Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-23 00:00:00

14 березня 2024 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) про зняття арешту з майна. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що він є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивачу стало відомо, що на квартиру був накладений арешт на підставі ухвали суду від 25 січня 2002 року. Позивач звернувся до Дарницького ВДВС ЦМУ МЮ (м. Київ), де йому повідомили, що виконавчі провадження відносно нього відсутні, а тому позивач просить суд скасувати арешт із вказаної квартири, оскільки це порушує його право власності зокрема щодо розпорядження своїм майном. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 березня 2024 року цивільну справу № 753/5458/24 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 19 березня 2024 року. Ухвалою суду від 04 квітня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд позовної заяви за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання 14 травня 2024 року на 12:30 год. У підготовчому засіданні призначеному на 14 травня 2024 року позивач заявив клопотання про заміну відповідача у справі з Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) на належного - ТОВ «Євразія-Трейдінг LTD», обґрунтувавши його тим, що арешт на його майно був накладений ухвалою суду у цивільній справі про стягнення з [PERSON] майнової шкоди на користь ТОВ «Євразія-Трейдінг LTD», арешт накладався в інтересах позивача, а тому [PERSON] вважає, що саме зазначене товариство має бути відповідачем у даній справі. Ухвалою суду від 14 травня 2024 року було змінено неналежного відповідача у справі - Дарницький відділ державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) на належного - Товариство з обмеженою відповідальністю «Євразія-Трейдінг LTD». Вилучено Дарницький відділ державної виконавчої служби у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) з числа відповідачів. Підготовче засідання у справі відкладено на 12 червня 2024 року на 10 год. 00 хв. Позивач у підготовчому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, вказав, що немає жодного боргу перед відповідачем, всі кошти, які були присуджені йому до сплати відповідачу на підставі рішення суду від 1 березня 2002 року, він сплатив товариству готівкою багато років тому, нажаль жодних документів з цього приводу у нього не зберіглось. Ухвалою суду від 13 червня 2024 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 24 липня 2024 року на 15:00 год. 17 червня 2024 року від архіву Дарницького районного суду м. Києва надійшла інформація про те, що матеріали цивільної справи № 2-754/02 були знищені за закінченням строку зберігання на підставі наказу ДСА України про затвердження переліку судових справ, що утворюються в діяльності суду із зазначенням строків зберігання документів та наказу. Разом з тим судді для огляду були надані оригінал рішення від 01 березня 2002 року та оригінал ухвали про скасування арешту на автомобіль від 29 квітня 2002 року у цивільній справі за позовом ТОВ "Євразія Трейдінг ЛТД" до [PERSON] про відшкодування шкоди. При цьому вбачається, що оригінал ухвали суду про накладення арешту на належну [PERSON] квартиру, не зберігся. У судове засідання призначене на 24 липня 2024 року представник відповідача до суду не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надсилання повістки на адресу місцезнаходження товариства, яка повернулася до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою. Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи обставини справи, а також докази долучені до матеріалів справи та обґрунтування, зазначені позивачем, суд вирішив розглянути справу у відсутність нез`явившихся осіб. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Суд, проаналізувавши обставини справи у їх сукупності, заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані сторонами докази, доходить наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 01 березня 2000 року (а.с.8) Відповідно до відомостей, які містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, на квартиру [ADDRESS] накладено арешт на підставі ухвали С-15 від 25 січня 2002 року Нарсуд р-н Дарницький, реєстратор: Сьома київська державна нотаріальна контора, архівний номер 4057836KIEV7, архівна дата 25 січня 2002 року, реєстраційний номер обтяження 1345568 (а.с.9). Відповідно до архівної довідки Київського державного нотаріального архіву, за даними архівного фонду № 29 в справі 2-41 том 1 Сьомої київської державної нотаріальної контори зберігається ухвала про накладення арешту на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Відповідно до ухвали судді Дарницького районного суду м. Києва від 25 січня 2002 року у цивільній справі про стягнення з [PERSON] майнової шкоди на користь ТОВ «Євразія-Трейдінг LTD», на квартиру [ADDRESS] було накладено арешт (а.с.12). Судом було скеровано запит до архіву Дарницького районного суду м. Києва щодо надання для огляду цивільної справи №2-754 за позовом ТОВ «Євразія-Трейдінг LTD» до [PERSON] про стягнення майнової шкоди, у відповідь на що надійшла інформація про те, що матеріали цивільної справи № 2-754/02 були знищені за закінченням строку зберігання на підставі наказу ДСА України про затвердження переліку судових справ, що утворюються в діяльності суду із зазначенням строків зберігання документів та наказу. Разом з тим судді для огляду були надані оригінал рішення від 01 березня 2002 року та оригінал ухвали про скасування арешту на автомобіль від 29 квітня 2002 року у цивільній справі за позовом ТОВ "Євразія Трейдінг ЛТД" до [PERSON] про відшкодування шкоди. При цьому вбачається, що оригінал ухвали суду про накладення арешту на належну [PERSON] квартиру, не зберігся. Встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 1 березня 2002 року у справі № 2-754/02 позовні вимоги ТОВ "Євразія Трейдінг ЛТД" до [PERSON] про відшкодування шкоди задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь позивача в рахунок матеріальної шкоди 77448,77 грн та судовий збір в розмірі 1270,85 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29 квітня 2002 року було задоволено заяву [PERSON] та скасовано арешт на автомобіль КІА д.н.з. [NUMBER] , накладений ухвалою суду від 23 січня 2002 року у цій справі № 2-754/02. Підставою для скасування арешту у мотивувальній частині ухвали зазначено: "рішення суду вступило у законну силу та виконане". Як вбачається з довідки Дарницького ВДВС ЦМУ МЮ (м. Київ), станом на 26 лютого 2024 року виконавчі провадження відносно [PERSON] на виконання до відділу не надходили та на виконанні не перебувають (а.с.10). Частиною першою статті 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В свою чергу, відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. При цьому, вимоги частини другої статті 5 ЦПК України суд виключно до викладеної в позові вимоги може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону, а згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом статей 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких провадиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів наведений у статті 16 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із статтею 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 зі справи № 912/1856/16, від 14.05.2019 зі справи № 910/11511/18. Враховуючи встановлені судом обставини та надані позивачем докази у суду є всі підстави вважати, що на теперішній час відсутні будь-які правові підстави для продовження існування обмеження щодо розпорядження майном за адресою: [ADDRESS] . Наявність арешту на вказану квартиру позбавляє можливості позивачу вільно розпоряджатись, володіти та користуватись власністю. Частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, враховуючи, що вказані вище обтяження перешкоджають позивачу в реалізації свого права власності, з огляду на відсутність будь-яких підстав для існування обтяжень на вказане вище нерухоме майно, суд вважає, що є всі підстави для звільнення майна з-під арешту, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved