Jurisdiction: civil
Date: 2024-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернулась до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] про\~припинення грошового\~зобов`язання,\~припинення іпотеки\~та скасування\~обтяження нерухомого\~майна.\~В обґрунтування\~позовних вимог\~посилається на\~те,\~що [INFO] \~в м.\~Умані у\~віці 72-х\~років померла\~її мати\~-\~ [PERSON] .\~Після її\~смерті відкрилась\~спадщина на\~все належне\~їй майно.\~У встановлений\~законом шестимісячний\~строк (13.04.2022)\~вона звернулась\~до приватного\~нотаріуса Уманського\~районного нотаріального\~ округу\~Пархоменко Н.М.\~із заявою\~про прийняття\~спадщини після\~смерті матері.13 квітня 2022 р. за її заявою приватним нотаріусом Пархоменко Н.М. було заведено спадкову справу № 39 після смерті [PERSON] . Однак, з`ясувалось, що за життя спадкодавець [PERSON] [INFO] , як позичальник, уклала з гр. [PERSON] , як позикодавцем, договір позики від цієї ж дати, посвідчений приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Волошенюк Л.О., реєстровий № 193. За умовами цього договору спадкодавець [PERSON] отримала від [PERSON] у власність грошові кошти в розмірі 1745250 грн. 00 коп. строком на три роки - до 22 квітня 2022 р. Для забезпечення виконання цього боргового зобов`язання між спадкодавцем (позичальником) [PERSON] та позикодавцем [PERSON] було укладено Договір іпотеки від 16 липня 2019 р., реєстраційний № 2008, посвідчений приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черповицькою І.Ю., за умовами якого в іпотеку перейшов житловий будинок [ADDRESS] та належна цьому будинку земельна ділянка площею 0,1800 га, кадастровий номер 7124382500:002:1012. Цим же Договором іпотеки нотаріусом 16.07.2019 р. була накладена заборона відчуження зазначеного у Договорі майна: житлового будинку [ADDRESS] (зареєстровано в реєстрі за № 2009) та земельної ділянки за цією ж адресою (зареєстровано в реєстрі за № 2010). У зв`язку з наведеним, тобто вже після подання заяви до нотаріуса 13.04.2022 р. та заведення за її заявою спадкової справи № 39, а саме 17 червня 2022 р., позивач письмово повідомила відповідачку [PERSON] про смерть своєї матері та просила надати їй копії Договору позики від 22 квітня 2019 р. та копію Договору іпотеки від 16 липня 2019 р., однак [PERSON] їй відмовила з посиланням на конфіденційність запитуваної інформації, про що повідомила письмово. Оскільки відповідачка [PERSON] не звернулась з вимогою про погашення заборгованості за Договором позики від 22 квітня 2019 р. до спадкоємця боржника, хоча про смерть останньої кредитору було повідомлено позивачкою письмово, для позивачки [PERSON] існує стан юридичної невизначеності. Адже, незважаючи на бездіяльність кредитора, боргові зобов`язання перед ним у позивача, як спадкоємця позичальниці за договором позики, зберігаються й досі, а запис про обтяження майна іпотекою досі є чинним у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що суттєво обмежує її права, як спадкоємця за законом, внаслідок чого вона позбавлена правової можливості розпоряджатися спадковим майном. Крім того, нотаріус у зв`язку з обтяженням успадкованого майна (іпотекою) відмовляється видати позивачу на нього Свідоцтво про право на спадщину. В зв`язку з вищевикладеним просить суд визнати припиненими грошові зобов`язання спадкоємця [PERSON] перед позикодавцем [PERSON] , що витякає з договору позики від 22.04.2019, зареєстрованого в реєстрі за № 193, визнати припиненою іпотеку згідно з договором іпотеки від 16.07.2019 зареєстрованого в реєстрі за № 2008, припинити обтяження (іпотеку) у вигляді заборони на нерухоме майно щодо житлового будинку [ADDRESS] та належної цьому будинку земельної ділянки за цією ж адресою площею 0,1800 га, кадастровий номер 7124382500:002:1012, яке накладене відповідно до договору іпотеки від 16.07.2019 № 2008; стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати на правову допомогу в розмірі 20000 гривень. Відповідно до вимог ст.ст. 19, 279 ЦПК України справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про припинення грошового зобов`язання, припинення іпотеки та скасування обтяження нерухомого майна про шлюбу розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомленням учасників справи. Від відповідача [PERSON] надійшов відзив, в якому вона заперечує проти позову та просить у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на те, що у своєму позові [PERSON] зазначає, що вона 17 червня 2022 року письмово повідомила її про смерть своєї матері та просила надати їй копії договору позики та договору іпотеки, однак позивач насправді повідомила її про те, що станом на сьогоднішній час питання прийняття спадщини ще не здійснено, що виключає вирішення питання щодо вимог про порушення основного зобов`язання адресованого [PERSON] вказаних в отриманому їй листі. Крім того, не може бути наразі і проведене досудове звернення стягнення на предмет іпотеки. Позивач ввела відповідачку в оману щодо факту прийняття спадщини шляхом звернення 13 квітня 2022 року до приватного нотаріуса Пархоменко Н.М. з заявою про прийняття спадщини. Про факт прийняття позивачем спадщини відповідач дізналася лише 11 січня 2024 року, після того, як її мама, [PERSON] , надала їй копію матеріалів цивільної справи, а саме в матеріалах цивільної справи № 705/5923/23 містилася довідка № 548/01-16 від 21.12.2023 року приєднана до справи 27.12.2023. Крім того, 31.01.2024 року відповідач звернулася до позивача з письмовою вимогою про усунення порушень основного зобов`язання за договором позики від 22.04.2019 № 193 та договором іпотеки від 16.07.2019 № 2008, оскільки про те, що позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини відповідачу стало відомо лише 11.01.2024. Вказану вимогу позивач отримала 06.02.2024 та до цього часу не виконала. Викладене вище дає підстави вважати, що позовна вимога про припинення грошового зобов`язання за договором позики від 22.04.2019 № 193 є безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Крім того, позивач просить суд визнати припиненою іпотеку згідно договору іпотеки від 16.07.2019 р. № 2008. Натомість, позивач не надав суду жодного доказу, який свідчив би про те, що обтяження іпотеки нерухомого майна порушує права позивача. Заявляючи вимогу про припинення іпотеки, позивач має довести що саме він являється іпотекодавцем (власником нерухомого майна, яке обтяжене іпотекою). Однак, як вбачається з інформаційної довідки № 378624492, наданої позивачем в якості доказу, власником нерухомого майна що обтяжене іпотекою являється [PERSON] . Тому позовні вимоги є передчасними та такими, що задоволенню не підлягають. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] , як позичальник, уклала з гр.. [PERSON] , як позикодавцем, договір позики посвідчений приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Волошенюк Л.О., реєстровий № 193. За вказаним договором, позикодавець [PERSON] передала у власність позичальнику [PERSON] грошові кошти в сумі 1745250,00 гривень строком на три роки, до 22.04.2022 року з умовою укладення договору іпотеки з метою забезпечення даного Договору. 16 липня 2019 року [PERSON] , як іпотекодавець, уклала з гр.. [PERSON] , як іпотекодержателем, договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Черповицькою І.Ю., реєстровий номер 2008. За вказаним договором, іпотекодавець [PERSON] передала в іпотеку іпотекодержателю [PERSON] нерухоме майно: житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,1800 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд(присадибна ділянка), кадастровий номер 7124382500:01:002:1012, що розташована за адресою: [ADDRESS] , як забезпечення виконання зобов`язання щодо повернення грошей, переданих за договором позики за реєстровим № 193, укладеного між сторонами цього договору на суму 1745250,00 грн. з порядком повернення згідно умов вищевказаного договору позики, але повернення в повній сумі не пізніше 22.04.2022 року включно. Позивач [PERSON] є донькою [PERSON] , шо підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [PERSON] померла [INFO] в с. Старі Бабани Уманського району Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Уманським ВДРАЦС в Уманському районі Черкаської області ЦМУМЮ(м.Київ) 10.02.2022р., актовий запис № 153. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Пархоменко Н.М., 13.04.2022 року за № 39 заведена спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Пархоменко Н.М. № 548/01-6 від 21.12.2023, спадкова справа заведена 13.04.2022 року за № 39 на підставі заяви дочки спадкодавця, [PERSON] про прийняття спадщини за законом. Син спадкодавця, [PERSON] , подав заяву про прийняття спадщини за законом на видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, у пропущений строк для прийняття спадщини, тому отримав постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. В зв`язку з чим, спадкоємцем майна [PERSON] є її дочка, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.ст. 608,1218,1219 ЦК України, у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення коштів включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Таким чином, суд доходить до висновку, що договір позики від 22.04.2019 року, реєстровий № 193 та договір іпотеки від 16.07.2019 року, реєстраційний №2008 також увійшли до спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , оскільки на момент смерті не були виконані. Згідно з ч.1 ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. 17 червня 2022 року позивач [PERSON] звернулася до відповідача [PERSON] з листом, в якому повідомила про день смерті її матері [PERSON] та просила надати документи, які посвідчують право вимоги відповідача з метою їх розгляду. Крім того, повідомила, що на сьогоднішній час питання прийняття спадщини ще не здійснено, що виключає питання розгляду даного повідомлення та вирішення питання на яке посилається [PERSON] , що підтверджується листом [PERSON] до [PERSON] від 17.06.2022 року. З вищевказаного листа, вбачається, що позивач повідомила відповідача про факт смерті [PERSON] , однак не повідомила, що вже станом на той час, а саме 13.04.2022 [PERSON] звернулася до нотаріуса з заявою про відкриття спадщини після смерті її матері [PERSON] та про заведення спадкової справи за № 39. 02.12.2022 року відповідач [PERSON] надала відповідь на лист позивача [PERSON] від 17.06.2022 року, де вказала, що договірні відносини між нею та покійною [PERSON] викладалися в письмовому вигляді за нотаріально посвідченими договорами. Оскільки договори, укладені між ними містять персональні дані та конфіденційну інформацію, розкриття перед третіми особами заборонено законом, тому [PERSON] відмовила в наданні [PERSON] копій договорів. При цьому, вказала, що копії таких договорів може надати лише спадкоємцю за законом чи заповітом, в разі підтвердження факту прийняття спадщини. Відповідач, [PERSON] , про факт прийняття спадщини позивачем [PERSON] , дізналася лише 11 січня 2024 року (після того як під час ознайомлення з матеріалами цивільної справи № 705/5923/23 було виявлено довідку приватного нотаріуса Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Пархоменко Н.М. № 548/01-6 від 21.12.2023) та 31 січня 2024 року звернулася з вимогою до [PERSON] про усунення порушень основного зобов`язання за договором позики від 22.04.2019 р. № 193 та договором Іпотеки від 16.07.2019р. № 2008, в якій просила протягом 30 днів з моменту отримання цієї вимоги виконати зобов`язання за Договором позики від 22.04.2019 № 193 та виплатити 68467,27 доларів США або еквівалент в національній валюті України за курсом НБУ на день такої виплати. Станом на день подачі позову вимога [PERSON] не виконана. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності не нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 378624692, станом на 15.05.2024 року житловий будинок по [ADDRESS] та земельна ділянка площею 0,18 га, кадастровий номер 7124382500:01:002:1012 на праві власності належить [PERSON] . Вимоги можуть бути пред`явлені кредитором лише до спадкоємців, які прийняли спадщину. При цьому необхідно враховувати, що прийняття спадщини є вольовим актом, у якому спадкоємець утілює своє рішення прийняти спадщину чи свідомо не користується правом відмовитися від прийняття спадщини, тобто безпосереднє волевиявлення або презюмується (якщо особа проживала зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини й не відмовилася від її прийняття), або реалізується в