Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1010577349 від 26.09.2022 року в розмірі 129326,96 грн. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що АТ «ПУМБ» на підставі зазначеного кредитного договору 26.09.2022 року видано [PERSON] кредит у сумі 111894,39 грн. Відповідачка не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, тому її заборгованість перед позивачем станом на 01 лютого 2024 року складає 129326,96 грн, а саме: 107029,27 грн. - заборгованість за кредитом, 12,70 грн. - заборгованість за процентами, 22284,99 грн. - заборгованість за комісією. Позивач направив письмову вимогу (повідомлення) відповідачці на адресу місця проживання, яку вона зазначила в анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачкою погашена не була, що стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом. У судовому засідання представниця позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з викладених у позові підстав, додавши, що, згідно виписки, яка міститься у матеріалах справи, відповідачкою по даному кредиту було частково погашено у жовтні та листопаді 2022 року по 4000 гивень заборгованості, що слугує підтвердженням відповідачки про обізнаність даного договору по суті спору. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала частково, оскільки не пам`ятає усєї процедури по отриманню кредиту, підтвердивши суду, що дійсно, надавала позивачу свої анкетні дані, номер телефону [NUMBER] , зазначений у заяві № 1010577349 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 26.10.2022 року, дійсно є її особистим номером, додавши, що погашати заборгованість буде з виплат її пенсії. Суд, вислухавши представницю позивача, відповідачку, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено кредитний договір. Так, 26.09.2022 [PERSON] надала заяву № 1010577349 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у розмірі 111894,39 грн. на строк 48 місяців, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 1,4% та розмір процентної ставки 0,01% річних, шляхом банківського переказу на рахунок [NUMBER] в АТ «ПУМБ», отримувач [PERSON] . Схема повернення кредиту ануїтетна (рівними платежами). Платіжні періоди з 26.09.2022 року по 26.09.2026 року. Сума платежу за розрахунковий період 3898,13 грн. щомісяця та 3897,86 грн. (останній платіж). Комісія за обслуговування кредитної заборгованості 1566,52 грн. щомісячно. У судовому засіданні відповідачка підтвердила, що дійсно брала кредит у банку та що номер телефону [NUMBER] , зазначений у заяві № 1010577349 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 26.10.2022 року, дійсно є її особистим номером. Позивач свої зобов`язання виконав, надавши відповідачці кредитні кошти в повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією № TR.60520605.74071.25578 від 26.09.2022 року (а.с.39) Згідно з розрахунком заборгованості [PERSON] перед АТ «ПУМБ» за кредитним договором № 1010577349 від 26.09.2022 року станом на 01.02.2024 року загальний розмір заборгованості перед Банком складає 129326,96 грн. В розмір заборгованості входить: 107029,27 грн. - заборгованість за кредитом, 12,70 грн. - заборгованість за процентами, 22284,99 грн. - заборгованість за комісією. Згідно з випискою по рахунку [PERSON] за період з 26.09.2022 року по 01.02.2024 року зазначено, що 26.09.2022 року на підставі документа № TR.60520605.74071.25578 на рахунок 29090115299495 зараховані кредитні кошти в сумі 111894,39 грн. за договором № 1010577349 від 26.09.2022 року за позикою [PERSON] . А як вбачається з виписки по рахунках, відповідачкою були здіснені 24.10.2022 року та 25.11.2022 року платежі по 4000 гривень у рахунок погашення заборгованості по наданому їй кредиту (а.с.46). Згідно з правовими висновками, наведеними в постанові Верховного Суду від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20 виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами. 01.02.2024 року АТ «ПУМБ» за вих. № КНО-44.2.2/74 направило [PERSON] письмову вимогу (повідомлення) про необхідність негайного погашення заборгованості в розмірі 129326,96 грн. за кредитним договором № 1010577349 від 26.09.2022 року. Підтвердженням направлення позивачем відповідачці письмової вимоги-повідомлення про необхідність термінового погашення заборгованості за кредитними договорами є дані Укрпошти згрупованих відправлень рекомендованих листів за списком № 20240205 ПУМБ_1636. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією зі сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін. Організаційно-правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів із застосування інформаційно-телекомунікаційних систем регулюються нормами Закону України «Про електронну комерцію» за № 675-VIII від 03.09.2015 року. В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до ч.1 2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктом 12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Як вбачається з копії заяви № 1010577349 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, остання містить істотні умови кредитного договору, спосіб надання кредиту, суму кредиту, строк повернення кредиту, розмір процентної ставки, розмір комісії за обслуговування кредиту та інші істотні умови. З наведеного випливає, що відповідачка погодилася з умовами заяви № 1010577349 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, підписавши її електронним підписом. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань (ст. 525 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріали справи не містять доказів спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором та доказів виконання відповідачкою зобов`язань за договором. З огляду на викладене вище, суд вважає обґрунтованими та такими, що належить задовольнити, позовні вимоги АТ «ПУМБ» про стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 1010577349 від 26.09.2022 року станом на 01.02.2024 року в розмірі 129326,96 грн., яка складається із 107029,27 грн. - заборгованості за кредитом, 12,70 грн. - заборгованості за процентами, 22284,99 грн. - заборгованості за комісією. Позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн., з урахуванням пониженого коєфіцієнту 0,8 за подання позовної заяви в електронній формі. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка відповідно до пенсійного посвідчення серії [NUMBER] є особою з інвалідністю 2 групи загального захворювання з 28.02.2024 року до 28.02.2026. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору, що відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 01.03.2017 у справі № 703/686/15-ц. Враховуючи, що відповідачка звільнена від сплати судового збору, а тому судові витрати по справі, які належало стягнути з неї, а саме судовий збір у розмірі 2422,40 гривень, слід компенсувати АТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: approved