Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до Свалявської міської\~ради \~Закарпатської області, [PERSON] \~про визнання\~права власності\~на квартиру\~в порядку\~спадкування за\~законом після\~смерті чоловіка\~ [PERSON] .\~В\~обгрунтування доводів\~посилається на\~те,\~що у\~квартирі [ADDRESS] \~проживали позивач\~з [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] .\~Внаслідок смерті\~чоловіка відкрилась\~спадщина у\~вигляді спірної\~квартири,\~спадкоємцями до\~якої за\~законом є\~ [PERSON] \~(позивач)\~та [PERSON] \~(син\~померлого та\~позивача).\~Інших спадкоємців\~немає.\~В позові\~зазначає,\~що згідно\~приватизаційного платіжного\~доручення №0574\~та №0575\~від 03.10.1994\~року позивач\~та її\~чоловік переказали\~суму майнового\~сертифіката за\~об`єкт приватизації\~та отримали\~квартиру за\~адресою:\~ [ADDRESS] \~у спільну\~сумісну власність\~на підставі\~рішення виконавчого\~комітету Дусинської\~сільської ради\~"Пpo\~приватизацію квартир»\~від 27.02.1996\~року. Вимоги\~мотивує тим,\~що позивач\~бажає скористатися\~своїм правом\~визнання права\~власності на\~спадкове майно\~після смерті\~чоловіка,\~однак оформити\~документи для\~прийняття спадщини\~за померлим\~здійснити цього\~не має\~можливості через\~відсутність правовстановлюючих\~документів на\~квартиру.\~Позивач просить\~визнати за\~ [PERSON] право\~власності на\~квартиру [ADDRESS] \~в порядку\~спадкування після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Суд своєю ухвалою від 04.04.2024 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального провадження та призначив підготовче засідання. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та відповідачу копія позовної заяви з доданими до позову документами з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". Інформація щодо справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail inbox@sv.zk.court.gov.ua. 04 квітня 2024 року направлено судовий запит державному нотаріусу Свалявської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції щодо надання інформації про наявність або відсутність заяв про прийняття спадщини за померлим\~ [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] та запит начальнику відділу "Центр надання адміністративних послуг" Свалявської міської ради Закарпатської області про надання інформації\~про зареєстрованих\~осіб за\~адресою:\~за адресою:\~ [ADDRESS] \~станом на\~03.10.2022\~року. Судовий розгляд справи призначений відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 08 травня 2024 року. Розгляд справи призначено на 09:00 годину 02.08.2024 року. Позивач подала до суду заяву (вх.№4501) про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка підтримує, просить задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві (вх.№2335). Представник відповідача\~ [PERSON] ,\~яка діє\~в інтересах Свалявської міської ради Закарпатської області подала до суду заяву (вх.№2828) про розгляд справи у відсутності представника Свалявської міської ради Закарпатської області за наявними в матеріалах справи документами. Відзив (заперечення) щодо позову не подано. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву (вх.№4500) про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «EASYCON» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Суд проводить розгляд без участі сторін за наявними доказами та матеріалами у справі та доходить такого висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України\~- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; ч.\~1\~ст.\~76\~ЦПК України\~-\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи;\~ч.2\~ст. 83 ЦПК України - позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: Відповідно до ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 20 ЦК України - право на захист особа здійснює на свій розсуд. Відповідно до\~п.1\~ч.2\~ст.\~16\~ЦК України\~-\~способами захисту\~цивільних прав\~та інтересів\~можуть бути\~визнання права.\~Установленим судом\~обставинам відповідають\~цивільні правовідносини,\~пов`язані\~із набуттям\~права власності\~на спадкове\~майно;\~ст.\~1216\~ЦК України\~ (в\~редакції 2003\~року)\~ спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємця); ст.\~1217\~ЦК України\~ (в\~редакції 2003\~року)- спадкування здійснюється за законом. Згідно копії свідоцтва про смерть [NUMBER] , відповідний актовий запис №25 від 05.10.2022 року [PERSON] (чоловік позивача) помер [INFO] (а.с. 6). Згідно ст.1261 ЦК України (в редакції 2003 року) - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. Суд встановив,\~що позивач\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~(позивач)\~є дружиною\~померлого (копія\~ свідоцтва\~про укладення\~шлюбу серії\~ [NUMBER] ,\~запис №18\~від 28.02.1973\~року, зміна прізвища з " [PERSON] " на " [PERSON] ", а.с. 5). Судом досліджено: копія технічного паспорту, реєстровий № 6, інвентпризаційна справа №1947/2023 від 17.10.2023 року із планом квартири, експлікацією приміщень квартири, характеристикою квартири; копія довідки №1005 від 17.10.2023 року, виготовленої ФОП [PERSON] (інвентаризаційна вартість квартири за адресою: [ADDRESS] становить 98438 грн.); приватизаційне платіжне доручення №0574 від 03.10.1994 року про переказ [PERSON] ДТ "РОСАН-ДОВІРА" суму майнового сертифіката за об`єкт приватизації; приватизаційне платіжне доручення №0575 від 03.10.1994 року про переказ [PERSON] ДТ "РОСАН-ДОВІРА" суму майнового сертифіката за об`єкт приватизації. Судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Дусинської сільської ради "Пpo приватизацію квартир» від 27.02.1996 року за №4 [PERSON] (позивчау), [PERSON] (чоловіку позивача) та [PERSON] (сину позивача) переданоу спільну сумісну власність квартиру за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обгрунтовані позивачем з посиланням на те, що [PERSON] (позивач) не може оформити спадщину на вказану на кваритиру після смерті чоловіка [PERSON] через відсутність правовстановлюючих документів на квартиру. Суд зазначає таке. Відповідно до ст. 316, 317 ЦК України - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст. 321, 328 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. В п.6.1, 6.5, 7.3, 7.4 Положення «Про порядок розрахунків за придбані об`єкти приватизації», затвердженого Головою Фонду державного майна України В.В. Прядко 02.11.1992 №467 та Головою Національного банку України В.П. Гетьман 30.10.1992 року за №467 (в редакції, яка була чинною на момент складання приватизаційних платіжних доручень) визначено, що приватизаційне платіжне доручення - це документ, що підтверджує доручення покупця установі банку здійснити переказ належної суми зі свого рахунку на рахунок відповідного позабюджетного Фонду, товариства покупців, комісії з продажу акцій, центру сертифікатних аукціонів або фінансового посередника. Приватизаційне платіжне доручення виписується відповідним органом приватизації або уповноваженим ним органом (центром сертифікатних аукціонів) у трьох примірниках у разі розрахунків у межах одного міста і в чотирьох, якщо банк платника і банк одержувача знаходяться в різних містах. Перший і другий примірники засвідчуються підписами відповідальних осіб органу приватизації або уповноваженим ним органом та його печаткою. У зазначеному порядку виписують приватизаційні платіжні доручення товариства покупців і фінансові посередники. Приватизаційне платіжне доручення дійсне протягом одного місяця з дня його виписування (день виписування доручення не враховується). Розрахунки за об`єкти приватизації фізичні особи здійснюють в установах Ощадного банку, а в комерційних банках - лише в разі відкриття в них особових рахунків. Для використання коштів приватизаційних депозитних рахунків (майнових сертифікатів, житлових чеків, земельних бонів) громадянин України повинен звернутися до відділення Ощадного банку за місцем проживання, де знаходяться списки громадян, які мають право на одержання приватизаційних паперів. Після прийняття до виконання приватизаційного платіжного доручення банк видає платнику-покупцю останній примірник доручення з відміткою і штампом банку платника для юридичних осіб та печаткою банку платника щодо фізичних осіб. Перший примірник приватизаційного платіжного доручення залишається в меморіальних документах установи банку як підстава щодо проведеної операції, другий після здійснення розрахункових операцій між банками разом з випискою особового рахунку видається одержувачу коштів. Відповідно до ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 № 2482-XII в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків) може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства. Передача квартир (будинків) у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення. Оплата вартості приватизованого житла може провадитись громадянами в розстрочку на 10 років за умови внесення первинного внеску в розмірі не менше 10 відсотків суми, що підлягає виплаті. При цьому громадянин дає органу приватизації письмове зобов`язання про погашення суми вартості, що залишається несплаченою. Органи приватизації, що здійснюють приватизацію державного житлового фонду, мають право на діяльність по оформленню та реєстрації документів про право власності на квартиру (будинок). Це право засвідчується ліцензією, що видається в порядку, який встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.26, 28, 32, 39 Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству 15.09.1992 року №56 (який був чинний на час використання позивачами житлових чеків) визначено, що на підставі оформленого розпорядження орган приватизації готує паспорт на квартиру, а на одноквартирний будинок - паспорт на домоволодіння, свідоцтво про право власності на житло та реєструє його у спеціальній реєстраційній книзі. Відомості про реєстрацію права власності на житло, копії свідоцтв про право власності на житло та паспорт на квартиру (домоволодіння) передаються один раз в квартал органом приватизації до бюро технічної інвентаризації. Свідоцтво на право власності на квартиру (будинок) підлягає обов`язковій реєстрації в органах технічної інвентаризації. Якщо у багатоквартирному будинку, що приватизується, не створено товариства (об`єднання) власників квартир при видачі свідоцтва про право власності на житло власником неприватизованого житла з власником приватизованої квартири укладається договір на його участь у витратах по утриманню будинку, прибудинкової території, та одержання комунальних та інших послуг. Кожний громадянин, який приватизував займане ним житло безоплатно, з компенсацією чи з доплатою, вважається таким, що використав право на безоплатне одержання житла від держави. Одержання нового житла у держави може здійснюватися на платній основі з використанням одержаних при приватизації житлових чеків. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, враховуючи обставини справи, на які позивач послалася як на підставу своїх позовних вимог, суд вважає, що вимоги позивача є обгрунтованими та підставними, поскільки матеріали справи підтверджують факт використання позивачем та померлим [PERSON] житлових чеків для приватизації нерухомого майна. Відповідно до ст. 1218 ЦК України (в редакції 2003 року) - до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до повідомлення, наданого на судовий запит державним нотаріусом Свалявської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вих. №254/01-16 від 18.04.2024 року (вх. №2955) згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №76656457 спадкова справа за померлим [PERSON] , який помер [INFO] не заведена. Згідно повідомлення начальника відділу "Центр надання адміністративних послуг" Свалявської міської ради Закарпатської області про надання інформації про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] станом на 03.10.2022 року, згідно якого за даними реєстру територіальної громади ДМС України за адресою: [ADDRESS] станом на 03.10.2022 року були зареєстровані [PERSON] (позивач та дружина померлого) та [PERSON] (син позивача та син померлого). Відповідно до ст.264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичн ідані, які мають значення для вирішення справи; докази на їх підтвердження; ст.89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Суд враховує, що у приватизації квартири за адресою [ADDRESS] приймало участь 3 особи ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ), тобто частка кожного з них у праві власності становить 1/3. З огляду на те, що [PERSON] помер [INFO] , належна йому частка підлягає розподілу між дружиною [PERSON] та сином [PERSON] . На підставі\~досліджених у\~судовому засіданні\~доказів, наданих позивачем на обґрунтування позовних вимог, враховуючи,\~що позивач\~має право\~на частку спадкового майна за законом після смерті чоловіка [PERSON] , що відповідачем Свалявською міською радою заперечень на позовну заяву, що спростовують заявлені вимоги не подано, що відповідач [PERSON] заперечень щодо позову не подав, суд вважає, що позовні вимоги позивача необхідно задовольнити частково. Відповідно до ч.1 ст. 182 ЦК України - право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації; п. 9 ч.1 ст. 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно - державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Статтею 129 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року). У контексті вказаної практики суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Outcome: partial