конкретній заяві спадкоємця. Зі змісту\~ст. 1281 ЦК України\~вбачається, що вимога має пред`являтися кредитором безпосередньо до кожного спадкоємця окремо. Однак, зважаючи на положення\~Порядку вчинення\~нотаріальних\~дій\~нотаріусами\~України, претензії від кредиторів спадкодавця може приймати також і\~нотаріус. Претензії мають бути заявлені в письмовій формі й прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про претензію, що надійшла,\~нотаріус\~доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, або виконавця заповіту. Тлумачення статті 1281 ЦК свідчить, що вказана норма не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Тобто кредитор має право пред`явити вимоги як безпосередньо до спадкоємця, так і до\~нотаріуса, який відкрив спадкову справу. Також не виключена й можливість відкриття спадкової справи за ініціативою самого кредитора. Вказане підтверджується висновками викладеними у Постанові Верховного Суду України від 12.04.2017 по справі №6-2962цс16. Строки пред`явлення\~вимоги кредитором\~спадкодавця визначеност. 1281 ЦК України, норми яких зобов`язують кредитора спадкодавця пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Із досліджених судом доказів, встановлено, що в позовній заяві позивач [PERSON] вказує на те, що листом від 17.06.2022 р., вже після подання заяви до нотаріуса 13.04.2022 р. та заведенням за її заявою спадкової справи № 39, письмово повідомила відповідачку [PERSON] про смерть своєї матері та прийняття спадщини. Однак, суд відносить критично до тверджень позивача щодо повідомлення відповідача про факт заведення спадкової справи, оскільки, як вбачається із вищевказаного листа, позивач [PERSON] вказала, що на той час, питання прийняття спадщини ще не здійснено, що виключає питання розгляду щодо повідомлення про порушення основного зобов`язання. Тому, посилання позивача на те, що у червні 2022 року відповідачу стало відомо про спадкоємців боржника, є безпідставним. Крім того, відповідач звернулася до позивача одразу після того, як дізналася про факт заведення спадкової справи 13 квітня 2022 року за № 39 після померлої [PERSON] , на підставі заяви дочки спадкодавця [PERSON] , що підтверджується вимогою про усунення порушень основного зобов`язання за Договором позики від 22.04.2019 р. № 193 та договору Іпотеки від 16.07.2019 р. № 2008 від 31.01.2024, яку позивач [PERSON] отримала 03.02.2024 року. В зв`язку\~з вищевикладеним,\~суд дійшов\~висновку що\~строк пред`явлення\~вимоги кредитором\~спадкодавця визначенийст.\~1281\~ЦК України до спадкоємця не порушений, а тому позовна вимога в частині визнання припиненим грошового зобов`язання спадкоємця [PERSON] перед позикодавцем [PERSON] , що витікає з Договору позики від 22.04.2019 задоволенню не підлягає. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ч.5 ст.3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» передбачені підстави припинення іпотеки. Так, іпотека припиняється у разі: - припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; - реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; - набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; - визнання іпотечного договору недійсним; - знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; - з інших підстав, передбачених цим Законом. Таким чином, відсутні підстави для припинення іпотеки та обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно, враховуючи те, що основне зобов`язання не виконане, а спірні правовідносини допускають правонаступництво. Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 28.02.2018 року у справі № 441/1647/15-ц (провадження № 61-5610св18). Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За зазначених обставин суд приходить до висновку про необхідність у відмовленні позовних вимог. У зв`язку з тим, що позивач [PERSON] відповідно до п.9 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, так як є інвалідом другої групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] , судові витрати слід віднести за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України(ч.7 ст. 141 ЦПК України). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed