Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-04 00:00:00

МТСБУ звернулося до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.11.2015 року о 19:25 год. в м.Херсоні по вул.Перекопська сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: 1. ВАЗ 21099, д.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] ; 2. Mazda Premacy, д.н. [NUMBER] , який належить [PERSON] при керуванні [PERSON] (далі потерпілий). Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна» при використанні транспортного засобу автомобіля потерпілого за договором обов`язкового страхування №АЕ 5835495. Потерпілий звернувся до позивача із повідомленням про настання ДТП та з заявою про виплату відшкодування заподіяної шкоди. Загальний розмір витрат МТСБУ, з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди, складає 36261,82 грн. Позивачем було виплачено зазначене відшкодування заподіяної шкоди внаслідок ДТП. Дніпровським районним судом м.Харків відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована при використанні транспортного засобу ВАЗ 21099, д.н. [NUMBER] , за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 25.05.2016 року відповідачу було направлено лист з вимогою сплатити суму відшкодування заподіяної шкоди. [PERSON] вказаної суми заборгованості не сплатив. З урахуванням викладеного, МТСБУ просило стягнути з відповідача на свою користь суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 36261,82 грн та сплачений судовий збір у розмірі 1600,00 грн. Ухвалою від 13.11.2017 року суддя Прохоренко В.В. відкрила провадження у справі. 15.11.2018 року відповідач подав до суду відзив, згідно якого просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що 15.11.2015 року близько 19:20 год. він рухався на службовому автомобілі ВАЗ 21099 по вул.Перекопській у м.Херсоні. На той час відповідач працював охоронцем в Приватному охоронюваному агентстві «Омега Херсон» та постійно користувався в службових цілях зазначеним транспортним засобом, який знаходився у володінні охоронюваної агенції. [PERSON] відомо, що в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу власником т/з [NUMBER] є [PERSON] . Таким чином, на момент ДТП відповідач керував т/з у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору з Приватним охоронюваним агентством «Омега Херсон», яке на відповідній правовій підставі володіло автомобілем. Разом з тим, безпосередньо після ДТП, відповідача, без пояснення причини, звільнили з ПОА «Омега Херсон» і на вимоги щодо надання документів, які підтверджують факт перебування в трудових відносинах з ПОА «Омега Херсон» надати відмовили. Відповідач вважає, що оскільки на момент подання заяви про стягнення сум страхового відшкодування не були з`ясовані всі належні фактичні обставини, зокрема щодо особи, в законному володінні та розпорядженні якої перебував транспортний засіб ВАЗ 21099, д.н. [NUMBER] , а також щодо наявності трудових відносин між відповідачем та ПОА «Омега Херсон», у володінні та розпорядженні якої знаходився зазначений автомобіль, у даному позовному провадженні не було залучено належного відповідача. Ухвалою суду від 10.06.2021 року залучено до участі у цивільній справі за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, в якості третьої особи на стороні позивача [PERSON] . У зв`язку із звільненням судді [PERSON] , у зв`язку з поданням заяви про відставку, згідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2024 року вказана цивільна справа надійшла в провадження судді Майдан С.І. Ухвалою суду від 22.02.2024 року зазначену справу прийнято до провадження та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Третя особа в судове засідання не з`явилася про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 15.11.2015 року о 19:25 год. в м.Херсоні по вул.Перекопська сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: 1. ВАЗ 21099, д.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] ; 2. Mazda Premacy, д.н. [NUMBER] , який належить [PERSON] при керуванні [PERSON] . Постановою Дніпровського районного суду міста Херсона від 15.01.2016 року, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн. Постановою апеляційного суду Херсонської області від 09.03.2016 року постанову Дніпровського районного суду міста Херсона від 15.01.2016 року залишено без змін. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Провідна» при використанні транспортного засобу автомобіля потерпілого за договором обов`язкового страхування №АЕ 5835495. Потерпіла від вчиненого [PERSON] звернулася до МТСБУ із повідомленням про настання ДТП, яка мала місце 15.11.2015 року о 19:25 год., та з заявою про виплату відшкодування заподіяної шкоди. Відповідно до звіту №136 від 18.12.2015 року про оцінку автомобіля «Mazda Premacy», д.н. [NUMBER] , наданого ДП УЕЦ «Експрес-Сервіс Авто», матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Mazda Premacy», в результаті його пошкодження в ДТП, складає 42746,18 грн. Згідно з довідкою № 1 від 04.05.2016 року Моторного (транспортного) страхового бюро України розмір шкоди, який підлягає до відшкодування складає 35621,82 грн, переведено [PERSON] 35621,82 грн, що підтверджується платіжним дорученням №4147 від 25.05.2016 року. 03.02.2016 року Моторним (транспортним) страховим бюро України перераховано ТОВ «Експерт Сервіс Авто» оплату за послуги аварійного комісара у розмірі 640,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1019. 25.05.2016 року МТСБУ звернулося до [PERSON] з вимогою №3/1-05/14268 сплатити суму відшкодування заподіяної шкоди, яка становить 36261,82 грн. Відповідно інформації №31/21/7-5014, наданої 06.11.2019 року Сервісним центром МВС в Херсонській області, вбачається, що згідно Єдиного державного реєстру МВС станом на 05.11.2019 року, транспортний засіб ВАЗ 21099, д.н. [NUMBER] , обліковується з 06.09.2016 року за гр. [PERSON] , з номерним знаком [NUMBER] . Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, який розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до постанови Дніпровського районного суду міста Херсона від 15.01.2016 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно з п. 2.2 ПДР власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. З матеріалів справи та з відзиву відповідача, суд установив, що [INFO] [PERSON] керував транспортним засобом ВАЗ 21099, д.н. [NUMBER] , та вчинив ДТП, у результаті якого [PERSON] завдано збитки пошкодженням її транспортного засобу. Вказані збитки у розмірі 36261,82 грн позивач відшкодував потерпілій особі в порядку регламентної виплати. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). Завдана шкода особисто особою, винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] , відшкодована не була. Відповідно до п. 21.1 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Суд установив, що відповідач користувався (керував) транспортним засобом ВАЗ 21099, д.н. [NUMBER] , без наявності поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Статтею 29 Закону №1961-ІV передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. У зв`язку з настанням події, передбаченої підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 Закону №1961-ІV МТСБУ прийнято рішення про здійснення регламентної виплати та здійснено виплату відшкодування у розмірі 36261,82 грн на користь [PERSON] . Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону №1961-ІV Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1статті 13 цього Закон. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що після здійснення виплати відшкодування (регламентної виплати) на користь потерпілої [PERSON] у МТСБУ виникло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача, який був водієм транспортного засобу, що спричинив дорожньо-транспортну пригоду та цивільно-правова відповідальність якого на момент такої пригоди не була застрахована, у зв`язку з чим наявні фактичні та правові підстави для захисту порушеного права позивача шляхом задоволення позову в повному обсязі. Доводи відповідача про відповідальність у цьому випадку власника ТЗ не заслуговують на увагу, оскільки спростовані викладеними вище положеннями чинного законодавства, а також відсутні будь-які докази того, що [PERSON] керував т/з у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору з Приватним охоронюваним агентством «Омега Херсон», яке на відповідній правовій підставі володіло автомобілем. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір у розмірі 1600,00 грн .

Outcome: approved