реєстраційний номер [NUMBER] , виконаний ТОВ «Сател Груп» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності від 26 вересня 2016 року № 728/16), згідно якого вартість легкового «Renault Kangoo» на момент пошкодження (10 лютого 2018 року) складає 66 840, 10 грн, вартість відновлюваного ремонту автомобіля становить 162 626,25 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 64 931,82 грн. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Щодо позовних вимог до МТСБУ Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. (стаття 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як встановлено статтею 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний, зокрема невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Матеріали справи не свідчать, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована. Моторне (транспортне) страхове бюро України виплатило потерпілій особі [PERSON] шкоду, заподіяну в результаті ДТП, яка мала місце 10 лютого 2018 року, у розмірі 45 997,60 грн, що також підтверджується випискою із банку АТ «КБ «ПриватБанк» (а.с. 26). На замовлення позивача 14 березня 2018 року складено звіт № 7013/02/18 про оцінку транспортного засобу щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ «Renault Kangoo», реєстраційний номер [NUMBER] , виконаний ТОВ «Сател Груп» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності від 26 вересня 2016 року № 728/16), згідно якого вартість відновлюваного ремонту автомобіля становить 162 626,25 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 64 931,82 грн. Згідно зі статтею 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання та створює підвищену небезпеку. Звертаючись з цим позовом, позивач посилається на те, що МТСБУ здійснило часткову виплату відшкодування шкоди. Суд установив, що Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 45 997,60 грн, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, окрім іншого, висновками експертів. За положенням частини 1 статті 78 цього Кодексу, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку встановленого законом. Згідно з нормою статті 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Правові, організаційні і фінансові основи судово-експертної діяльності в Україні визначає Закон «Про судову експертизу», стаття 3 якого проголошує, що судово-експертна діяльність здійснюється на принципах законності, незалежності, об`єктивності і повноти дослідження. Відповідно до статті 2 Закону України «Про судову експертизу», законодавство України про судову експертизу складається із цього Закону, інших нормативно-правових актів. До таких нормативно-правових актів відноситься, зокрема, Інструкція про порядок призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджена Наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 у редакції Наказу від 20 грудня 2012 № 1950/5 (далі - Інструкція). За правилом, закріпленим у пункті 1.4. Інструкції, під час проведення експертиз (експертних досліджень) з метою виконання певного експертного завдання експертами застосовуються відповідні методи дослідження, методики проведення судових експертиз, а також нормативно-правові акти та нормативні документи (міжнародні, національні та галузеві стандарти, технічні умови, правила, норми, положення, інструкції, рекомендації, переліки, настановчі документи Держспоживстандарту України), а також чинні республіканські стандарти колишньої УРСР та державні класифікатори, галузеві стандарти та технічні умови колишнього СРСР, науково-технічна, довідкова література, програмні продукти тощо. Відповідно до висновку щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу, від 14 березня 2018 року № 7013/02/18, вартість транспортного засобу «Renault Kangoo», реєстраційний номер [NUMBER] , на момент пошкодження (10 лютого 2018 року) складає 66 840,10 грн, вартість відновлюваного ремонту автомобіля становить 162 626,25 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 64 931,82 грн. Водночас факт включення або не включення ПДВ до визначеної суми залежить від форми оподаткування суб`єктів господарської діяльності, які надають послуги з проведення ремонту КТЗ реалізації складових і матеріалів тощо. Таким чином, суд бере до уваги висновок експерта щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу, від 14 березня 2018 року № 7013/02/18, як доказ про наявність матеріального збитку та вартості відновленого ремонту автомобіля марки «Renault Kangoo», реєстраційний номер [NUMBER] . Вказаний висновок МТСБУ не спростувало, свій розрахунок не надало. У зв`язку з чим, підлягає стягненню на користь [PERSON] з Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) сума матеріального збитку у розмірі 18 934,22 грн (64 931,82 - 45 997,60 = 18 934,22 грн). Щодо позовних вимог до [PERSON] . Що стосується вимог позивача про стягнення з [PERSON] суми матеріальної шкоди у розмірі 116 628,65 грн, суд виходить із такого. Згідно з абзацом 2 частини першої статті 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За правилами пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України, реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому, такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. У постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 Верховний Суд України дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Вказаний висновок підтверджений Верховним Судом, зокрема і в постанові від 22 квітня 2021 року у справі № 759/7787/18 (провадження № 61-10773св20). Таким чином, підлягає стягненню на користь позивача суми матеріального збитку в результаті пошкодження автомобіля марки «Renault Kangoo», реєстраційний номер [NUMBER] під час скоєння ДТП, що мало місце 10 лютого 2018 року, у розмірі: 162 626,25 грн (розмір збитку, заподіяного позивачеві - вартість матеріального збитку) - 100 000,00 грн (ліміт відповідальності МТСБУ, що не заперечували сторони) = 62 626,25 грн. Щодо стягнення моральної шкоди Тлумачення статті 23 ЦК України, свідчить, що вона є нормою, яка має поширюватися на будь-які цивільно-правові відносини, в яких тій чи іншій особі було завдано моральної шкоди. Це, зокрема, підтверджується тим, що законодавець вживає формулювання «особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав». Тобто можливість стягнення компенсації моральної шкоди ставиться в залежність не від того, що це передбачено нормою закону або положеннями договору, а від порушення цивільного права особи. По своїй суті зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру компенсації. Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала моральної шкоди, може бути: (1) договір особи, що завдала моральної шкоди, з потерпілим, в якому сторони домовилися зокрема, про розмір, спосіб, строки компенсації моральної шкоди; (2) у випадку, якщо не досягли домовленості, то рішення суду в якому визначається спосіб та розмір компенсації моральної шкоди (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц (провадження № 61-18013сво18). Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (див. постанову Верховного Суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22). Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (див. постанови Верховного Суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61 1132св22), від 10 травня 2023 року в справі № 522/5513/19 (провадження № 61-16844св20)). Абзац другий частини третьої статті 23 ЦК України, у якому вжитий термін «інші обставини, які мають істотне значення» саме тому і не визначає повний перелік цих обставин, оскільки вони можуть різнитися залежно від ситуації кожного потерпілого, особливості якої він доводить суду. Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 477/874/19 (провадження № 14-24цс21). Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, § 62, ЄСПЛ від 12.07.2007 року). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Суд вважає, що діями відповідача-2 були заподіяні моральні страждання позивачу, зокрема, у [PERSON] був порушений звичайний спосіб життя, пов`язаний з експлуатацію автомобіля, він був позбавлений можливості використовувати належний йому на праві власності транспортний засіб за призначенням, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації життя. Суд, з урахуванням принципів співмірності та справедливості, вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 3 000,00 грн. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір: з МТСБУ - 189, 34 грн, із [PERSON] - 626, 26 грн.

Outcome: partial