Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-12 00:00:00

АТ «Універсал Банк» звернулось до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 13.12.2017 в розмірі 102303,27 грн., а також судовта судові витрати. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення. 13.12.2017 року [PERSON] звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Своїм підписом в Анкеті-заяві\~відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит в розмірі 40000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.\~ Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.\~Однак, [PERSON] не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відповідно до умов договору, у зв`язку із чим, станом на 22.12.2020 року має заборгованість в загальному розмірі 102303,27 грн, яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в сумі 54221,16 грн; заборгованості за пенею та комісією в сумі 48082,11 грн. Оскільки відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань, позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь зазначену суму заборгованості. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12 травня 2021 року по справі відкрито провадження. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 18 березня 2024 року скасовано заочне рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 27 липня 2021 року та визначено проводити судовий розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 25 березня 2024 року представник відповідача [PERSON] адвокат Гопкало В.В., подав відзив на позовну заяву в якій вказував, що при укладенні кредитного договору відповідач не був ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами (розміров процентів за користування кредитом, штрафними санкціями за порушення зобов`язань тощо), таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту. Наголосив, що наданий позивачем витяг з Умов та Тарифи, не містять підпису відповідача. Вказує, що у позивача відсутні правові підстави для стягнення тіла кредиту, штрафних санкцій та інших санкцій, в т.ч. суми овердрафту, за порушення зобов`язань за кредитним договором. Вважає, що позивачем не доведено заявлені позовні вимоги, а тому у задоволенні позову просив відмовити. 26 березня 2024 року представник позивача подав відповідь на відзив, де зазначив, що боржник не звертався до банку з непогодженням про зміни Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорта споживчого кредиту, які складають договір про надання банківскьих послуг та продовжував користуватися карткою, а отже з ними погодився. Зазначає, що відповідно до виписки про рух коштівна рахунку баланс складає (мінус) 62303,27 грн. Тобто, заборгованість складає 102303,27 грн. Ця заборгованість складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту у сумі 40000,00 грн., та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить (мінус) 62303,27 грн. Вказує, що у зв`язку з тим, що відповідач лише частково здійснив операції з поповнення своєї банківської картки, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку на власний розсуд, виникла заборгованість. Вважає, що виконаний банком розрахунок заборгованості є належним доказом, котрий підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором. Окрім того, наголошує, що відповідно до виписки про рух коштів по картці за весь час користування карткою боржником було проведено поповнень карткового рахунку на суму 287981,55 грн., а в свою чергу витрат по картці було проведено на суму 390281,82 грн. Отже, сума коштів, яка досі не була повернута банку становить 102303,27 грн. З урахуванням викладеного, позивач просив позовні вимоги задовольнити. Сторони належним чином повідомлялися про дату, час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. При цьому, представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Так, відповідно ст.\~81\~ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 13 грудня 2017 року відповідачем підписано анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, у якій [PERSON] просив відкрити поточний рахунок у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку відповідно до умов договору та наведених нижче умов (а.с.7). В анкеті-заяві зазначено про ознайомлення та погодження відповідача із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг, примірники яких він отримав у мобільному додатку, що підтверджує укладення договору та зобов`язання виконувати його умови. [PERSON] погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, про що повідомлятиме його шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. Також, відповідач підтвердив, що ознайомлений зі змістом Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах, вимоги якої є для нього обов`язковими (пункти 2-4 анкети). В анкеті-заяві [PERSON] просив вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі, його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в банку; засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення даних згідно з договором. Також визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах та паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі, підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного цифрового підпису. Усе листування щодо цього договору просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали відповідно до умов договору (пункти 6, 11 анкети-заяви). У пункті 9 анкети-заяви [PERSON] підтвердив, що ця анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку і карткою із зразком його підпису. Підпунктами 4.3., 4.8.1. пунктом 5.1 розділу І Умов обслуговування рахунків фізичної особи встановлено, що клієнт погоджується, що операції, здійснені з використанням коду доступу до додатку, визнаються вчиненими клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбачених законодавством України. Клієнт може скористатися послугами банку через мобільний додаток та інші канали обслуговування в інтернеті для отримання інформації та здійснення операцій. Банк та клієнт погодили, що всі правочини (у тому числі, підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися сторонами або кожною стороною окремо з використанням електронного цифрового підпису у мобільному додатку. Підпунктами 3.1, 3.4, 3.5 пункту 3 розділу ІІ Умов визначено, що для надання послуг банк видає клієнту картку. Підписанням анкети-заяви клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг «Мonоbank», датою укладення якого є дата підписання клієнтом анкети-заяви та отримання картки. Платіжна карта передається клієнту не активованою. Платіжна картка активується банком при додаванні інформації з картки в мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. При проведенні операції з карткою встановлюється ПІН-код, який є аналогом власноручного підпису клієнта. Клієнт погоджується, що використання картки і правильного ПІН-коду є належною і достатньою ідентифікацією держателя платіжної картки. Пунктом 8.1 Умов обслуговування рахунків фізичної особи передбачено Тарифи, у яких визначено пільгову процентну ставку 0,00001%, розмір обов`язкового щомісячного платежу 5% від заборгованості (не менше 100,00 грн, але не більше залишку заборгованості), базову процентну ставку на залишок заборгованості 3,2% на місяць, збільшену процентну ставку на місяць на суму загальної заборгованості 6,4%, а також штрафи та комісії. З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 22 грудня 2020 року у [PERSON] утворилась заборгованість в загальній сумі 102303,27 грн., яка складається з 54221,16 грн. -\~загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту), 48082,11 грн. -\~заборгованість за пенею та комісією (а.с.6). Із вказаного договору вбачається, що [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 40 000,00 грн. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором про надання банківських послуг «Monobank» від 13 грудня 2017 року банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні ресурси, однак в порушення зазначених умов договору\~\~ [PERSON] зобов`язання за кредитним договором про надання банківських послуг «Monobank» від 13 грудня 2017 року належним чином не виконав. [PERSON] отримував кредитні кошти, користувався ними, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою про рух коштів по картці, які надано банком до суду. Тому і підлягає стягненню з нього на користь банку тіло кредиту в заявленому банком розмірі 54221,16 грн. Обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення заборгованості за пенею та комісією, їх розмір і порядок нарахування, банк посилався на витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві «Універсал Банк», як невід`ємні частини спірного договору. Витягом з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві «Універсал Банк», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог визначені, в тому числі, пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, комісія та інші умови. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень того, що саме з цими Умовами ознайомився відповідач і з ними погодився, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві «Універсал Банк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати неустойки та комісії у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірі і порядку нарахування. Роздруківка із сайту позивача не є належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17-ц (провадження № 14-131цс19) вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої\~статті 634\~ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим Акціонерним товариством Комерційний Банк «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві «Універсал Банк», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату неустойки та комісії, надані банком витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому, згідно з частиною 6\~статті 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Надані позивачем Умови і правила обслуговування фізичних осіб при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку, в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана відповідачем і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Суд вважає, що витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві «Універсал Банк», який є в матеріалах даної справи, не містить підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 13 грудня 2017 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань та сплати комісії. Виходячи з наведеного суд вважає, що відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» пені та комісії у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу у анкеті-заяві від 13 грудня 2017 року, оскільки витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в Акціонерному товаристві «Універсал Банк» не можуть вважатися складовою частиною спірного кредитного договору. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої\~статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини 1\~статті 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій\~статті 509 ЦК України\~вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі, сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша\~статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів».\~ Згідно з пунктом 22 частини першої\~статті 1 Закону№1023-XII\~споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Конституційний Суд України у Рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули\~Закону України від 22 листопада 1996 року№ 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»\~від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої\~статті 42 Конституції України\~участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема, у договорах про надання споживчого кредиту. Тому, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору із відповідачем Акціонерне товариство «Універсал Банк» дотримався вимог, передбачених частиною другою\~статті 11 Закону №1023-XII\~про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Такі висновки, відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17-ц (провадження № 14-131цс19), у постановах Верховного Суду від 14 серпня 2019 року у справі № 229/1953/16-ц (провадження № 61-32390св18), від 21 серпня 2019 року у справі № 643/5386/17-ц (провадження № 61-2699св18), від 16 серпня 2019 року у справі № 595/290/17-ц (провадження № 61-29972св18), від 03 лютого 2021 року у справі № 333/36/18 (провадження № 61-11081св19) тощо. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку Акціонерному товариству «Універсал Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530\~ЦК\~України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначено моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до висновку, що банк не вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку щодо стягнення пені та комісії в сумі 48082,11 грн. Враховуючи викладене та беручи до уваги те, що відповідач не був ознайомлений з умовами нарахування неустойки та комісії, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом стягнення із відповідача на користь позивача суму заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 54221,16 грн. В силу статті 141 ЦПК України,\~\~із відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати,\~що складаються\~із сплаченого\~судового збору,\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог,\~в сумі 1203,11 гривень (54221,16 х 2270,00 грн. / 102303,27 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: partial