Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-28 00:00:00

24.04.2024 року представник ТзОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" звернувся в суд із позовом, сформованим в системі «Електронний суд», який отримано судом 25.04.2024 року, до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 17.07.2021 року між ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір № 354868-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 17.07.2021 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 354868-КС-001 про надання кредиту. 17.07.2021 року [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 354868-КС-001 про надання кредиту на умовах, визначених офертою. Зі своєї сторони ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-5322, на номер телефону [NUMBER] (що зазначений позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий [PERSON] було введено/відправлено. Таким чином, 17.07.2021 року між ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено договір № 354868-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 договору кредиту, ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 20 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті). До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за кредитним договором № 354868-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконала, чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором. Станом на 10.04.2024 року утворилась заборгованість за договором № 354868-КС-001 про надання кредиту в розмірі 59 568 грн. 22 коп., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 20 000 грн. 00 коп.; суми прострочених платежів по процентах - 36 568 грн. 22 коп.; суми прострочених платежів за комісією - 3000 грн. 00 коп., що стверджується розрахунком заборгованості. З підстав невиконання позичальником умов кредитного договору ТзОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 59 568 грн. 22 коп.та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи здійснювати без його участі. Не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання повторно не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася заздалегідь та належним чином рекомендованою кореспонденцією. Крім того, про час і місце слухання справи відповідач повідомлена належним чином, у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомила, заяви про слухання справи у її відсутності не поступало. Враховуючи наведене, згідно ухвали від 29.07.2024 року про розгляд вказаної справи в порядку заочного розгляду, суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 17.07.2021 року між ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено кредитний договір № 354868-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 17.07.2021 року направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 354868-КС-001 про надання кредиту (а.с.23-24). 17.07.2021 року [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 354868-КС-001 про надання кредиту на умовах, визначених офертою (а.с. 25-26). Зі своєї сторони ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-5322, на номер телефону [NUMBER] (що зазначений позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий [PERSON] було введено/відправлено. Таким чином, 17.07.2021 року між ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено договір № 354868-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». (а.с.21-22). Відповідно до п. 1 договору кредиту, ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. За умовами договору відповідачу надавався кредит в сумі 20000,00 грн., строком на 24 тижні, процентна ставка: в день 1,08188956, фіксована, комісія за надання кредиту - 3000 грн., строк повернення кредиту 01.01.2022 рік. ТзОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 20 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті) (а.с.30). З розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість [PERSON] станом на 10.04.2024 року за договором № 354868-КС-001 про надання кредиту становить 59 568 грн. 22 коп., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 20 000 грн. 00 коп.; суми прострочених платежів по процентах - 36 568 грн. 22 коп.; суми прострочених платежів за комісією - 3000 грн. 00 коп. (а.с. 10-17). До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за кредитним договором № 354868-КС-001 від 17.07.2021 року про надання кредиту належним чином не виконала, чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. За положенням статті 5 ЦПК, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). З прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" №675-VIII від 03.09.2015р., який набрав чинності 30.09.2015р. на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч.13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.6 ст.11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст. 11 Закону № 675-VIII). Отже, кредитний договір № 354868-КС-001 від 17.07.2021 року укладений сторонами у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац другий частини другої ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Презумпцію укладеного між сторонами електронного договору про надання кредиту № 354868-КС-001 від 17.07.2021 року відповідачем не спростовано. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до ч.1 ст.76, ч.2 ст.77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. В позовній заяві представник позивача просив стягнути з відповідача суму заборгованості станом на 10.04.2024 року у розмірі 59 568 грн. 22 коп.,з яких: прострочені платежі по тілу кредиту - 20 000 грн. 00 коп.; прострочені платежі по процентам - 36 568 грн. 22 коп.; прострочені платежі по комісії - 3000 грн. 00 коп. Проценти за користування кредитом в сумі 36 568 грн. 22 коп. нараховані протягом строку кредитування з 17.07.2021 року по 01.01.2022 року, тобто в межах строку дії договору. Відповідний розмір заборгованості позивачем визначений згідно до розрахунку заборгованості (а.с.10-17), який долучено до позовної заяви. Відповідність розрахунку та розміру заборгованості не були спростовані відповідачем ані змістовними запереченнями, ані окремим контррозрахунком, а тому при ухваленні рішення суд керується розрахунком позивача. Таким чином, згідно наданих суду документів вбачається, що після укладення кредитного договору 354868-КС-001 від 17.01.2021 року [PERSON] отримала у користування кредитні кошти, допустила прострочення погашення заборгованості по тілу кредиту в строк визначений договором, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість, а отже, відповідач повністю зобов`язання по погашенню боргу не виконала, чим порушила вимоги ст.1049 ЦК України, у зв`язку з чим позивач має право вимагати стягнення заборгованості за наданим кредитом у розмірі - 20 000 грн. 00 коп. Частиною 1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Враховуючи, що відповідач повністю зобов`язання по погашенню процентів за користування грошовими коштами не виконала, чим порушила вимоги ст.1048 ЦК України, позивач має право вимагати стягнення простроченої заборгованості по процентах у розмірі 36 568 грн. 22 коп. Також, позивач має право вимагати з відповідача стягнення суми прострочених платежів за комісією у розмірі 3000 грн. 00 коп. Враховуючи викладене, позовні вимоги ТзОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА» підлягають задоволенню в повному обсязі та стягненню з [PERSON] на користь позивача підлягає заборгованість у загальному розмірі - 59 568 грн. 22 коп.,з яких: прострочені платежі по тілу кредиту - 20 000 грн. 00 коп.; прострочені платежі по процентам - 36 568 грн. 22 коп.; прострочені платежі по комісії - 3000 грн. 00 коп. Згідно ч.ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи,покладаються: 1) у разі задоволення позову-на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню витрати на сплату судового збору в сумі 2422 грн. 40 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved