Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Романишин Д.М., звернулася до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач послалася на те, що з 11 квітня 2000 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований у Волосівській сільській раді Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис за № 1. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який на даний час є повнолітнім. Підставою для розірвання шлюбу є різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Більше року позивач та відповідач проживають окремо, сімейних відносин не підтримують. Як стверджує позивач, відповідач проживає з іншою жінкою у фактичних шлюбних відносинах. Причиною розпаду їхньої сім`ї є те, що між сторонами не склалися сімейні відносини, які б ґрунтувалися на взаємній повазі, любові та взаєморозумінні, а тому за переконанням позивача в подальшому підтримувати такі відносини сенсу немає. Оскільки з відповідачем позивач перебуває у тривалих неприязних відносинах, фактичне місце перебування [PERSON] позивачу не відоме, тому немає можливості розірвати шлюб у добровільному порядку через відділ реєстрації актів цивільного стану. Тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, який зареєстрований 11 квітня 2000 у Волосівській сільській раді Надвірнянського району Івано-Франківської області. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 11 липня 2024 року провадження по справі було відкрито та призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Романишин Д.М. у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, представник позивача через систему «Електронний суд» подав заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, позов підтримав, просив задоволити (а.с.24). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, засобами поштового звязку надіслав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав повністю, не заперечував щодо задоволення, розгляд справи просить проводити за його відсутності (а.с. 19). Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. На підставі ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін за наявними у суду матеріалами. Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 квітня 2000 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований у Волосівській сільській раді Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис за № 1 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають [PERSON] , [INFO] , який на даний час є повнолітнім. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство між ними не ведеться, не підтримують жодних сімейних стосунків, між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, сторони не створили міцної, дружньої сім`ї. Наміру зберегти сім?ю у сторін немає. Відповідно до частини 9 та 10 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 та 3 ст. 55 цього Кодексу дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Згідно ч. 3 та 4 ст. 56 цього Кодексу кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Своїм правом згідно ст. 113 СК України позивач [PERSON] не скористалась. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи викладені обставини, беручи до уваги, що відповідач позовні вимоги визнав, суд вважає встановленим, що сторони припинили подружні відносини протягом часу, який оцінюється судом тривалим, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин, їх шлюб існує формально. Крім того, вони втратили почуття поваги та любові один до одного, наміру зберегти сім`ю у сторін не має. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що шлюб втратив своє значення і не може бути поновлений в зв`язку з категоричним запереченням позивача, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати За вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача. При цьому позивач не наполягала на стягненні з відповідача на її користь понесених нею судових витрат при подачі позову до суду, а відтак суд вважає за можливе судові витрати, понесені позивачем, залишити за нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved