Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

30 травня 2024 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Новодунаєвецької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області про визнання права власності на частину житлового будинку садибного типу. Позивач [PERSON] посилається в обґрунтування своїх позовних вимог на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно, до складу якого входить, зокрема, 1/4 частини житлового будинку садибного типу, розташованого по [ADDRESS] . Відносно вказаного майна [PERSON] ніяких розпоряджень на випадок своєї смерті не залишив. Житловий будинок належав до категорії колгоспного двору, співвласниками якого були: [PERSON] (голова), позивач [PERSON] , їхня дочка [PERSON] та їхній син [PERSON] . В установленому законом порядку позивач [PERSON] , як дружина померлого спадкодавця, прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] . Проте, прийнявши спадщину позивач не може оформити свої спадкові права на вказаний житловий будинок, оскільки правовстановлюючий документ на об`єкт нерухомого майна - Свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння було видано 12 жовтня 1987 року виконавчим комітетом Дунаєвецької міської ради Хмельницької області на ім`я [PERSON] як голови колгоспного двору, без виділення часток співвласників у колгоспному дворі. Крім того, правовстановлюючий документ не скріплений печаткою та підписом органу, що видав цей документ. На підставі викладеного позивач [PERSON] просить суд: 1) визнати за нею право власності на 1/4 частину житлового будинку садибного типу, розташованого по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; 2) визнати за нею, як членом колгоспного двору, право власності на 1/4 частину житлового будинку садибного типу, розташованого по [ADDRESS] . 17 червня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень. 03 липня 2024 року від відповідача Новодунаєвецької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області надійшла заява, якою відповідач повідомив, що не заперечує проти задоволення позову. В підготовче засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не з`явились, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлялись належним чином - просять суд розглядати справу за їхньої відсутності, позов підтримують. Суд вважає можливим провести підготовче засідання за відсутності позивача та представника позивача, на підставі наявних у справі доказів. В підготовче засідання представник відповідача Новодунаєвецької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області не з`явився, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлявся належним чином - відповідач просить суд розглядати справу за відсутності їхнього представника, позов визнає. Суд вважає можливим провести підготовче засідання за відсутності представника відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч.4\~ст.206\~ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В підготовче засідання відповідач подав окрему процесуальну заяву про визнання позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи викладене суд вважає можливим ухвалити рішення в даній цивільній справі за результатами підготовчого провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] , про що Міцовецькою сільською радою Дунаєвецького району Хмельницької області складено актовий запис про смерть за № 9 від 18 квітня 2002 року. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, до складу якого входить, зокрема, 1/4 частини житлового будинку садибного типу, розташованого по [ADDRESS] . Відносно вказаного майна [PERSON] ніяких розпоряджень на випадок своєї смерті не залишив. Житловий будинок садибного типу, розташований по [ADDRESS] , належав до категорії колгоспного двору, Співвласниками цього житлового будинку були: [PERSON] (голова колгоспного двору), позивач [PERSON] , їхня дочка [PERSON] та їхній син [PERSON] . Колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Являючись колгоспниками, члени двору приймають участь у суспільному господарстві колгоспу і отримують в колгоспі основні доходи, а також спільно ведуть особисте підсобне господарство на присадибній земельній ділянці. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України\~\~від 22 грудня 1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але\~\~не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Згідно ч.1 ст.120 ЦК Української PCP майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Згідно ч.2 ст.123 ЦК Української PCP розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. В установленому законом порядку позивач [PERSON] , як дружина померлого спадкодавця та спадкоємець\~першої черги\~права на\~спадкування за\~законом, прийняла спадщину за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] . З матеріалів цивільної справи вбачається, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] 11 вересня 2021 року позивач [PERSON] звернулась до Дунаєвецької державної нотаріальної контори Хмельницької області із заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] відносно спадкового майна - 1/4 частини житлового будинку садибного типу, розташованого по [ADDRESS] . Проте, постановою державного нотаріуса Дунаєвецької державної нотаріальної контори Хмельницької області від 11 вересня 2021 року позивачу [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки правовстановлюючий документ на об`єкт нерухомого майна - Свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння було видано 12 жовтня 1987 року виконавчим комітетом Дунаєвецької міської ради Хмельницької області на ім`я [PERSON] як голови колгоспного двору, без виділення часток співвласників у колгоспному дворі. Крім того, правовстановлюючий документ не скріплений печаткою та підписом органу, що видав цей документ. Отже, позивач [PERSON] , як спадкоємець, яка прийняла спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] , не може реалізувати свої спадкові права. Згідно ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно ч.1 ст.1216 ЦК України с падкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч.1 ст.1217 ЦК України с падкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1220 ЦК України с падщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч.2 ст.1220 ЦК України ч асом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно ч.1 ст.1221 ЦК України м ісцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України с падкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст.1223 ЦК України п раво на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ч.2 ст.1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи з обставин справи та наданих сторонами доказів, суд вважає можливим задовольнити позов та визнати за позивачем [PERSON] право власності: -на 1/4 частину житлового будинку садибного типу, розташованого по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; -на 1/4 частину житлового будинку садибного типу, розташованого по [ADDRESS] , як членом колгоспного двору.

Outcome: approved