Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-29 00:00:00

13 березня 2024 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» «Кредит Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») звернулось до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 59250 грн 00 коп. за кредитним договором №8772333 від 26 листопада 2022 року (далі - Договір-1). В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 26 листопада 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - ТОВ «Мілоан») та [PERSON] укладено Договір-1, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 15000 грн 00 коп., строк користування кредитом 10 днів з 25 листопада 2022 року, з датою повернення 05 грудня 2022 року, та зі сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 1500 грн (нараховується за ставкою 10,0 відсотка від суми кредиту за договором), процентів за користування кредитом в розмірі 2250 грн (нараховується за ставкою 1,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом), процентів за користування кредитом протягом поточного періоду в розмірі 40500 грн (нараховуються за стандартною процентною ставкою 3 відсотка від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду). На підставі укладеного Договору-1 відповідач отримала кредит у розмірі 15000 грн 00 коп. шляхом перерахування в безготівковій формі на рахунок з використанням карти. 28 березня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір про відступлення права вимоги №93-МЛ, у відповідності до умов якого, ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» приймає належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними в реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «Мілоан» і боржниками, зокрема і право вимоги до боржника [PERSON] за Договором-1. Відповідач зобов`язання належним чином не виконала і станом на 06 березня 2024 року має заборгованість у розмірі 59250 гривень, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 15000 грн; заборгованості за відсотками 42750 грн; заборгованості за комісією 1500 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь судовий збір в розмірі 3028 грн 00 коп. 12 квітня 2024 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у якій роз`яснено учасникам, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу роз`яснено право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. Ухвалу про відкриття провадження від 12 квітня 2024 року разом із позовною заявою та додатками до неї було направлено рекомендованим листом з повідомленням на зареєстроване місце проживання відповідача. (а.с.57) Станом на 30 липня 2024 року відзив на позов та заперечення від відповідача [PERSON] до суду не надійшли. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі, також не надходили. Відповідно до ч. 13 ст. 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 26 листопада 2022 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №8772333 (договір, анкета-заява на кредит, паспорт споживчого кредиту), відповідно до умов якого відповідач отримав 15000,00 грн на строк 100 днів, з яких 10 днів пільговий період, 90 днів поточний період. Сторони в договорі погодили такі умови: сума (загальний розмір) кредиту становить 15000.00 гривень. Кредит надається загальним строком на 100 днів з 26.11.2022 (дата надання кредиту) і складається пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 10 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 06.12.2021 (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного заднем завершення пільгового період закінчується 06.03.2023 (дата остаточного погашення заборгованості). Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користувач кредитом в рекомендовану дату платежу 06.12.2022 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 06.03.2023 (останнього дня строку кредитування). Загальні витрати позичальника за пільговий період складають 3750.00 грн в грошовому виразі, загальні витрати за кредитом (за весь строк кредитування) складають 44250.00 грн в грошовому виразі та 1077.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за весь строк кредитування). Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період складає 18750.00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника весь строк кредитування) складає 59250.00 грн. Відповідно до умов договору також нараховується: комісія за надання кредиту: 1500.00 грн., за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту; проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 2250.00 грн., за ставкою 1.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду; проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 40500.00 грн., за стандартною процентною ставкою 3.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 цього Договору. Кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства. Користуючись кредитними коштами, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 06 березня 2024 року утворилася заборгованість в сумі 59250 грн 00 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 15000 грн 00 коп.; заборгованості за відсотками - 42750 грн 00 коп.; заборгованості за комісією - 1500 грн 00 коп. Із платіжної інструкції 87743907 від 26 листопада 2022 року, вбачається, що ТОВ «Мілоан» перераховано [PERSON] суму в розмірі 15000 грн 00 коп., за призначеннями платежів: кошти згідно договору 8772333. (а.с.23) 28 березня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено Договір про відступлення права вимоги №93-МЛ, у відповідності до умов якого, ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за плату, а ТОВ «ФК «Кредит- Капітал» приймає належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними в реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «Мілоан» і боржниками, зокрема і право вимоги до боржника [PERSON] за Договором-1. (а.с.27-34) Встановлено, що кредитний договір між сторонами укладено у формі електронного документу та підписано відповідачем електронним підписом. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до положень статті 11 вказаного закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до положень 12 Закону України «Про електрону комерцію» одним із моментів підписання електронного правочину є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. За нормою ст. 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з вимогами ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних з грошовою вимогою, право якої він відступає. Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, передбачено: «Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.» Згідно з Правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 "... боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Згідно із ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та проценти від простроченої суми. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджено платіжною інструкцією. Позивач ставить питання про стягнення з відповідача заборгованість в сумі 59250 грн 00 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 15000 грн 00 коп.; заборгованості за відсотками - 42750 грн 00 коп.; заборгованості за комісією - 1500 грн 00 коп. Крім цього, суд звертає увагу, що ТОВ «Мілоан» надав відповідачу кредит на власні потреби, тобто у формі споживчого кредиту. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №363/1834/17 зроблено висновок про те, що банк не міг стягувати плату за управління кредитом, адже такі дії не є банківською послугою, яку замовив позичальник. Враховуючи те, що кредит надавався відповідачу на споживчі потреби, а банк не мав права встановлювати плату за дії, які вчиняє на власну користь, адже отримує прибуток у вигляді відсотків за користування кредитними коштами, то така умова договору є нікчемною та не потребує визнання недійсною. Тому позовні вимоги про стягнення з [PERSON] комісії є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. З матеріалів справи вбачається, що відповідач належним чином не виконувала своїх договірних зобов`язань з повернення тіла кредиту та відсотків. Виходячи із зазначеного, суд вважає позовні вимоги позивача цілком обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню частково, а саме в розмірі 57750 грн 00 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 15000 грн 00 коп., та заборгованості за відсотками в розмірі 42750 грн 00 коп., в частині позовних вимог щодо стягнення комісії слід відмовити з причин вказаних вище. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сплачено судовий збір в сумі 3028 грн 00 коп. (платіжна інструкція №75338 від 20 лютого2024 року). Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково у розмірі 57750 грн 00 коп., що становить 97,47 відсотка від позовної вимоги - 59250 грн 00 коп., тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 2951 грн 40 коп., що становить 97,47 відсотка від сплаченого позивачем розміру судового збору - 3028 грн 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial