Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

26.01.2024 представниця заявниці [PERSON] - адвокат Савчук Н.В. через систему "Електронний суд" подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області заяву, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] (сестра загиблого) спільно проживала із загиблим [PERSON] , разом вели спільне господарство, мали спільний побут та взаємні права та обов`язки, тобто є членом сім`ї загиблого [PERSON] (1970 р.н.), який загинув під час захисту Батьківщини. В обґрунтування заяви покликається на те, що [INFO], під час захисту Батьківщини, внаслідок бойових дій загинув її рідний брат [PERSON] . Після загибелі рідного брата, заявниця, будучи членом його сім`ї, звернулася із заявою до Міністерства оборони України про отримання частини одноразової грошової допомоги. Проте, їй було відмовлено у виплаті грошової допомоги, зокрема через те, що за поданими нею документами неможливо встановити, що вона проживала разом із загиблим, вела з ним спільне господарство і мала взаємні права та обов`язки. Вказує, що без надання відповідних документів, які підтверджують, що вона була членом сім`ї [PERSON] , в даному випадку це рішення суду про встановлення факту спільного проживання, неможливо встановити її право на отримання частки одноразової грошової допомоги, через що, вона змушена звернутись до суду із відповідною заявою. Ухвалою суду від 29.01.2024 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. 13.02.2024 від представника заінтересованої особи [INFO] - [PERSON] надійшов відзив на заяву, в якому просив суд заяву [PERSON] залишити без розгляду, зокрема через те, що заявницею не надано суду належних та допустимих доказів на обґрунтування факту проживання з [PERSON] однією сім`єю. Більше того, дану справу неможливо розглядати за правилами окремого провадження, оскільки в ній наявний спір про право. 16.02.2024 представниця заявниці [PERSON] - адвокатом Савчук Н.В. подано до суду додаткові пояснення, в яких вона зазначила, що до заяви подано низку доказів, які підтверджують факт, що заявниця була членом сім`ї загиблого [PERSON] , тому заява підлягає до задоволення. Також у наданих поясненнях Савчук Н.В. вказала, що твердження сторін у справі про наявність у ній спору про права є хибним, оскільки є стала практика Великої Палати Верховного суду, в якій спростовуються такі доводи сторін. 19.02.2024 представниця Міністерства оборони України - Лесик-Гошко О.Є. подала до суду пояснення у справі, в яких просила суд у задоволенні заяви відмовити. Зокрема вказала, що у поданій заяві вбачається спір про право, а тому така не можу розглядатись судом за правилами окремого провадження. Також зазначила, що заявницею не надано суду належних та допустимих доказів на обґрунтування факту спільного проживання з померлим [PERSON] . 12.03.2024 представницею заявниці [PERSON] - адвокатом Савчук Н.В. подано до суду додаткові пояснення, в яких вона навела доводи щодо обґрунтування заяви, аналогічні до викладених у додаткових поясненнях від 16.02.2024. Ухвалою суду 14.03.2024 залучено до участі у даній справі дочку покійного [PERSON] - [PERSON] . Ухвалою суду від 31.07.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника [INFO] [PERSON] про залишення без розгляду заяви, зокрема через те, що у справі відсутні підстави для висновку про наявність спору про право. Заявник [PERSON] та її представник Савчук Н.В. в судовому засіданні заяву підтримали з наведених у ній доводах, просили таку задовольнити. Представник заінтересованої особи [INFO] [PERSON] в судовому засіданні заперечив щодо заяви та пояснив, що заявниця згідно вимог чинного законодавства не підпадає під визначення члена сім`ї військовослужбовця, який загинув. Представниця заінтересованої особи Міністерства оборони України Лесик-Гошко О.Є. у судовому засіданні також заперечила щодо задоволення заяви. Зокрема суду пояснила, що заявницею не надано доказів на підтвердження, що вона є членом сім`ї [PERSON] . Більше того, у заявниці є своя сім`я, що складається з її чоловіка та четверо дітей, а тому вона не може бути членом двох сімей. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомила. Враховуючи зазначені обставини та відсутність заперечень сторін у справі, суд вирішив розглядати справу без участі вказаної особи. Заслухавши учасників справи, дослідивши у їх сукупності та взаємозв`язку її матеріали, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане 14.03.2020 повторно, [INFO] народився [PERSON] , його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.21). Судом з матеріалів справи встановлено, що [PERSON] у 1991 році зареєстрував шлюб з [PERSON] , за час якого у них народилась донька [PERSON] . Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 18.07.1995 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 31-33). Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є рідними братом та сестрою, що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями свідоцтв про їх народження, де батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 18, 21). Вказаний родинний зв`язок також підтверджується довідкою Зубівмостівського старостинського округу Кам`янка-Бузької міської ради від 22.08.2023 №183 та копією будинкової книги для прописки громадян, проживаючих у будинку [ADDRESS] (а.с.30, 38-49). Відповідно до довідки Зубівмостівського старостинського округу Кам`янка-Бузької міської ради від 22.09.2023, померлий [PERSON] з 10.12.1987 по 03.04.1992, був зареєстрований та проживав у [ADDRESS] , з 04.04.1992 по березень 1995 проживав у місті Львів. З березня 1995 року по 07.10.2001 проживав у [ADDRESS] , без реєстрації, а з 08.10.2001 зареєстрований та проживав за даним адресом, разом із сестрою [PERSON] , вели спільний побут до часу його мобілізації у ЗСУ (а.с.28). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.07.2022, яке зареєстровано Зубівмостівськом старостинським округом Кам`янка-Бузької міської ради, [INFO] у селі Завгороднє Ізюмського району Харківської області помер [PERSON] (а.с.26). Як видно з довідки про причини смерті №172 від 08.07.2022, [PERSON] помер від вибухової травми (а.с.27). А згідно повідомлення про смерть від 20.04.2022, сержант [PERSON] загинув [INFO] внаслідок бойових дій у Харківській області, вказане сповіщення є підставою для подання документів для призначення пенсії (матеріальної допомоги) і надання пільг у встановленому законом порядку (а.с.27). Згідно з витягом із наказу командира військової частини [NUMBER] , сержанта [PERSON] , який загинув [INFO] , виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Також згідно вказаного наказу, вирішено виплатити сестрі загиблого [PERSON] - [PERSON] надбавку за особливості проходження служби, посадовий оклад, премію, грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу, одноразову грошову допомогу на поховання (а.с.34). Разом з тим, як видно з довідки Зубівмостівського старостинського округу Кам`янка-Бузької міської ради від 22.09.2023, [PERSON] , який помер [INFO] , був похований на кладовищі у с. Зубів Міст, поховання здійснила сестра [PERSON] (а.с.50), що також підтверджується договором на виготовлення пам`ятника та актом про прийняття-передачі виконання робіт (а.с.52-58). Відповідно до копії висновку щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги від 17.10.2022 встановлено, що дочка [PERSON] - [PERSON] та сестра [PERSON] не мають права на отримання зазначеної грошової допомоги (а.с. 161). У копії витягу з протоколу комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 10.02.2023 зазначено, що розглянувши подані [PERSON] документи для призначення одноразової грошової допомоги, комісія дійшла висновку про повернення їх на доопрацювання, зокрема за поданими документами не можливо встановити право заявниці на отримання частки такої допомоги (а.с.22-23). Звертаючись до суду із даною заявою, [PERSON] зазначає, що вона будучи членом сім`ї загиблого [PERSON] , а саме рідною сестрою, звернулась до [INFO] із заявою про виплату їй одноразової грошової допомоги, однак через відсутність рішення суду про встановлення факту їх перебування у сімейних відносинах, їй було відмовлено (а.с.170). Досліджуючи питання чи породжує встановлення такого факту для заявниці права та обов`язки, суд виходив з таких норм права та відповідних до обставин справи мотивів. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Статтею 16 цього Закону унормовано правила виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві. Умови та порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців врегульовані Наказом Міністерства оборони України №45 від 25.01.2023. Відповідно до пункту 1.4. Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану, який затверджено Наказом Міністерства оборони України №45 від 25.01.2023, особи, які мають право на отримання ОГД, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі (смерті) особи, зазначеної у пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», що вказана у свідоцтві про смерть. Право осіб на отримання ОГД визначається станом на дату загибелі (смерті) військовослужбовця. Враховуючи наведено, суд при вирішенні питання щодо права заявниці на отримання одноразової грошової допомоги керується положеннями Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у редакції, яка була чинною на дату смерті військовослужбовця [PERSON] . [INFO]. Так, відповідно чинної на той час редакції статті 16-1 цього Закону, випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Тобто, факт перебування особи у сімейних відносинах з військовослужбовцем, який загинув, на час смерті [PERSON] , породжує право на отримання одноразової грошової допомоги у визначеному законом розмірі. А тому заявниця [PERSON] звернулася із заявою про встановлення факту, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, як це і зазначено у ч. 3 ст. 315 ЦПК України. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення чи відмови у задоволенні такої заяви, суд дійшов висновку, що така є обґрунтованою та підставною з огляду на таке. В абзаці першому частини другої статті 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (частина четверта статі 3 СК України). Як вказано у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18), що «згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення термінів «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки». З фактичних обставин справи судом беззаперечно встановлено, що у зв`язку з одруженням, [PERSON] з 04.04.1992 по 1995 проживав та був зареєстрований у місті Львові, а після розірвання шлюбу з дружиною повернувся жити у батьківський будинок і з березня 1995 року по 07.10.2001 проживав у [ADDRESS] , без реєстрації, а з 08.10.2001 зареєстрований та проживав за даним адресом, разом із сестрою [PERSON] , вели спільний побут до часу його мобілізації у ЗСУ (а.с.28). До матеріалів справи, на підтвердження факту проживання однією сім`єю, також додано фотографії [PERSON] разом [PERSON] в різний час, а також їхнє спілкування шляхом смс повідомлень. Аналіз таких доказів свідчить, що у заявниці та її брата дійсно були відносини, які характерні для сімейних, так як вони спільно святкували сімейні свята, їздили на відпочинок, обговорювали дрібні побутові речі, в тому числі щодо проходження військової служби тощо. Беручи до уваги вищенаведене, та на підставі належним чином оцінених у справі доказів, у їх сукупності на взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що заявниця довела перед судом факт її спільного проживання з [PERSON] та факт, що вони проживали однією сім`єю, мали спільний побут та взаємні права й обов`язки. Суд відхиляє доводи представниці Міністерства оборони України щодо наявності у заявниці власної сім`ї, яка складається з чоловіка та дітей, і тим самим неможливість наявності у неї іншої сім`ї у складі з братом. Так як, сім`ю можуть складати не лише чоловік, дружина і їх діти. Членом сім`ї може бути також і брат, за умов, що вони спільно проживають, ведуть спільне господарство, мають взаємні права та обов`язки. Як видно з обставин справи, заявниця та покійний [PERSON] протягом тривалого часу проживали в одному будинку (близько 30 років), вони вели спільне господарство, мали спільний побут, взаємні права та обов`язки, а тому вони були членами однієї сім`ї. Більше того, суд вказує, що будь-якої інших осіб (окрім сестри та її членів сім`ї) у покійного [PERSON] не було, так як з дружиною він шлюб розірвав, а їх спільна дочка [PERSON] проживала з матір`ю. За таких умов, заява є підставною та обґрунтованою. Водночас, суд вважає, що сформульована у заяві прохальна частина не може бути задоволена судом у повному обсязі, оскільки зазначення у резолютивній частині рішення суду того, що [PERSON] (сестра загиблого) спільно проживала із загиблим [PERSON] , разом вели спільне господарство, мали спільний побут та взаємні права та обов`язки не створює правові наслідки для заявниці, а значення має виключно питання про те, чи є вона членом сім`ї загиблого [PERSON] . Такі поняття як ведення спільного господарства, спільний побут та взаємні права та обов`язки, у разі їх доведення перед судом є підставою для висновку про факт спільного проживання однією сім`єю і саме таке правове поняття має значення для виплати одноразової грошової допомоги, яка передбачена Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Також суд вважає за необхідне визначити конкретний час, протягом якого такі особи проживання однією сім`єю, оскільки для вирішення питання виплати одноразової грошової допомоги має значення саме час, який припав на момент його смерті (загибелі), а не будь-який час. Беручи до уваги, що матеріалами справи доводиться факт спільного проживання заявниці та [PERSON] починаючи з 1995 року, а також той факт, що СК України, який визначає поняття сім`я набрав чинності з 01.01.2004, а моментом смерті [PERSON] є [INFO], то суд дійшов висновку, що періодом у часі, який суду належить встановити є час з 01.01.2004 по [INFO]. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: partial