Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-06 00:00:00

Заявники [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог зазначили, що [PERSON] (далі кривдник) приходиться заявниці [PERSON] - чоловіком, а заявниці [PERSON] - батьком, що стверджується свідоцтвом про народження [PERSON] та свідоцтвами про народження та про шлюб [PERSON] . Зазначені особи проживають разом у квартирі [ADDRESS] , яка на підставі свідоцтва про право власності від 20.05.1997 р. належить на праві приватної власності заявниці [PERSON] . Під час спільного проживання з [PERSON] заявники потерпають від домашнього насильства з його боку. Останній постійно зловживає алкогольними напоями, здійснює психологічний тиск на них, словесно ображає та принижує, а також погрожує їм фізичною розправою. В сім`ї, з ініціативи кривдника, відбуваються постійні скандали. Поведінка [PERSON] негативно впливає на стан здоров`я та працездатність заявників, а також на їх психологічний стан. Після численних скандалів, сварок, образ та погроз з боку [PERSON] , заявники бояться перебувати з ним на одинці в квартирі. Вони постійно перебувають стані стресу та тривоги. Крім того, насильство щодо заявників кривдник вчиняє в присутності неповнолітніх дітей, які проживають разом із заявниками та кривдником, що стверджується будинковою книгою. Діти являються постійними свідками протиправних дій [PERSON] , що негативно впливає й на їх емоційний та психологічний стан. Такі дії кривдника [PERSON] носять постійний характер та на будь-які зауваження з приводу припинення протиправної поведінки [PERSON] не реагує. 12.07.2024 р. відносно кривдника [PERSON] винесено два термінових заборонних приписа стосовно кривдника серія АА №331812 та серія АА №331812 терміном на 10 діб, з тих підстав, що останній вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини - заявниці [PERSON] та дочки - заявниці [PERSON] . Отже, 12.07.2024 р. під час вчинення з боку кривдника домашнього насильства відносно заявників існувала безпосередня загроза їх життю та здоров`ю. 3 огляду на факт домашнього насильства, працівниками поліції було складено протоколи про адміністративне правопорушення за ст.173-2 КУпАП та матеріали про адміністративні правопорушення спрямованні до суду. Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 23.07.2024 р. (справа №607/15583/24) кривдника [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Заявники переконані, що вірогідність продовження та повторного вчинення насильства співмешканцем щодо них, а також настання тяжких наслідків для їх здоров`я є дуже високою. Таким чином, заявники є такими, що зазнали домашнього насильства, а саме: насильства психологічного характеру, що полягає у словесних образах, залякуванні фізичною розправою, чиненні психологічного тиску. У зв`язку з цим, зважаючи на вказане та з метою забезпечення дієвого та ефективного способу захисту від повторного вчинення домашнього насильства щодо [PERSON] та [PERSON] , з огляду на сам вид насильства (психологічне), ризики, тобто вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливих тяжких наслідків його вчинення, просять суд видати обмежувальний припис стосовно кривдника на строк 6 місяців. У судовому засіданні заявники заяву підтримали та просили її задовольнити. Також, погодились щодо видачі відносно [PERSON] обмежувального припису на строк 1 місяць. Заінтересована особа у судовому засіданні не заперечив щодо видачі відносно нього обмежувального припису на строк 1 місяць. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 02.07.1983 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] зареєстрованого міським відділом ЗАГС м. Тернопіль, про що зроблено відповідний запис за №701. [PERSON] є батьком заявниці [PERSON] , що стверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 30.06.1988. Заявники [PERSON] , [PERSON] та її неповнолітні діти проживають разом із [PERSON] у квартирі [ADDRESS] , яка на підставі свідоцтва про право власності від 20.05.1997 р. належить на праві приватної власності заявниці [PERSON] 12.07.2024 р. відносно кривдника [PERSON] винесено два термінових заборонних приписа стосовно кривдника серія АА №331812 та серія АА №331812 терміном на 10 діб, з тих підстав, що останній вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини - заявниці [PERSON] та дочки - заявниці [PERSON] . Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 23.07.2024 р. (справа №607/15583/24) кривдника [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Згідно з змістом вказаної постанови, 12.07.2024 близько 22 год. 00 хв. перебуваючи за місцем проживання, вчинив домашнє насильство фізичного та психологічного характеру відносно своєї дружити, а саме, висловлював на її адресу словесні образи, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психічному здоров`ю. Відповідно до ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Відповідно до пунктів 3, 14, 17 частини 1статті 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. За п. 9 ч. 1 ст.\~1\~цього\~ж Закону оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. У судовому засіданні з`ясовано, що заявник [PERSON] є дружиною [PERSON] , а заявник [PERSON] є дочкою [PERSON] , а тому на них розповсюджується дія Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», та відповідно, може вирішуватись питання про видачу обмежувального припису. Встановлено, що заявники\~ [PERSON] , [PERSON] , систематично протягом тривалого часу потерпають від насильства, яке вчиняє відносно них [PERSON] , яке виражається у виражанні в їх сторону нецензурною лайкою, постійних погрозах, та образах, що завдає їм моральних та фізичних страждань, постійного переживання за своє життя і здоров`я. Відтак, суд вважає, що [PERSON] є кривдником в розумінні пункту 6 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», який вчиняє домашнє насильство стосовно своєї дружини та доньки. Відповідно до ст.\~24\~Закону\~України\~«Про запобігання\~та\~протидію\~домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Згідно з ч. 2 ст.\~26\~Закону\~України\~«Про запобіганню\~та\~протидію\~домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Верховний Суд у своїй постанові від 28.04.2020 у справі №754/11171/19 вказав, що тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом № 2229-VIII, є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосуванні такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність втручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи. Крім того, як свідчить практика Верховного Суду, при вирішенні питання щодо застосування такого заходу як позбавлення права на користування житлом, суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи,враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та наведені норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що заявниця обґрунтовано звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису і її права мають бути захищенні судом шляхом видачі відповідного обмежувального припису, оскільки [PERSON] , [PERSON] дійсно є постраждалими особами, а їх кривдником є заінтересована особа [PERSON] . Разом з тим, суд вважає, що на цьому етапі передчасно встановлювати заборону строком на шість місяців. Для виправлення кривдника та усвідомлення ним своїх дій, на думку суду достатнім часом для видачі обмежувального припису є один місяць з дня винесення рішення суду. З огляду на вказані обставини, суд приходить висновку про часткове задоволення заяви [PERSON] , [PERSON] та про необхідність видачі обмежувального припису щодо [PERSON] на строк один місяць, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: - заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання (перебування) з [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити [PERSON] наближатися на відстань 300 метрів до місця проживання (перебування) [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; -заборони [PERSON] вести листування, телефонні переговори із [PERSON] та [PERSON] , контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, а також в будь-який спосіб спілкуватися. Суд вважає, що вказані тимчасові обмеження прав [PERSON] є виправданими та доречними, відповідають меті їх застосування, та забезпечать дієвий та ефективний захист заявниць від кривдника. Оцінивши надані докази, з урахуванням оцінки ризиків, суд вважає, що саме такий строк дії обмежувального припису (один місяць) є пропорційним, необхідним та достатнім для уникнення фізичного контакту потерпілих та кривдника, у тому числі для запобігання подальшого розвитку конфлікту та захисту здоров`я потерпілих. Згідно із вимогами частини 4 ст.\~350-6\~ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі наведеного,

Outcome: partial