Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-25 00:00:00

22.01.2024 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, а 27.05.2024 з заявою про зміну предмету позову до [PERSON] , з наступними вимогами: 1) встановити факт непроживання [PERSON] , [INFO] , разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , на день відкриття спадщини, та неприйняття спадщини; 2) встановити факт непроживання [PERSON] , [INFO] , разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , на день відкриття спадщини, та неприйняття спадщини; 3) визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку житлового будинку літ. А-1 загальною площею 141,3 кв.м, житловою площею 69 кв.м, з надвірними будівлями та спорудами: гараж літ. Б, літня кухня літ. В, сарай літ. Г, убиральня літ. Д, літній душ літ. Е, огорожа № 1, ворота № 2, колонка № 3, розташований за адресою: [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] ; 4) визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку грошових внесків, що знаходяться: в АТ КБ "Приватбанк" на рахунках №\~ [NUMBER] у розмірі 148 грн 67 коп. (депозитний рахунок), №\~ [NUMBER] у розмірі 11 408 грн 59 коп. (картковий рахунок); в філії-ХОУ АТ "Державний Ощадний Банк України" на рахунку № [NUMBER] у розмірі 2 445 грн 45 коп., у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . На обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] , внаслідок чого за місцем його проживання відкрилася спадщина. За відомостями довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 20.01.2021, на день смерті його батька [PERSON] , разом з останнім у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані: дружина - [PERSON] (мати позивача), [INFO] , [PERSON] (позивач), [INFO] , та дочка - [PERSON] (сестра позивача), [INFO] . Відповідач [PERSON] дошлюбне прізвище " [PERSON] " змінила на прізвище чоловіка " [PERSON] " після реєстрації шлюбу з [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 141,3 кв.м., житловою площею 69 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 43461185, виданого 08.09.2015 Реєстраційною службою Зміївського районного управління юстиції Харківської області. [PERSON] на випадок своєї смерті заповіту не залишив, отже спадкування належних йому прав і обов`язків здійснюється за законом. З метою належного оформлення спадкових прав у визначений чинним законодавством шестимісячний строк позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Кожушної Л.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] та нотаріусом було заведено спадкову справу № 243/2021. 29.09.2022 приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Кожушною Л. М. було видано на ім`я позивача свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстровий № 1394. Зі змісту якого вбачається, що спадкоємцями майна [PERSON] , який помер [INFO] , є в рівних частинах (по 1/3 частці кожному): [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Отже, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.09.2022, реєстровий № 1394, [PERSON] набув право власності на 1/3 частку житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Водночас, нотаріусом зазначено, що свідоцтво про право на спадщину на 2/3 частки спадкового майна не видавалось, тобто інші спадкоємці за реєстрацією своїх спадкових прав до нотаріуса не зверталися. [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина. Заповіту на випадок своєї смерті мати не залишала, отже спадкування здійснюється за законом. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді 1/3 частки у праві спільної власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 141,3 кв.м., житловою площею 69 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, що належав [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем була його дружина [PERSON] , яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав; грошові внески на рахунках в АТ КБ "Приватбанк" в розмірі 297 грн 35 коп. (депозитний рахунок) та 22 817 грн 18 коп. (картковий рахунок); грошовий внесок на рахунку в філїї-ХОУ АТ "Державний Ощадний Банк України" в розмірі 4 890 грн 90 коп. З метою оформлення своїх спадкових прав після смерті матері [PERSON] у визначений законодавством шестимісячний строк [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Кожушної Л. М. із заявою про прийняття спадщини, після чого нотаріусом було заведено спадкову справу №\~244/2021. 29.09.2022 приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Кожушною Л. М. було видано на ім`я [PERSON] два свідоцтва про право на спадщину за законом, реєстрові № № 1395, 1396, згідно з якими спадкоємцями майна [PERSON] , яка померла [INFO] є в рівних частинах (по 1/2 частці кожному): син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . Таким чином, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.09.2022 реєстровий № 1395 [PERSON] набув право на на 1/2 частку спадкового майна, що становить 1/6 частку у праві власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Крім того, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.09.2022 реєстровий № 1396 [PERSON] набув право на 1/2 частку грошових внесків, що належали за життя його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Отже, після смерті батьків [PERSON] у загальному обсязі успадкував: 1/2 частку у праві власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , та 1/2 частку грошових внесків. Інша 1/2 частка спадкового майна батьків на цей час залишилася не оформленою. А коло спадкоємців батька та матері було визначено нотаріусом з урахуванням родинних зв`язків між спадкодавцями та спадкоємцями та інформації про зареєстроване місце проживання кожного із спадкоємців на день смерті спадкодавців. Враховуючи, що місце проживання відповідача [PERSON] на час смерті [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] було зареєстровано за однією адресою із спадкодавцями: [ADDRESS] , нотаріус вважала, що відповідач [PERSON] фактично спадщину прийняла, хоча з відповідними заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася, своїх спадкових прав не оформлювала. Однак, [PERSON] вважав, що встановлені обставини нотаріусом не відповідають дійсності. 05.09.2008 відповідач [PERSON] [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та переїхала жити до будинку свого чоловіка за адресою: [ADDRESS] , де проживала до 2014 року. Останні декілька років його сестра [PERSON] була схильна до зловживання алкогольними напоями, тому у 2014 році року вона покинула свою сім`ю: чоловіка [PERSON] та малолітнього сина [PERSON] , 2008 року народження, та переїхала жити до іншої місцевості, але адресу свого фактичного місця проживання нікому не повідомляла. Отже, з того часу ані до будинку свого чоловіка, з яким мешкає їхній спільний малолітній син [PERSON] , ані до будинку, в якому проживав [PERSON] разом з батьками за адресою: [ADDRESS] , відповідач [PERSON] жодного разу не прибувала, будь-яких стосунків із членами своєї сім`ї та рідними не підтримувала, життям і здоров`ям власної дитини та батьків не цікавилася. Таким чином, вважав, що понад 9 років відповідач [PERSON] не проживала в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , і на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , та на день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки фактично проживала за іншою адресою, відмінною від її зареєстрованого місця проживання. Позивачу відомо, що відповідач у встановлений законом шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини до нотаріуса після смерті батьків не подавала, за отриманням свідоцтв про право на спадщину не зверталася, а зважаючи на те, що на час відкриття спадщини разом із спадкодавцями фактично не проживала, спадщину вона не прийняла, що також підтверджується документами, наявними у спадкових справах № № 243/2021, 244/2021. За таких обставин, позивач вважав, що на цей час він є єдиним спадкоємцем за законом після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] , та матері [PERSON] , яка померла [INFO] , та належним чином прийняв спадщину. З метою завершення процедури оформлення своїх спадкових прав, [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Кожушної Л.М. з відповідними заявами. Однак, приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Кожушною Л. М. 19.01.2024 [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій - видачі свідоцтв про право на спадщину у зв`язку з тим, що спадкове майно залишено відкритим за дочкою спадкодавців [PERSON] , тобто відповідачем по справі. Таким чином, на цей час він позбавлений можливості вирішити в нотаріальному порядку питання щодо спадкування всього спадкового майна через те, що рідна сестра відповідач по справі [PERSON] була зареєстрована із спадкодавцями за однією адресою на день смерті кожного з них. Водночас, сама лише реєстрація місця проживання відповідача за однією адресою із спадкодавцями у цьому випадку не є свідченням прийняття нею спадщини, оскільки вона фактично не проживала за вказаною адресою вже понад 9 років, отже факт постійного проживання разом із спадкодавцями відсутній. На підставі викладеного вважав, що його сестра - відповідач [PERSON] в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , була зареєстрована, проте не проживала, а сама по собі реєстрація місця проживання не є підставою для визнання місця проживання та не може свідчити відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України про своєчасність прийняття спадщини. Тому вона, як спадкоємець за законом, не прийняла спадщину, що відкрилася після смерті батьків, та не набула права на спадкове майно. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 06.02.2024 прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 06.03.2024, а також витребувано від приватного нотаріуса Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Кожушної Л. М. копії спадкових справ № 243/2021 та № 244/2021, зареєстрованих після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , та після смерті [PERSON] , яка\~померла [INFO] . 28.02.2023 від приватного нотаріуса Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Кожушної Л. М. надійшли до суду копії спадкових справ № 243/2021 та № 244/2021 (а. с. 44-86). 06.03.2024, 01.04.2024, 24.04.2024 за клопотанням представника позивача [PERSON] підготовче засідання відкладене. 27.05.2024 позивач [PERSON] подав заяву про зміну предмету позову, в якій зазначив приватного нотаріуса Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Кожушну Л. М. як третю особу. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 06.06.2024 прийнято до провадження заяву позивача [PERSON] про зміну предмету позову, відкладено підготовче засідання на 27.06.2024. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 27.06.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15:20 годину 27.06.2024. 27.06.2024 відкладено судовий розгляд справи через неявку учасників справи, що обумовлене коротким проміжком часу від закриття підготовчого провадження до часу судового засідання. 26.07.2024 учасники справи повторно в судове засідання не з`явилися. Представник позивача [PERSON] подала заяву, в якій просила проводити судовий розгляд за її відсутності та за відсутності позивача, на задоволенні позову наполягала, а\~також просила не вирішувати питання щодо стягнення судових витрат з відповідача (а. с. 207). Відповідач [PERSON] у заяві від 28.05.2024 просила розглянути справу за її відсутності, проти задоволення остаточних позовних вимог її брата [PERSON] не заперечувала (а. с. 134-137). Третя особа приватний нотаріус Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Кожушна Л. М. у заяві від 12.06.2024 просила розглянути справу за її відсутності, а спір вирішити на розсуд суду (а. с. 181). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Особливості визначення шкоди, завданої у результаті виведення банку з ринку або ліквідації банку на підставі протиправних (незаконних) індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України особам, які на дату прийняття таких індивідуальних актів або рішень, відповідно, мали статус учасників такого банку, встановлюються Законом України "Про банки і банківську діяльність" та Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Спірним є право на спадщину за законом після померлих [PERSON] та [PERSON] , до складу якої входить 1/2 частка на право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , а також на 1/2 частку грошових внесків [PERSON] , що знаходяться: в АТ КБ "Приватбанк" на рахунках №\~ [NUMBER] у розмірі 148 грн 67 коп. (депозитний рахунок), №\~ [NUMBER] у розмірі 11 408 грн 59 коп. (картковий рахунок); в філії-ХОУ АТ "Державний Ощадний Банк України" на рахунку № 9760/2251 у розмірі 2 445 грн 45 коп. Для вирішення цього спору позивачеві необхідно встановити факти непроживання та неприйняття спадщини відповідачем [PERSON] разом зі спадкодавцями [PERSON] та [PERSON] , станом на день їх смерті [INFO] та 06.10.2021, за адресою: [ADDRESS] . Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, в разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах. Тобто визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права. Отже, вимога позивача про встановлення факту, що має юридичне значення у позовному провадженні має бути взаємопов`язаною з вимогою про право цивільне для їх вирішення в одній справі. Встановлення юридичного факту в позовному провадженні без вирішення спору по суті, є неможливим. Даний висновок узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року по справі №464/1107/21. Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 6 ст. 294 ЦПК України передбачено, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Частиною 1 ст. 319 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Так, позивач [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відомостями свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , паспорта [NUMBER] , копії яких долучено до справи (а. с. 10, 11, 46, 50, 51, 71). За відомостями паспорта [NUMBER] позивач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 10, 11). Відповідач [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відомостями свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , паспорта [NUMBER] , свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] (повторне), копії яких долучено до справи (а. с. 12, 13, 135, 136, 205). [INFO] помер [PERSON] в м. Зміїв Харківської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] (а. с. 14, 49 зворот, 67). Даними копій свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 08.09.2015, Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 43471051 від 08.09.2015, інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 311200091 від 29.09.2022, № 311199524 від 29.09.2022, підтверджується, що [PERSON] був власником житлового будинку, загальною площею 141,3 кв.м, житловою площею 69 кв.м, за адресою: [ADDRESS] (а. с. 15, 16, 59 зворот, 60, 60 зворот, 61, 61 зворот, 82, 83, 84). Згідно висновку ФО-П [PERSON] від 25.04.2024, житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] , станом на 25.04.2024 має ринкову вартість - 565 200 грн 00 коп. (а. с. 130-133). Даними довідки відділу реєстраційних послуг Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області № 5664 від 16.11.2021 підтверджується, що станом на день смерті [PERSON] - 20.01.2021, разом з ним в будинку [ADDRESS] були зареєстровані: дружина [PERSON] , син [PERSON] , дочка [PERSON] , онук [PERSON] (а. с. 17, 68). Крім того, відомостями домової книги для реєстрації громадян, мешкаючих у будинку [ADDRESS] , підтверджується, що за вказаною адресою були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а. с. 18-22). Після смерті [PERSON] було заведено приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Кожушною Л. М. спадкову справу №\~243/2021, на підставі заяви [PERSON] (а. с. 66 зворот, 68 зворот, 69). 29.09.2022 позивачу [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Кожушною Л. М., реєстрований номер № 1394, за відомостями якого було встановлено, що спадкоємцями після смерті [PERSON] є: на 1/3 частку його дружина [PERSON] , що була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; на 1/3 частку його син [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] ; на 1/3 частку його дочка [PERSON] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Спадщина, на яку в указаній частці видано це свідоцтво, складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частки видано [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину на 2/3 частки спадкового майна не видано (а. с. 23, 84 зворот). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 311216061 за позивачем було зареєстровано право власності на 1/3 частину на житловий будинок [ADDRESS] (а. с. 24). [INFO] померла [PERSON] в м. Зміїв Харківської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] (а. с. 25, 46, 70 зворот). Даними довідки відділу реєстраційних послуг Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області № 5665 від 16.11.2021 підтверджується, що станом на день смерті [PERSON] - 06.10.2021, разом з нею в будинку [ADDRESS] були зареєстровані: син [PERSON] , дочка [PERSON] , онук [PERSON] (а. с. 29, 47). Після смерті [PERSON] було заведено приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Кожушною Л. М. спадкову справу №\~244/2021, на підставі заяви [PERSON] (а. с. 45 зворот, 47 зворот, 48). На запит приватного нотаріуса Кожушної Л. М. від 01.12.2021, АТ КБ "Приват банк" надало наступні відомості про відкриті рахунку померлої [PERSON] : - (депозитні рахунки) договір SAMDN80000712238742 від 07.10.2010 - [NUMBER] , залишок - 297,35 UAH; - (картки) договір SAMDNWFC00003582796 від 16.01.2018 - [NUMBER] , , залишок - 22 817, 18 UAH (а. с. 54 зворот, 55). На запит приватного нотаріуса Кожушної Л. М. від 11.02.2022, АТ "Ощадбанк" надало наступні відомості про відкриті рахунку померлої [PERSON] : - наявний рахунок у філії-Харківське обласне управління АТ "Ощадбанк" у ТВБВ №\~10020/0463: № 9760/2251 (компенсація 1997 р.) - сума залишку 4 890 грн 90 коп. (а. с. 55 зворот, 56). 29.09.2022 позивачу [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Кожушною Л. М., реєстрований номер № 1395, за відомостями якого було встановлено, що спадкоємцями після смерті [PERSON] є: на 1/2 частку її син [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] ; на 1/2 частку її дочка [PERSON] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Спадщина, на яку в указаній частці видано це свідоцтво, складається 1/3 частки на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку видано [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частки спадкового майна не видано (а. с. 26, 62). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 311216151 за позивачем було зареєстровано право власності на 1/6 частину на житловий будинок [ADDRESS] (а. с. 27). Крім того, 29.09.2022 позивачу [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Кожушною Л. М., реєстрований номер № 1396, за відомостями якого було встановлено, що спадкоємцями після смерті [PERSON] є: на 1/2 частку її син [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] ; на 1/2 частку її дочка [PERSON] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Спадщина, на яку в указаній частці видано це свідоцтво, складається з грошових внесків, з усіма нарахованими до них на цей час та в подальшому відсотками, індексаціями та компенсаціями, в тому числі з відповідними відсотками, що знаходяться у: АТ КБ "Приватбанк" на рахунках: - депозитний рахунок - [NUMBER] , договір SAMDN80000712238742 від 07.10.2010, залишок - 297,35 UAH; - картковий рахунок - [NUMBER] , договір SAMDNWFC00003582796 від 16.01.2018, залишок - 22 817, 18 UAH; в філії-ХОУ АТ\~"Державний Ощадний Банк України" на рахунку № 9760/2251 (компенсація 1997 року) з сумою залишку 4 890 грн 90 коп., та свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку видано [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частки спадкового майна не видано (а. с. 28, 62 зворот). З постанов приватного нотаріуса Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Кожушної Л. М. № 38/02-31, № 39/02-31 від 19.01.2024 про відмову у вчиненні нотаріальних дії вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частку у праві спільної власності на житловий будинок з відповідною часткою надвірних будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що вказане спадкове майно залишене відкритим за дочкою спадкодавця, [PERSON] , а також відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про правло на спадщину на 1/6 частку у праві спільної власності на житловий будинок з відповідною часткою надвірних будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку грошових внесків, що знаходяться: в АТ КБ "Приватбанк" на рахунках №\~ [NUMBER] , №\~ [NUMBER] ; в філії-ХОУ АТ "Державний Ощадний Банк України" на рахунку № 9760/2251, в зв`язку з тим що вказане спадкове майно залишене відкритим за іншим спадкоємцем, що прийняв спадщину (а. с. 31, 32). Даними акта, складеного 29.12.2023 депутатом Зміївської міської ради [PERSON] , в присутності сусідів [PERSON] та [PERSON] , підтверджується, що під час обстеження будинку [ADDRESS] було встановлено, що [PERSON] зареєстрована у будинку, але на момент смерті [PERSON] (її батька) [INFO] та [PERSON] (її мати) [INFO] в будинку не проживала, та тривалий час, понад 10 років, не проживає за вказаною адресою (а. с. 30). На підставі зазначених вище доводів позивача [PERSON] , викладених у позовній заяві, проти чого не заперечувала відповідач [PERSON] , про що надала відповідну письмову заяву, в сукупності з відомостями, які містяться у зазначених вище письмових доказах, суд дійшов висновку про доведеність факту не проживання з 2014 року [PERSON] разом зі спадкодавцями [PERSON] , станом на день його смерті [INFO] , та [PERSON] , станом на день її смерті [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Оскільки від встановлення цього факту залежить вирішення спору про право на спадщину за законом, позивач мав підстави звертатися з такою заявою у порядку позовного провадження. Встановлення цього факту має юридичне значення для позивача, а підтвердити його іншим шляхом він не має можливості, тому вимоги позову про встановлення цих фактів є обґрунтованими і встановленими під час судового розгляду. Водночас, суд зазначає, що відсутні підстави для зазначення в резолютивній частині рішення вказівки на встановлення фактів непроживання відповідача зі спадкодавцями, а ці факти розглядаються судом як обставини, що підлягають доказуванню для вирішення по суті спору щодо спадщини. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Відповідно до ст. ст. 317, 319, 321 ЦК України право власності є непорушним, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідністю зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідністю зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до п. п. 4.15, 4.16 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Таким чином, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Позивачем надано докази, якими підтверджується, що після померлих [INFO] батька [PERSON] та 06.10.2021 матері [PERSON] відповідач [PERSON] не прийняла спадщину, оскільки не проживала разом зі спадкодавцями у будинку [ADDRESS] , а також не подавала заяв до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті батьків. З урахуванням зазначеного висновку, позивачем доведено, що після померлого [INFO] [PERSON] , спадщину прийняв він ( [PERSON] ) та дружина померлого (мати позивача) [PERSON] відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, яка за життя своє право на спадщину не оформила, а після померлої [INFO] матері [PERSON] спадщину прийняв лише він (позивач). Разом з тим, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтва про право на спадщину після смерті батьків через реєстрацію місця проживання відповідачки разом зі спадкодавцями на час їх смерті, а обставини її фактичного непроживання зі спадкодавцями підлягають доказуванню під час вирішення цього спору. За таких обставин, оскільки позивачем надано належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження обставин, викладених на обґрунтування позову, у справі є законні підстави для ухвалення рішення про його задоволення. Оскільки представник позивача у заві по суті не вимагала відшкодування судових витрат, з урахуванням характеру спірних правовідносин та дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved