Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.11.2021 між ним та відповідачем було укладено Договір добровільного страхування № 330.0000401.777.6233. У період дії Договору страхування, сталася ДТП за участь застрахованого транспортного засобу Tesla Model S, д.н.з. [NUMBER] , внаслідок якого транспортний засіб отримав механічні пошкодження. 29.06.2022 відповідач здійснив часткову виплату страхового відшкодування у розмірі 84126,40 грн. Однак, не погодившись із призначеною сумою страхового відшкодування, позивач подав заяву про перегляд рішення ПрАТ «СК «Альфа Страхування» щодо розміру страхового відшкодування, проте у перегляді раніше прийнятого рішення відповідачем було відмовлено, оскільки не було знайдено причин для перерахунку суми страхового відшкодування. 28.06.2023 рішення Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/33009/22-ц позов [PERSON] до приватного акціонерного товариств «Страхова компанія «Альфа Страхування» про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування було задоволено у повному обсязі. Стягнуто з відповідача на користь позивача суму недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 359748,20 грн. 30.11.2023 відповідачем було виплачено позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 359748,20 грн. Оскільки відповідач прострочив виплати страхового відшкодування, то позивач просив стягнути з нього на свою користь 3% річних в сумі 15750,36 грн., інфляційні втрати в сумі 45043,72 грн., пеню в сумі 19138,62 грн., а всього 79922,70 грн., а також судові витрати. Ухвалою судді від 29.01.2021 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. В матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи без його участі. Від відповідача відзив на позов не надходив до суду, копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження, разом з копією позовної заяви з додатками, судом направлялися за місцезнаходженням вказаним в позовній заяві. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 29.11.2021 між ПрАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування № 330.0000401.777.6233 (а.с. 17-33). У період дії Договору страхування, сталася ДТП за участь застрахованого транспортного засобу Tesla Model S, д.н.з. [NUMBER] , внаслідок якого транспортний засіб отримав механічні пошкодження. 29.06.2022 відповідач здійснив часткову виплату страхового відшкодування у розмірі 84126,40 грн. Однак, не погодившись із призначеною сумою страхового відшкодування, позивач подав заяву про перегляд рішення ПрАТ «СК «Альфа Страхування» щодо розміру страхового відшкодування, проте у перегляді раніше прийнятого рішення відповідачем було відмовлено, оскільки не було знайдено причин для перерахунку суми страхового відшкодування. 28.06.2023 рішення Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/33009/22-ц позов [PERSON] до приватного акціонерного товариств «Страхова компанія «Альфа Страхування» про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування було задоволено у повному обсязі. Стягнуто з відповідача на користь позивача суму недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 359748,20 грн. (а.с. 35-37). 30.11.2023 відповідачем було виплачено позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 359748,20 грн (а.с. 38). Згідно ст.ст. 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Згідно ст.ст. 610,612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно зі статтею 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Відповідно до положень ч.1ст.611ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків. Відповідно до ч.1,4 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові уразі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Також, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, оскільки відповідачем просторочені виплати страхового відшкодування, жодних заперечень щодо позову суду не надано, то суд визнає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних в сумі 15730,36 грн., інфляційні втрати в сумі 45053,72 грн., пеню в сумі 19138,62 грн., а всього 79922,70 грн., за період з 30.06.2022 по 30.11.2023 по боргу 359748,20 грн. відповідно до наданого позивачем розрахунку (а.с.5-9). Що стосується заявленого представником позивача відшкодування витрат на професійну правничу допомогу розмірі 25000,00 грн. суд зазначає. За правилами ч. 2-4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 22.01.2021 у справі № 925/1137/19 за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, не надання іншою стороною доказів невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співмірності, у тому числі спростування правильності відповідних розрахунків, витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено. Крім того, у п.п. 113-117 рішення ЄСПЛ у справі «Бєлоусов проти України» від 07.11.2013, ЄСПЛ дійшов висновку про те, що навіть у разі не сплати заявником адвокатського гонорару на час розгляду справи, витрати за цим гонораром є «фактично понесеними», оскільки заявник має сплатити такий гонорар згідно із договірними зобов`язаннями. Згідно з ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Позивачем, представником позивача на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу не надано копії договору про надання професійної правничої допомоги, акту виконаних робіт, а також підтвердження сплати послуг адвоката, тому суд відмовляє в задоволенні зазначеної вимоги. У зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1211,20 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved