Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

03.07.2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] .. В обгрунтування заявлених позовних вимог позивачка вказала, що у шлюбі з відповідачем перебувають з 22.10.2019 року. Від шлюбу мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні відносини між нею та відповідачем припинилися, через різницю у поглядах на сім`ю, сімейне життя та через відсутність взаєморозуміння в сім`ї, а також прояви домашнього насильства зі сторони відповідача відносно неї. Тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, переконана у неможливості збереження шлюбу. Стверджувала, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, так і інтересам малолітньої дитини, яка після розірвання шлюбу залишиться проживати разом із нею. Просила шлюб розірвати. Провадження у справі відкрито 10 липня 2023 року з призначенням справи до розгляду за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін. 20.11.2023 року судом було ухвалено заочне рішення про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. 03.04.2024 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Кравченко А.П. звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення від 20.11.2023 року щодо розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 21.06 2024 року заочне рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 20.11.2023 року у справі №752/13643/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, скасоване, справу призначено до судового розгляду. Явку сторін у судове засідання для розгляду справи судом було визнано обов`язковою. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник заявлені позовні вимоги до [PERSON] про розірвання шлюбу підтримали. Позивачка [PERSON] наполягала на розірванні шлюбу, посилаючиь на факти домашнього насильства, що мали місце за час спільного проживання з відповідачем, щодо неї та її ж дочки від попереднього шлюбу. Вона впевнена, що поведінка чоловіка не стане кращою, а вона як мати має обов`язок дбати про всіх дітей. Позивачка також стверджувала, що за наслідками фізичного насильства, що мало місце по відношенню до неї та її старшої дочки, їх спільна з відповідачем дочка зазнала психологічного насильства. Вказала, що вона ні за яких умов не зможе відновити шлюбні відносини відповідачем, примирення між ними не може бути. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки до суду, суд не повідомив. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Кравченко А.П., від імені відповідача заперечував проти задоволення позову [PERSON] про розірвання шлюбу. Наполягав, що факт домашнього насильства з боку [PERSON] був одиноким. Відповідач бажає зберегти свою сім`ю, що буде відповідати інтересам малолітньої дочки та інтересам подружжя. Просив визначити сторонам у справі строк на примирення. Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Суд, заслухавши учасників розгляду справи, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сторони проживають окремо, сумісне проживання подружжя не є можливим, шлюб сторін існує формально. З часу перебування позовної заяви в суді, примирення між сторонами не відбулось. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Кравченко А.П. звернувся до суду з заявою про надання подружжю Дабрето строку на примирення. Відповідно до правил статті 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. З огляду на встановлені судом обставини, що відповідачем було вчинено фізичне домашнє насильство по відношенню до позивачки та її дочки від попереднього шлюбу, категоричне заперечення позивачки щодо збереження її шлюбу з відповідачем, відповідно визначення сторонам у справі строку на примирення буде суперечити моральним засадам суспільства. Подальше перебування у шлюбі сторін у справі буде суперечити інтересам позивачки та її дітей. Відповідно до правил ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини що мають істотне значення. Наразі, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин збереження сім?ї буде суперечити інтересам позивачки у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний, у зв`язку з чим позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Понесені позивачкою судові витрати щодо сплати судового збору при зверненні до суду з позовом не відшкодувати за рахунок відповідача відповідно до правил статті 141 ЦПК України, оскільки позивачка не підтримала їх під час розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved