Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

10.01.2024 [PERSON] звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики та 3% річних. Просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 130 000,00 доларів США - основного боргу та 7 233,69 доларів США - 3% річних, а всього 137 233,69 доларів США. Відповідно до протокола автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2024 для розгляду справи визначено суд у складі головуючого судді Маркєлової В.М. На запит суду що зареєстрованого місця проживання відповідача 30.01.2024 надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА». Ухвалою від 01.02.2024 суд залишив позовну заяву без руху з огляду на невідповідність вимогам, викладених у ч. 4 ст. 177 ЦПК України, надав позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня вручення ухвали. 27.02.2024 представник позивача - адвокат Федоренко А.А. на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху засобами поштового зв`язку подала заяву про усунення недоліків, до якої додала: позовну заяву в новій редакції, доказ сплати судового збору. Ухвалою від 11.03.2024 суд відкрив провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу та 3% річних, постановив розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Призначив підготовче засідання на 25.04.2024 о 14 год. 30 хв. Установив учасникам справи строки для подання заяв по суті. Зобов`язав позивача надати суду для огляду в судове засідання оригінал розписки від 07.12.2021, копія якої додана до позовної заяви. У підготовче засідання 25.04.2024 сторони не з`явилися, про слухання повідомлені належним чином. Відповідач про причину неявки суду не повідомив. Представник позивача - адвокат Федоренко А.А. подала заяву про проведення засідання без її участі, до якої додала оригінал розписки від 07.12.2021, копія якої додана до позовної заяви - для приєднання до матеріалів справи; просила закрити підготовче провадження у справі. 25.04.2024 суд закрив підготовче провадження у справі, призначив справу до розгляду по суті на 24.05.2024 о 13.50 год., установив такий порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті: заслухати пояснення сторін, дослідити письмові докази. В засіданнядля слухання справи по суті 24.05.2024 сторони не з`явилися, про слухання повідомлені належним чином. Відповідач причину неявки суду не повідомив. Представник позивача - адвокат Федоренко А.А. подала заяву про проведення засідання без її участі. У зв`язку з неявкою відповідача в перше засіданнядля слухання справи по суті на 24.05.2024 суд відклав розгляд справи на 29.07.2024 о 14.00 год. В засіданнядля слухання справи по суті 29.07.2024 о 14.00 год. відповідач не з`явився, про слухання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, правом щодо подання відзиву на позовну заяву чи будь-яких інших заяв та клопотань до суду не скористався. Представник позивача - адвокат Федоренко А.А. підтримала позов повністю, повідомила суд, що докази витрат на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом цієї справи, будуть надані до суду протягом 5 днів після ухвалення рішення суду. Заслухавши представника позивача - адвоката Федоренко А.А., вивчивши доводи позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Позов обґрунтовано таким. 07 грудня 2021 року Позивач дав в борг Відповідачу грошовікошти у розмірі 130 000,00 доларів США, а Відповідач отримав вказані грошові кошти та зобов`язався повернути їх Позивачу в строк до 01.03.2022, що підтверджується письмовою розпискою від 07.12.2021 року. Але, станом на 08.01.2024 Відповідач грошові кошти Позивачу не повернув. Позивач неодноразово звертався до Відповідача з проханням повернути грошові кошти, але Відповідач жодним чином не реагує, тому Позивач змушений звертатись до суду за захистом своїх прав. У позові заявлено вимоги: 1. Стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 130 000,00 доларів США - основного боргу 2. Стягнути з відповідача на користь позивача 7 233,69 доларів США - 3% річних за період з 02 березня 2022 року до дня ухвалення судового рішення включно. Позивач просить стягнути заборгованість за договором позики у валюті, в якій ці кошти відповідач отримав від позивача - у доларах США. Фактичні обставини справи, встановлені судом, застосовані норми права та мотиви, з яких виходив суд. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до норми ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. 07.12.2021 [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики грошових коштів, що підтверджується оригіналом розписки, яка одночасно виступає і письмовою формою договору позики (а.с. 38). Відповідно до змісту розписки позичальник [PERSON] взяв у борг у [PERSON] грошові кошти у розмірі 130 000,00 доларів США. Зобов`язався повернути борг до 01.03.2022. Факт отримання коштів за Договором позики підтверджується цією розпискою. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне зобов`язання). Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог інших актів цивільного законодавства. Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц, зроблено наступний висновок: «Гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.» Враховуючи цей висновок про застосування норм права у подібних правовідносинах, зважаючи на те, що станом на час подання позову до суду (10.01.2024) відповідач не виконав зобов`язання за договором позики грошових котів від 07.12.2021, не повернув позику, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача основної заборгованості в розмірі 130 000,00 доларів США. Щодо вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Суд зауважує, що оскільки останньою датою повернення позики за умовами Договору є 01.03.2022, прострочення відповідачем виконання договору в частині обов`язку з повернення основної суми боргу у розмірі 130 000,00 доларів США відбувалося з 02.03.2022. Позивач просить стягнути з відповідача за порушення ним як Позичальником умов Договору позики пеню, 3 % річних, які він нарахував за період з 02.03.2022 по 08.01.2024 включно. Суд, оцінивши надані позивачем докази, зауважує, що Позивач довів факт порушення відповідачем виконання умов договору позики грошових коштів, однак в силу норм, передбачених пунктами 18 і 19 «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України вимога про стягнення з відповідача 7 233,69 доларів США 3 % річних, які нараховано за період з 02.03.2022 по 08.01.2024 включно, не підлягає задоволенню з огляду на наступне правове регулювання. До правовідносин, які виникли із договору позики, укладеного між сторонами у справі, застосовуються норми Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктами 18 і 19 такого змісту: «18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні з 5:30 24 лютого 2022 року запроваджено воєнний стан строком на 30 діб. У період з 01.08.2022 по 01.08.2023 дію воєнного стану в Україні також було продовжено. Отже, за період з 02.03.2022 по 08.01.2024, а також і по день ухвалення рішення (29.07.2024), відповідач як позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь позивача (позикодавця) 3 % річних. Тому у задоволенні позову в частині вимоги про стягнення 3 % річних у розмірі 7 233,69 доларів США, яку нараховано на прострочену заборгованість за період з 02.03.2022 по 08.01.2024 включно, слід відмовити. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Офіційні валютні курси, що були встановлені НБУ в середу, 10.01.2024, склали: Долар США (USD) -38,2253 грн за 1 долар. Ціна позову станом на дату його подання до суду (10.01.2024) складала 137 233,69 доларів США, що дорівнювало 5 245 798,97 грн. Позивач сплатив судовий збір у розмірі 15 140,00 грн. На понеділок, 29.07.2024, НБУ було встановлено такі валютні курси: Долар США (USD) -41,098 грн за 1 долар. Позовні вимоги задоволено частково - у розмірі 130 000,00 доларів США, що на дату ухвалення рішення (29.07.2024) становить 5 342 740,00 грн. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, суд повинен стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі - пропорційно розміру задоволених позовних вимог, однак, враховуючи, що згідно курсової різниці і правил, за якими визначається розмір судового збору, який сплачується за подання позовів з ціною позову у іноземній валюти (за курсом станом на дату подання), а присуджується борг - за курсом станом на дату ухвалення рішення), сума судового збору є вищою, ніж фактично сплачена, тому з відповідача на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 15 140,00 грн.

Outcome: approved