Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-31 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У липні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем [PERSON] 13 лютого 2023 року. Позовну заяву мотивує тим, що сімейне життя між сторонами не склалося через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, відносини мають виключно негативний характер, в результаті чого сторони припинили шлюбні відносини, шлюб носить формальний характер. Строк на примирення просив не надавати. Представник позивача\~ [PERSON] \~ адвокат\~Колошкін П.І.\~ подав\~клопотання \~про розгляд\~справи у\~його та\~позивача відсутності,\~позовні вимоги\~підтримав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не подала, про час і місце розгляду справи повідомлена шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Судова повістка вручена. Вказані обставини та норми статті 223 ЦПК України вказують на наявність підстав для розгляду справи за відсутності сторін. Процесуальні дії у справі 10 липня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті. У зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, ухвалює рішення без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Фактичні обставини справи, встановлені судом 10 лютого 2023 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб (арк.спр.7). У сторін виник спір про право на розірвання шлюбу з огляду на відсутність добровільної згоди подружжя на розірвання шлюбу у позасудовому порядку. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.1 ст. 110, ст. 112 СК України). Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. При цьому принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу та посилаються на те, що їх шлюб носить формальний характер, спільного господарства не ведуть, подружні стосунки між сторонами припинені, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити його інтересам, а відмова суду у розірванні шлюбу може свідчити про примушування позивача до шлюбу проти його волі, тому суд дійшов висновку про задоволення позову. Розподіл судових витрат Враховуючи задоволення позову в повному обсязі, суд

Outcome: approved