Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду із даним позовом, в якому просить суд встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] проживали однією сім`єю більш ніж п`ять років до часу відкриття спадщини, а також просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом та законом після померлої [INFO] [PERSON] та померлого [INFO] [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є спадкоємицею за заповітом після смерті матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та за законом після смерті вітчима [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Так, за життя [PERSON] оформила заповіт від 15.04.2000 року, за яким заповіла належну їй частину квартири [ADDRESS] своїй дочці [PERSON] . 13.01.2022 року позивач звернулась до Другої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, але [INFO] отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутній факт проживання [PERSON] разом із [PERSON] однією сім`єю більше п`яти років до час відкриття спадщини. Відтак, оскільки позивач має намір оформити права на спадщину та отримати Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті вітчима [PERSON] та за заповітом після смерті матері [PERSON] , вона вимушена була звернутись до суду із даною позовною заявою. Позивач у судове засідання не з`явилась, але надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Разом з тим, у попередньому засіданні позивач зазначала, що у 1969 році вони отримали квартиру [ADDRESS] , в якій мешкали усі разом вона, мама, вітчим та бабуся (мати батька), але батьки не були офіційно розписані. Після смерті вітчима матір не оформлювала прав на спадщину. Представник відповідача у судове засідання також не з`явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вирішення якої поклала на розсуд суду. Від третьої особи до суду також надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Допитана у судовому засідання свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] це мама позивача, а [PERSON] вітчим, проте вона весь час вважала його рідним батьком позивача. [PERSON] та [PERSON] жили як чоловік та дружина у квартирі з серпня 1969 року та до самої смерті [PERSON] . Вона добре знає позивача та її батьків починаючи з 1969 року, оскільки вони були не тільки сусідами, а й друзями. Свідок [PERSON] , будучи допитаною у судовому засіданні показала, що позивача вона знає з моменту заселення у квартиру у 1969 році. [PERSON] це матір позивача, а [PERSON] батько. Вони разом жили в одній квартирі до самої смерті [PERSON] . Вона із родиною позивача товаришувала, були сусідами, а [PERSON] навіть працював на одному підприємстві з її чоловіком. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Згідно Свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] її батьками зазначено: батько [PERSON] та матір [PERSON] . Згідно Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 08.09.1995 року, квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . Зазначене також підтверджується Довідкою КП «Криворізьке РБТІ» ДОР №200437 від 02.03.2023 року. Відповідно до Свідоцтв про смерть [PERSON] померла [INFO] , а [PERSON] помер [INFO] . За життя [PERSON] оформила заповіт, який 15.04.2000 року було посвідчено державним нотаріусом Сьомої криворізької державної нотаріальної контори Лігутою Л.В. та яким [PERSON] заповіла належну їй частину квартири [ADDRESS] , [PERSON] . За інформацією з Довідки №921 від 18.01.2022 року, [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані у квартирі [ADDRESS] : [PERSON] - з 08.09.1970 року та [PERSON] - з 28.02.1975 року. Були зняті з реєстраційного обліку за даною адресою у зв`язку зі смертю. Згідно інформації зі спадкової справи №09/2022, заведеної після смерті [PERSON] , до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] . Постановою державного нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке належало померлій [INFO] [PERSON] , яка була спадкоємицею [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з тим, що відсутній факт проживання [PERSON] разом із [PERSON] однією сім`єю більш ніж п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. \~ Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Так, факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю протягом п`яти років до часу відкриття спадщини підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи, а також добутими в судовому засіданні, зокрема показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] . Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги в частині встановлення факту є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо решти позовних вимог, суд зазначає наступне. Згідно ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Суд, на підставі письмових доказів та пояснень свідків встановив, що [PERSON] постійно проживала із [PERSON] до дня його смерті, та у подальшому продовжила проживати у квартирі [ADDRESS] , отже фактично прийняла спадщину, що відкрилась після його смерті. Відповідно до\~ст.\~1261\~ЦК України,\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ч. 1 ст.\~1223\~ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. З інформації зі спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , судом було встановлено, що позивач виявила бажання оформити свої права на спадщину, подавши до нотаріуса відповідну заяву. При цьому, єдиною перешкодою для позивача в отриманні свідоцтва про право на спадщину є постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Отже, виходячи з вищевикладеного, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог в частині визнання права власності та задовольняє їх. У зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимог про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved