Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з даним позовом, мотивуючи його тим, що перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у сторін народилися двоє дітей донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Однак рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29.12.2022 шлюб між сторонами розірвано. Позивачка зазначила, що на даний час відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча фізично здоровий, отримує достойні доходи, інших утриманців не має. Фінансове становище позивачки значно погіршилося, оскільки зросли витрати на утримання дітей, через зростання цін на продукти та одяг, підвищенням прожиткового рівня на дитину відповідного віку. Так як діти підросли, то і витрати набагато більші, відповідач служить в ЗСУ, аліменти на дітей не сплачував, добровільної допомоги не надає. Тому [PERSON] просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей щомісячно в розмірі по 1/3 частини від усіх доходів відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття та стягнути з відповідача судові витрати. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно ч.6 ст.19 ЦПК України, справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства), є малозначними справами. Відповідно до ч.1ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 27.05.2024 провадження у справі відкрито за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України, тобто у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а також встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд ухвалює рішення у заочному порядку, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано рішенням Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області від 29.12.2022. Від шлюбу у сторін по справі народилися діти: донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 08.12.2015 та серії [NUMBER] від 08.12.2015 (а.с. 6, 8). На підставі витягу з реєстру територіальної громади №2022/000147113 від 22.07.2022 та №2022/000147084 від 22.07.2022 [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають у [ADDRESS] разом із своєю матір`ю [PERSON] (а.с.7,9). Таким чином, між сторонами виник спір щодо участі батька в утриманні їх неповнолітніх дітей. Дослідивши та оцінивши письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 180 СК України\~передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України\~визначено, що у випадку, коли платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу отримує в натурі, або за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до вимог ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81ЦПКУкраїни кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На даний час між сторонами по справі сімейні відносини припинені, їхня сім`я розпалася, а їхні діти проживають разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідно до положень\~ст. 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5\~ст. 157 цього Кодексу. Суд вважає доведеними доводи позивачки про те, що донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , проживають з нею. Відповідач на сьогоднішній день не надає коштів на утримання дітей та відмовляється добровільно сплачувати аліменти у розмірі встановленому законом. Від відповідача будь-яких заперечень чи спростувань з приводу викладених у позові обставин до суду не поступало, а тому суд бере до уваги доводи позивачки про те, що відповідач є здоровою, працездатною особою, інших утриманців, яких він зобов`язаний утримувати у відповідності до вимог закону, у нього не має, а, отже, він може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей у визначеному нею розмірі. З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що позов необхідно задоволити та стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але неменше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, зазначені в ч. 1\~ст. 182 СК України, і вважає, що аліменти у вказаному розмірі є гарантованими, справедливими, розумними та необхідними для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно з положеннями\~ст. 141 ЦПК України,\~Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, судовий збір в розмірі 1211,20 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до ч. 2 ст.141ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. З матеріалів справи встановлено, що 01.05.2024 [PERSON] уклала з адвокатом Романів О.П. договір про надання правової допомоги та сплатила визначену актом надання юридичних послуг вартість послуг в загальній сумі 3000,00 грн., що підтверджено квитанцією № 02/05 від 02.05.2024 (а.с.12,14,15). За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 3000,00 грн. витрат за надання правничої допомоги. На підставі викладеного, ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини,\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.\~180,\~181,\~182,\~184 Сімейного кодексу України, ст.ст.\~258,\~259,\~264,\~265,\~268,\~289,\~430 ЦПК України, суд

Outcome: approved