Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що є матір`ю відповідача [PERSON] , який був одружений з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу відповідачі мають дочку - [PERSON] , [INFO] . Разом з дитиною відповідачі проживали в м. Кадіївка Луганської області, а після початку війни, тимчасової окупації деяких територій Луганської області, зокрема і м. Кадіївка, сторони переїхали до м. Золоте Луганської області. Під час проживання в м. Золоте, на початку 2018 року, відповідач [PERSON] покинула сім`ю, зокрема дитину, залишила її батькові, відповідачу [PERSON] , та більше жодного разу не цікавилася долею своєї дитини, не піклувалася про неї, не цікавилася її станом здоров`я, матеріальним забезпеченням. Під час спільного проживання відповідач [PERSON] постійно вживала спиртні напої, не стежила за дитиною, вела аморальний спосіб життя, врешті покинула чоловіка та дитину без будь-яких пояснень. Після початку бойових дій неподалік м. Золоте, позивач разом з онукою, тікаючи від бойових дій, переїхали до рідних позивача в м. Путивль, де наразі зареєстровані як внутрішньо переміщені особи. Відповідач [PERSON] вирішив не їхати з матір`ю та дочкою, залишившись на окупованій території, покинувши дочку. Більше року відповідач жодного разу не вийшов на зв`язок та не цікавився долею своєї дочки, не утримував її, не здійснював виховання та лікування. Вихованням дитини весь цей час займається її баба - позивач по справі, яка відвідує батьківські збори, забезпечує онуку всім необхідним. Посилаючись на зазначене, просила позбавити відповідачів батьківських прав відносно неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , призначити її піклувальником над неповнолітньою дитиною [PERSON] , визначити її місце проживання разом з піклувальником [PERSON] , а також стягнути з відповідачів аліменти на утримання цієї дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів з кожного з відповідачів. Ухвалою судді Путивльського районного суду Сумської області від 24.01.2024 відкрито провадження у даній справі, визначено її розгляд здійснювати за правилами загального позовного провадження, звільнено позивача від сплати судового збору. Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 26.02.2024 підготовче провадження у даній справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті, зобов`язано Службу у справах дітей виконавчого комітету Путивльської міської ради надати письмовий висновок щодо розв`язання спору. Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 05.08.2024, занесеною до протоколу судового засідання, суд постановив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали. Відповідачі повідомлялися про час та місце розгляду справи належним чином, однак до суду не з`явилися, про причини своєї неявки суд не сповістили, відзив на позовну заяву, письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову, заяву про розгляд справи за їх відсутності не надали. Третя особа у судовому засіданні позовні вимоги визначала частково, заперечувала проти задоволення позовних вимог в частині визначення місця проживання дитини, проти задоволення інших позовних вимог заперечень не мала. З`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, дослідивши надані письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних міркувань. В силу п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від своїх обов`язків щодо виховання дитини. Як вбачається з фотокопії свідоцтва про народження від 26.12.2009, відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] (а.с. 16). Відповідно до фотокопії комісійного акту від 20.09.2018, його складено головою вуличного комітету ВЦА м. Золоте та с. Катеринівка в присутності сусідів про те, що [PERSON] проживає разом з дочкою [PERSON] . Його дружина [PERSON] спільно з ними не проживає, дійсно не приймає участі у вихованні дочки [PERSON] (а.с. 17). З фотокопії виробничої характеристики [PERSON] від 24.09.2018 вбачається, що остання працювала на посаді учня машиніста з прання спецодягу дільниці АПК з 09.02.2018, за появу на робочому місці у нетверезому вигляді була переведена за власним бажанням підсобною робітницею на дільницю РБД з 23.03.2018, працюючи на шахті «Карбонат» недовгий час, була неодноразово на робочому місці у нетверезому стані. [PERSON] 09.08.2018 написала заяву про безоплатну відпустку строком на 10 днів, але в означений термін на роботу не з`явилася, написала заяву про звільнення, на телефонні дзвінки не відповідала, документів, підтверджуючих її хворобу, не надала (а.с. 17 зв. бік). Відповідно до фотокопії довідки Путивльського ліцею № 1 ім. Р.Руднєва Путивльської міської ради від 08.12.2023 № 05-08/486, [PERSON] [INFO] , з 01.09.2023 по теперішній час навчається в Путивльському ліцеї № 1 ім. Р.Руднєва Путивльської міської ради у 8-В класі та проживає разом з бабусею [PERSON] , навчається на достатньому рівні, батьки за цей час не цікавилися навчанням дитини, не спілкувалися ні з класним керівником, ні з педагогічними працівниками ліцею, ні дистанційно, ні очно, вихованням дитини весь час займається бабуся, відвідує батьківські збори, спілкується з класним керівником та педагогічними працівниками (а.с. 19 зв. бік). З фотокопії листа Комунального некомерційного підприємства «Путивльська міська лікарня» Путивльської міської ради від 08.12.2023 вбачається, що для обстеження стану здоров`я, лікування [PERSON] , [INFO] , на прийом дитина зверталася лише з бабусею [PERSON] (а.с. 20). За висновком органу опіки та піклування позбавлення батьківських прав відповідачів є доцільним (а.с. 42-43). Відповідно до п. 42 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМУ № 866 від 24.09.2008, опіка, піклування над дитиною встановлюється рішенням районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за наявності документів, зазначених у пункті 40 цього Порядку, або судом. Опікуном, піклувальником призначається переважно особа, яка перебуває у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. За змістом п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст. 243 СК України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Статтею 244 СК України визначено, що опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Не можуть бути опікунами, піклувальниками дитини особи, зазначені в статті 212 СК Країни. Відповідно до ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до ст. 56 ЦК України, органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Відповідно до ст.ст. 58, 59 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами абопозбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 62 ЦК України, опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. З Висновку про доцільність призначення громадянки [PERSON] , [INFO] , піклувальником над [PERSON] , [INFO] , вбачається, що призначення [PERSON] піклувальником над [PERSON] є доцільним (а.с. 52-23). Беручи до уваги те, що у матеріалах справи достатньо зібраних доказів щодо обґрунтованості поданого позову, суд приходить до висновку про задоволення позову про позбавлення батьківських прав відповідачів по відношенню до їх неповнолітньої дочки [PERSON] та призначення позивача піклувальником над нею. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Оскільки відповідачі не надають дочці необхідної матеріальної допомоги, хоча є працездатними особами, тому суд вважає необхідним стягнути з них аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини їх заробітку (доходу) з кожного, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Щодо позовних вимог про визначення місця проживання неповнолітньої [PERSON] разом з піклувальником [PERSON] , суд дійшов наступного. Частиною 3 ст. 160 СК України визначено, що якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Вказана норма узгоджується з положеннями статті 29 ЦК України, зокрема, її частиною другою, відповідно до якої фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання. З листа виконавчого комітету Путивльської міської ради Сумської області від 15.07.2024 № 02-15/1879 «Про надання висновку про визначення місця проживання неповнолітньої [PERSON] » вбачається, що баба дитини [PERSON] та дід дитини [PERSON] не мають права на звернення до суду з позовом про визначення місця проживання дитини з ними (а.с. 54-55). З урахуванням зазначеного, встановивши, що на момент подачі позову до суду та розгляду справи неповнолітній [PERSON] виповнилося 14 років, врахувавши положення частини другої статті 29 ЦК України та частини третьої статті 160 СК України, суд дійшов висновку про відсутність передбачених законом підстав для визначення судом місця проживання дитини з піклувальником [PERSON] . В зв`язку з частковим задоволенням позову підлягає стягненню з відповідачів по 2422 грн. 40 коп. судового збору в дохід держави. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial